пр. № 2/759/6747/13
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2013 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Бандурі Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Солом'янського районного суду м. Києва, ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, суд, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Солом'янського районного суду м. Києва, ОСОБА_2, в якому просить відшкодувати моральну шкоду, завдану незаконним діями суду.

Згідно змісту позовних вимог, позивач фактично оспорює процесуальні дії суду та судді у зв'язку з розглядом справи.

28.11.2013р. до суду надійшло клопотання від відповідача про закриття провадження в справі, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Стаття 55 Конституції України кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Поряд з цим, у низці рішень Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на суд, окремим аспектом якого є право на доступ до правосуддя, не є абсолютним (у рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Так, статтями 126, 129 Конституції встановлено, що судді при здійсненні правосуддя, незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, і що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із зазначеними положеннями Конституції України судові рішення і відповідно дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (пов'язаних із підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції, а не в інший суд першої інстанції. Останнє порушувало б і принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Суд є органом, який розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових осіб, а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише в порядку, визначеному ст. 129 Конституції України і законодавством про судочинство.

Здійснення правосуддя в Україні врегульовано конституційними нормами окремо від діяльності інших органів державної влади. Відповідно до ст. 62 Конституції України матеріальна й моральна шкода, завдана безпідставним засудженням, відшкодовується державою лише в разі скасування вироку як неправосудного. Проте й у цьому разі за заподіяну особі шкоду відповідає не суд або судді, а держава.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розгляду в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13 червня 2007 року роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Відповідно до п. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 до Солом'янського районного суду м. Києва, ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 205 п. 1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Солом'янського районного суду м. Києва, ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - закрити.

Ухвала може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів.

Суддя