АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/12/13Головуючий у 1-й інстанції Свачій І.М.
Провадження № 22-ц/789/258/13 Доповідач - Ткач О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2013 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бахметової В. Х., Гірського Б. О.,

при секретарі ОСОБА_1

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайсуду від 2 січня 2013 року в справі за поданням 2 відділу державної виконавчої служби Тернопільського міськуправління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2013 року ДВС Тернопільського міськуправління юстиції звернулось з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника ТОВ Р.Е.Й.В. ОСОБА_2 Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно зведеного виконавчого провадження від 20.01.2012 р. за товариством числиться борг на загальну суму 1501348,52 грн. Оскільки керівник товариства ухиляється від виконання зобов'язань, які покладені на нього судовими рішеннями, просить обмежити виїзд ОСОБА_2 за межі України.

Ухвалою Тернопільського міськрайсуду від 2.01.2013 року подання 2ого відділу ДВС Тернопільського міськуправління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника ТОВ Р.Е.Й.В. ОСОБА_2 задоволено:

тимчасово обмежено у праві виїзду громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕЕ № 279946 від 14.07.2008 року за кордон до виконання боргових зобов'язань;

виконання ухвали покладено на адміністрацію державної прикордонної служби України, яка розташована за адресою: м.Київ, вул.Володимирська, № 26.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання ДВС Тернопільського міськуправління юстиції.

Зокрема, апелянт зазначає, що боржником по зведеному виконавчому провадженню є ТОВ Р.Е.Й.В., а тому виконавче провадження стосується лише майна товариства. Оскільки, він є директором ТОВ Р.Е.Й.В., заборона виїзду за межі України порушує його особисті права та чинить перешкоди у здійсненні його посадових обов'язків, які включають у себе зовнішньоекономічну діяльність. Крім цього, органом ДВС Тернопільського міськуправління юстиції не доведено, яким саме чином, він, як директор товариства, ухиляється від виконання зобов'язань, які покладені на товариство судовими рішеннями.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та в межах подання, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Задовольняючи подання 2ого відділу ДВС Тернопільського міськуправління юстиції, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язань, які покладені на нього судовими рішеннями, а тому заборона виїзду за кордон буде правомірною юридичною санкцією.

З даним висновком суду, не може погодитись суд апеляційної інстанції, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та порушують норми ЦПК.

Судом першої інстанції встановлено, що в другому відділі ДВС Тернопільського міськуправління юстиції на примусовому виконанні є зведене виконавче провадження № 1 від 20.01.2012 року про стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності ТОВ Р.Е.Й.В. на користь фізичних і юридичних осіб боргу на загальну суму 1501348,52 грн. Директором товариства є ОСОБА_2.

Із змісту подання, з яким погодився і суд першої інстанції постановляючи ухвалу, вбачається, що державний виконавець неодноразово повідомляв боржника про необхідність виконання судових рішень, однак ОСОБА_2 на виклики не зявлявся та ігнорував його попередження.

Однак, вказані дані і висновок суду є суперечливими та не узгоджуються з матеріалами справи, поясненнями сторін в судових засіданнях.

Так, у відповідності до п. 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ Про виконавче провадження державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи, або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, Законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Проте, в порушення вказаної норми, судом першої інстанції не встановлено, які конкретно винні дії мали місце зі сторони керівника юридичної особи.

Таким чином, ОСОБА_2, як директор товариства особисто не відповідає за зобов'язання, що виникли в товариства, а представником ДВС Тернопільського міськуправління юстиції в свою чергу не доведено ухилення ОСОБА_2, як директора товариства від виконання зобов'язань за судовими рішеннями.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому, відповідно до ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайсуду від 2 січня 2013 року скасувати.

В задоволенні подання другого відділу ДВС Тернопільського міськуправління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Тернопільської області ОСОБА_3