АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №
Головуючий у суді першої інстанції: Маринченко М.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2013 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Махлай Л.Д., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 1 листопада 2013 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором автопакет та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа - ОСОБА_4, про визнання поруки за договором автопакет такою, що припинилася, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 1 листопада 2013 року позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за договором автопакет № 06/МК/АП27/2008-840 від 05 лютого 2008 року у розмірі 1 89555 грн. 18 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» судовий збір у розмірі 947 грн. 77 коп.

Стягнуто ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» судовий збір у розмірі 947 (дев'ятсот сорок сім) грн. 77 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа - ОСОБА_4, про визнання поруки за договором автопакет № 06/МК/АП27/2008-840 від 05 лютого 2008 року такою, що припинилася з 13 січня 2012 року, відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її зустрічних позовних вимог, вважаючи, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Представник позивача та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність не з'явившихся осіб.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ПАТ «КБ «Надра» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 189555 грн. 18 коп., посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 5 лютого 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», ОСОБА_4 та ОСОБА_3. укладено кредитний договір №06/МК/АП27/2008-840, за умовами якого Банк надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у сумі 17003 долари США на придбання автотранспортного засобу, позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути вказану суму кредиту до 20 лютого 2015 року зі сплатою 12,4% річних плати за користування кредитом, а поручитель ОСОБА_3. поручилася солідарно та в повному обсязі відповідати перед Банком за виконання Позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до умов договору, позичальник зобов'язався щомісячно до 18 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 307 дол. США, проте вказаний обов'язок належним чином не виконує.

Відповідно до п. 4.2.5 банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів за договором, можливих штрафних санкцій якщо позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж.

Станом на 15 березня 2013 року позичальник має заборгованість за кредитним договором в розмірі 23715,15 дол. США, що еквівалентно 189555 грн. 18 коп., з яких 13829,38 дол. США, що еквівалентно 110538 грн. 23 коп. - заборгованість за кредитом, 6437,82 дол. США, що еквівалентно 51457 грн. 48 коп. - заборгованість по відсоткам, 1747,65 дол. США, що еквівалентно 13968 грн. 97 коп. - пені, нарахованої за прострочення сплати кредиту, та 1700,30 дол. США, що еквівалентно 13590 грн. 50 коп. - штрафу за порушення умов договору.

На підставі викладеного, просив стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 189555 грн. 18 коп.

ОСОБА_3 заперечуючи проти позову в частині стягнення заборгованості з неї як поручителя, подала до суду зустрічний позов до Банку про визнання поруки за кредитним договором припиненою, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 5 лютого 2013 року між Банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №06/МК/АП27/2008-840, згідно умов якого вона є поручителем позичальника.

5 липня 201 1 року вона отримала від Банку вимогу про виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором, зокрема погашення в повному обсязі заборгованості протягом 7 банківських днів. Позичальник ОСОБА_4 переконав її в тому, що вказану заборгованість буде погашено ним самостійно найближчим часом, у зв'язку з чим позивач за зустрічним позовом не зверталась до Банку з питань, пов'язаних з погашенням нею заборгованості.

Вважає, що у зв'язку направленням їй вимоги Банку про погашення заборгованості в повному обсязі, строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором вважається таким, що настав 13 липня 2011 року (5 липня 2011 року - день направлення вимоги + семиденний термін для погашення заборгованості).

Таким чином, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від ЗО березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до якого в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, Банк мав звернутися до суду з позовом про стягнення з неї, як з поручителя, заборгованості протягом шести місяців з 13 липня 2011 року, тобто до 13 січня 2012 року. Оскільки Банком у зазначений шестимісячний строк позову до суду не подано (позовну заяву до суду подано Банком у червні 2013 року), порука вважається такою, що припинилась з 13 січня 2012 року.

На підставі викладеного просила визнати поруку за кредитним договором № 06/МК/АП27/2008-840 від 05 лютого 2008 року такою, що припинилася з 13 січня 2012 року.

Судом встановлено, що 05 лютого 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «Надра» (Банк), ОСОБА_4 (Позичальник) та ОСОБА_3. (Поручитель) укладено договір Автопакет №06/МК/АП27/2008-840, відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у сумі 1 7003 долари США на придбання автотранспортного засобу строком до 20 лютого 2015 року зі сплатою 12,4% річних плати за користування кредитом.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши Позичальнику визначену договором суму кредиту, що підтверджується валютним меморіальним ордером № 166 від 05 лютого 2008 року та заявою на видачу готівки № 1 66 від 05 лютого 2008 року.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та платити проценти.

