Справа № 420/3766/12
Провадження № 2/177/155/13
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 березня 2013 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондарчука Г. Д.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

- за участю представника позивача ОСОБА_1

- представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго про зобовязання надання оплаченої послуги відповідно до ЗУ Про захист прав споживачів та стягнення шкоди, пені, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся з названою позовною заявою в суд, в якій уточнюючи свої вимоги зазначив, що він є власником будинку № 15 по вул. Пролетарській в с. Орджонікідзе Криворізького району Дніпропетровської області.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що з 22.10.1996 року почав користуватися своїм приватним житлом і отримувати послуги по постачанню електроенергії.

14.07.2006 року уклав черговий договір № 9139088 з відповідачем про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області.

Протягом 2011 року відповідач щомісяця приносив йому безпосередньо додому листівки з пропозицією встановити зонний прилад обліку.

В жовтні 2011 року з приводу цієї пропозиції він звернувся до Криворізького РЕМ. При зверненні у приймальню Криворізької РЕМ заповнив та підписав усі запропоновані йому бланки і не отримав жодного примірника для ознайомлення щодо інформації про замовлену послугу.

При замовленні послуги про придбання та встановлення зонного приладу обліку ОСОБА_3 не отримав у доступній наочній формі ніякої інформації і оскільки, не є фахівцем у даній галузі не міг зробити висновків щодо замовленої ним у бланках послуги. У позивача вища медична освіта, станом на момент замовлення послуги він вже був пенсіонером.

07.11.2011 на виконання рахунку відповідача позивач сплатив на його користь 1125,96 гривень.

Наприкінці січня 2012 року знов у приймальні Криворізького РЕМ йому було запропоновано підписати договір загальна сума оплати по якому складала 12 000 гривень, при цьому примірник договору він так і не отримав.

Єдиний документ, який він отримав від відповідача це є Технічні умови на електрозабезпечення об'єкту замовника для фізичних осіб (населення) № НОМЕР_1 від 21.12.2011 року.

Пункт 9 вищезазначеного ТУ передбачає, що проектування, придбання, встановлення, підключення шафи обліку та приладів обліку електричної енергії, а також будівництво нових та реконструкція існуючих електричних мереж виконуються силами ПАТ «Дніпрообленерго» за рахунок коштів замовника, згідно умов договору про надання послуги із забезпечення замовленої потужності на межі балансової належності.

Тобто згідно п.9 ТУ позивач повинен був сплатити ціну договору і отримати зонний прилад обліку та весь професійний комплекс послуги від відповідача, необхідний для встановлення і роботи замовленого приладу. Позивач сплатив 12 000 гривень за надання послуги.

02.07.2012 року відповідач знову приніс листи з пропозицією встановити зонний прилад обліку та отримувати сорок відсотків економії платежів.

10.07.2012 року позивач звернувся до відповідача з письмовою скаргою, де вимагав надати оплачену послугу і встановити - зонний прилад обліку багато - тарифний трьохфазний лічильник та повернути безпідставно стягнуті 2 000 гривні ПДВ, платником якого позивач не являється.

16.09.2012 року позивач отримав письмову відповідь, якою відповідач відмовив йому у задоволенні обох вимог. При цьому, у письмовій відмові відповідач посилався на те що позивач ніби, не сплатив за багато тарифний лічильник і його параметризацію і саме тому заважає надати оплачену послугу.

Так як відповідач письмово відмовив позивача у надані послуги і поверненні безпідставно отриманих коштів, а оплачена послуга в листопаді 2011 року та лютому 2012 року на загальну суму 13 126 грн. так і не надана до теперішнього часу позивачу, саме це стало підставою для звернення позивача до суду.

Тому позивач просить суд встановити йому зонний прилад обліку багатотарифний трьохфазний лічильник та виконати весь комплекс робіт, необхідний для цього і оплачений ним у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача 99 252 грн.

До попереднього розгляду справи 14.01.2013 року представник позивача збільшила суму позовних вимог з урахуванням оплати за період листопад 2012 року січень 2013 року та просила стягнути з відповідача 136 521,33 грн., а в судовому засіданні збільшила суму відшкодування до 146326 гривень, при цьому зменшила суму ПДВ з 2000 грн. до 523,76 грн., а згодом взагалі відмовившись від позовних вимог стосовно стягнення 523,76 грн. - ПДВ, а в іншій частині позовних вимог просила залишити без змін. Наголошувала на тому, щоб відповідачем було надано позивачу оплачувану послугу по встановленню зонного приладу обліку багатотарифного трьохфазного лічильника та стягнуто з відповідача на користь позивача 143206 грн., згідно уточненого розрахунку від 21.03.2013 року.

Представник відповідача позов не визнала, вважаючи його безпідставним і тому просила в позові відмовити. При цьому зауважила на тому, що позивач не має права на підключення, тому його вимоги є необґрунтованими, оскільки він відмовляється від оплати послуг на придбання та параметризацію лічильника, який придбавається окремо, в звязку з чим Криворізький РЕМ не має можливості виконати умови договору по приєднанню.

Суд вислухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Орджонікідзе, вул. Пролетарська, 15, що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 07.03.1997 року (а.с. 37).

Згідно реєстраційного посвідчення Криворізького БТ (а.с.37) право власності на зазначений житловий будинок було зареєстровано за ОСОБА_3 в Криворізькому БТІ за № 87-12127, в реєстровій книзі № 34 (а.с 37).

14.07.2006 року між ВАТ ЕК Дніпрообленерго правонаступником якого є ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго (а.с. 84) та ОСОБА_3 був укладений договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області № 9139088 (а.с. 38-45).

В жовтні 2011 року позивач звернувся до Криворізьких РЕМ стосовно отримання технічних умов на збільшення потужності по обєкту житлова будівля за адресою: с. Орджонікідзе, вул. Пролетарська, 15 та надання рекомендацій з організації вузла обліку з застосуванням багато тарифного лічильника (а.с. 91), що також не заперечується представником позивача.

Після оплати послуги у розмірі 1125,96 грн. за розробку та видачі технічної документації (а.с. 47) позивач отримав Технічні умови на електрозабезпечення обєкту замовника № НОМЕР_1 від 21.12.2011 року, що є Додатком № 1 до договору послуги із забезпечення потужності на межі балансової належності б/н без дати (а.с.48).

Факт виготовлення технічних умов для виконання робіт по встановленню багато тарифного лічильника підтвердив також , допитаний в якості свідка головний інженер Криворізького РЕМ ОСОБА_4 При цьому він також підтвердив, що придбання приладу обліку покладалось на замовника послуги, про що було вказано в додатку до технічних умов, що є невідємною частиною технічних умов.

Свідок ОСОБА_5 даючи пояснення заперечувала, що приймала участь в розгляді заяви ОСОБА_3 про збільшення потужності і встановлення багатофазного лічильника, проте підтвердила необхідність придбання приладу обліку за кошти замовника в випадку надання споживачу електричної енергії додаткових послуг.

Як вказувала в судовому засіданні представник відповідача та ці доводи нічим не спростовані, що позивачу було надано додатково для підпису проект Договору про надання послуг із забезпечення замовленої потужності на межі балансової належності від 21.11.2011 року (а.с. 85-90). Вказаний договір містить всі істотні умови передбачені законодавством, визнаний та підписаний обома сторонами.

При цьому, загальна сума оплати до договору склала 12 000 грн., яка була сплачена позивачем у повному обсязі, згідно квитанції № 1641.101.1 від 02.02.2012 року (а.с. 49).

Посилання представника позивача на те, що він не був обізнаний в питаннях електроенергетики, а саме при заповненні та підписані бланків про придбання та встановлення зонного приладу обліку позивач не мав спеціальних знань про властивості і характеристики, межі і обсяги цієї послуги, суд не може взяти до уваги та відноситься до них критично. Оскільки на той момент позивач не був обмежений в своїй цивільній дієздатності, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Суд відмічає, що факт підписання договору позивачем та оплата суми по договору визначається як визнання ним умов запропонованих відповідачем.

Свідок ОСОБА_6 підтвердила, що саме вона приймала документи від позивача щодо виконання замовником додаткової послуги зі збільшення потужності та встановлення багато тарифного лічильника. При цьому наполягала, що позивачу було відомо про необхідність придбання лічильника за особисті кошти, але він чомусь відмовився і тому його замовлення до цього часу не виконано не з вини підприємства.

Суд також зауважує, що представник позивача не заперечує факт отримання позивачем технічних умов від 21.12.2011 року, в той час як заперечує факт отримання ним додатку № 1 від 21.2.2011 року, оскільки саме в даному додатку, який є невідємною частиною тих самих ТУ, вказані прилади обліку, які пропонуються постачальником, згідно заяви позивача від 27.10.2011 року та дають можливість працювати в наданому режимі потужності.

В зазначеному додатку чітко ще раз зазначається про необхідність оплати багатотарифного лічильника та оплати його параметризації окремо від договору по забезпеченню замовленої потужності.

Як зазначила представник відповідача в запереченнях на позов, що жодної заяви від позивача про намір придбати один із рекомендованих приладів обліку, на дату звернення з позовом не було, крім того, жодної заяви від споживача про намір сплати послуг за параметризацію будь-якого лічильника також не було.

Таким чином, суд не може взяти до уваги твердження представника позивача в частині того, що позивач не знав та не міг дізнатися про існуючий додаток до ТУ, тому вважає їх є неправдивими та надуманими.

Посилання позивача в самому позові на п. 9 Технічних умов на електрозабезпечення обєкта замовника, згідно яких позивач мав сплатити ціну договору і отримати зонний прилад обліку і весь професійний комплекс послуги від відповідача, необхідний для встановлення і роботи замовленого позивачем приладу є безпідставними та спростовується вищезазначеними доказами.

Оскільки згідно п.8 Правил користування електричною енергією для населення, затверджені Постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року прилади обліку електричної енергії мають бути придбані, вставлені, підключені енергопостачальником, а їх вартість та вартість послуг з встановлення оплачена.

Як видно із матеріалів справи, предмет спору полягає у відмові позивача в оплаті послуг на придбання та параметризацію лічильника, що призвело до того, що відповідачем до теперішнього часу не встановлено позивачу зонний прилад обліку багатотарифний трьохфазний лічильник.

В звязку з вказаною обставиною позивач здійснив розрахунок розміру матеріальної шкоди (а.с.31), який складається з безпідставно стягнутого з нього податку на додану вартість у розмірі 2000 грн., зайво сплачених грошових коштів за електроенергію в розмірі 776,23 грн., пені, тому розмір позовної суми з урахуванням уточненого розрахунку від 21.03.2013 року складає 143206 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Проте, як вбачається з наданого представником позивача розрахунку суми стягнення, при підрахунку нею допущена арифметична помилка і фактично сума стягнення повинна відповідно до вимог скласти 145 802,88 гривень (523,76+ 2073 + 143 728,70) = 146 326,64 523,76 = 145 802,88 гривень.

Згідно ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.

Необхідність оплати вартості приладу обліку при замовлені споживачем іншого виду тарифу не електричну енергію передбачено також п. 12 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 р. N 1357, згідно яких у разі вибору споживачем іншого виду тарифу на електричну енергію енергопостачальник встановлює відповідний прилад обліку. При цьому споживач оплачує вартість нового приладу обліку з урахуванням балансової вартості та амортизаційного зносу приладу обліку, який замінюється. Про те, вказані вимоги споживачем фактично були проігноровані.

Виходячи з вищевикладеного, судом не встановлено вини відповідача стосовно не надання послуг по встановленню позивачу багатотарифного трьохфазного лічильника та виконання комплексу робіт, необхідних для цього, тому суд вважає, що його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Не находить підстав суд також для стягнення на користь позивача фактично понесені затрати в сумі 145802,88 гривень, оскільки незручності та інші порушення його звичайних умов життя виникли не з вини відповідача.

На підставі ст. ст. 13, 16, 264, 267, 509, 526 ЦК України, ЗУ «Про захист прав споживачів», Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 р. N 1357 та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_3 до ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго про зобовязання надання оплаченої послуги відповідно до ЗУ Про захист прав споживачів та стягнення шкоди, пені, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: