У Х В А Л А

14 жовтня 2013 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

Позовна заява не відповідає вимогам п.п. 4, 6 ч. 2 ст., ч. 5 ст. 119 ЦПК України, оскільки позовна заява не містить ціну позову щодо вимог майнового характеру, до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору, не зазначено і не додано доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Оскільки позивачкою заявляються вимоги майнового характеру, то ціна позову повинна визначатися, виходячи із дійсної вартості даного майна. Підпунктом а) ч. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

З урахуванням того, що розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом станом на 1 січня поточного року становить 1147 грн., то дана позовна заява повинна бути оплачена судовим збором відповідно до ціни позову.

Разом з тим, у позовній заяві позивачкою вказано, що у провадженні суду перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу за позовом відповідача до неї, від якого у них народилися діти, однак позов в цій частині не конкретизований, оскільки не зазначено та не додано відповідні докази, а саме до позовної заяви не додані свідоцтва про одруження та про народження дітей.

Згідно розяснень, наданих у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ст. 121 ч.1 ЦПК України та залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме зазначити у позовній заяві ціну позову, відповідно до якої сплатити судовий збір та додати документ, що підтверджує сплату судового збору, зазначити та додати докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування, а саме свідоцтва про одруження та про народження дітей.

Керуючись ст. 121 ч. 1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя залишити без руху.

Повідомити позивачку про необхідність усунення недоліків заяви, зазначених у мотивувальні частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання нею копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_1.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Сарай А.І.