За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п.4.2.5 кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж.

З наданого Банком розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_4 не виконав належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого, станом на 15 березня 2013 року утворилась заборгованість: за кредитом в розмірі 13829,38 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15 березня 2013 року становить 110538 грн. 23 коп. (з них прострочено 7344,81 дол. США) та по відсоткам у розмірі 6437,82 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15 березня 2013 року становить 51457 грн. 48 коп. (з них прострочено 6237,75 дол. США).

Крім того, за прострочення сплати щомісячних платежів, Банком, відповідно до положень п.5.1 кредитного договору, нараховано пеню в розмірі 1747,65 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15 березня 2013 року становить 13968 грн. 97 коп.,

Також Банком нараховано штраф за порушення умов договору (п.5.2 кредитного договору) в розмірі 1700,30 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15 березня 2013 року становить 13590 грн. 50 коп.

Представник Банку в судовому засіданні пояснив, що штраф нараховано за недотримання Позичальником положень договору щодо сплати щомісячних платежів, а також у зв'язку з тим, що Поручителем в порушення п. 4.3.7 договору не повідомлено Банк про зміну прізвища у зв'язку з одруженням та про зміну адреси.

Як вбачається з наданого суду свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 24 грудня 2010 року, ОСОБА_3. 24 грудня 2010 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_3. З копій сторінок паспорта Поручителя вбачається, що вона від дня укладення договору до подання Банком до суду вказаного позову двічі змінювала зареєстроване місце проживання. Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала, що вона не повідомляла Банк про вищезазначені зміни.

Всього заборгованість за кредитним договором складає 23715,15 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15 березня 2013 року становить 189555 грн. 18 коп.

Рішення суду в частині суми заборгованості сторонами не оскаржується.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» в частині стягнення суми заборгованості солідарно з обох відповідачів, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 є поручителем за даним договором та згідно п.3.2 кредитного договору,безвідзивно та безспірно зобов'язується відповідати перед Банком за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з цього договору, відповідає перед Банком в тому ж обсязі, що і Позичальник. Поручитель і Позичальник відповідають перед Банком як солідарні боржники.

Крім того, відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимогах ОСОБА_3 про визнання поруки такою, що припинилась, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для задоволення таких вимог.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як роз'яснено у п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

З договору вбачається, що конкретний строк договору поруки не встановлено.

Згідно з п. 3.2.5. банк набуває права вимагати від поручителя виконання зобов'язання, якщо в установлений договором строк виконання позичальником зобов'язання в цілому чи в будь-якій його частині, вони не будуть виконані, а також при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов'язання.

Відповідно до п. 3.2.7. у повідомленні повинно бути визначено розмір невиконаних позичальником зобов'язань, а також розрахунок суми штрафних санкцій, що необхідно сплатити.

Як вбачається з матеріалів справи, 5 липня 2011 року Банком направлялась вимога про виконання зобов'язання позичальника. Вказана вимога містить інформацію про те, що станом на 04 липня 2011 року утворилась заборгованість за кредитним договором, та пропозицію погасити заборгованість в повному обсязі протягом семи банківських днів (а.с. 66).

Проте, вказана вимога не містить інформації про розмір заборгованості та необхідність дострокового погашення всієї суми кредиту.

Крім того, у зазначеній вимозі не встановлено нового строку виконання основного зобов'язання та не зазначено про те, що кредитний договір розірвано в односторонньому порядку.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про те, що банк змінив строк виконання основного зобов'язання, суперечать матеріалам справи.

Статтею 559 ЦК України визначено строк, після спливу якого порука вважається припиненою, що позбавляє кредитора права вимоги до поручителя. Разом з тим, ця норма не обмежує право кредитора пред'явити вимогу до поручителя у разі невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором до закінчення строку кредитного договору.

За таких обставин висновки суду щодо солідарного стягнення з позичальника та поручителя прострочених платежів, процентів за користування кредитом, штрафних санкцій та залишку кредиту відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Також не заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги, що позивач звертався з такими ж вимогами до відповідачів у 2012 році, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 3 вересня 2012 року позовна заява залишена без розгляду, що не позбавляє позивача права звернутися до суду з відповідним позовом повторно. (а.с. 67).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 1 листопада 2013 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді