№ 201/4467/13 а
провадження 2/201/1553/2013
УХВАЛА

25 грудня 2013 року
Жовтневий районний
суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі - Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Об'єднання
співвласників багатоповерхового
будинку «Наш дім 38» до ОСОБА_1 і
Дніпропетровської міської ради, третя
особа Управління Держкомзему у м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області про визнання права на
отримання прибудинкової земельної
ділянки, відсутність права на
отримання в оренду частки цієї
земельної ділянки та визнання
нікчемним рішення міськради, -

ВСТАНОВИВ:

Об'єднання співвласників
багатоповерхового будинку «Наш дім 38»
12 квітня 2013 року звернулося до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_1 і
Дніпропетровської міської ради про
визнання права на отримання
прибудинкової земельної ділянки,
відсутність права на отримання в
оренду частки цієї земельної ділянки
та визнання нікчемним рішення
міськради, позовні вимоги
уточнювалися. Ухвалою судді Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
19 квітня 2013 року провадження по цій
справі було відкрито та призначено
дату судового засідання.

В судове засідання від представника
відповідача надійшло клопотання про
закриття провадження по справі за
позовом через неможливість її розгляду
в порядку цивільного судочинства,
маються відносини адміністративного
судочинства і справу повинен
розглядати адміністративний суд.

З'ясувавши думку сторін та учасників
судового засідання, перевіривши
матеріали справи та клопотання
представника відповідача, суд вважає
можливим в задоволенні клопотання
відмовити, оскільки позовні вимоги
заявлені в рамках ЦПК України, де
передбачено право позивача на
звернення до суду за захистом (ст. 3 ЦПК
України), позивач звернувся до суду з
позовом про захист прав ОСББ Наш дім 38,
заявлені позовні вимоги стосуються
прав сторін та права цивільного, спір
про це ще не розглянуто, справа по суті
слухалася, матеріали досліджувалися.

Стаття 15 ЦК України передбачає право
на захист цивільних прав та інтересів,
а стаття 16 ЦК України передбачає, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції
України орган державної влади,
місцевого самоврядування та їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб передбачений Конституцією та
законами України.

За правилами ч. 2 ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дії їй бездіяльності
Конституцією чи іншими законами
України встановлено інший порядок
судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції
України правосуддя в Україні
здійснюється виключно судами.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 Конституції
України при здійсненні правосуддя
судді незалежні і підкоряються лише
закону.

Згідно статті 6 Конституції України
органи виконавчої влади здійснюють
свої повноваження у встановлених цією
Конституцією межах і відповідно до
законів України. Стаття 19 Конституції
України передбачає, що правовий
порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

З позову вбачається, що позивачем не
заявлені вимоги про спір з суб'єктом
владних повноважень, є вимоги про право
цивільне, належних доказів на
підтвердження свого клопотання
представник відповідача суду не надав.
Із наведеного випливає, що спір у
справі, що розглядається, стосується
права цивільного. Підстав для закриття
провадження в справі або передачі
справи до іншого суду, не існує.

Крім того, ухвала суду від 19 квітня 2013
року про відкриття провадження в цій
справі завчасно отримана відповідачем
(про що свідчать надані ним заперечення
проти позову і клопотання про закриття
провадження в справі), відома йому, в
установленому порядку оскаржена, але
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного суду від 02 вересня 2013 року
не скасована, залишена без змін і має
законну силу.

З урахуванням вказаних обставин суд
вважає, що справа за таких позовних
вимог підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства і не повинна
розглядатися в порядку, як вказує
представник відповідача, визначеному
іншим процесуальним кодексом України,
клопотання не обґрунтоване і не
основане на законі, а тому в його
задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 168, 205, 210, 293 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання
представника відповідача ОСОБА_1 про
закриття провадження в справі з
підстав неможливості розгляду її в
порядку цивільного судочинства
відмовити.

Ухвалу оскарженню не підлягає.

Суддя -