Справа № 0538/9150/2012
Провадження № 4-с/265/2/13
У Х В А Л А

29 квітня 2013 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись із заявою ОСОБА_2 у редакції від 31.03.2013 року із уточненими вимогами до відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку про визнання протиправними дій та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_2 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовною заявою до ВАТ «Донецький металургійний завод», відділу ДВС Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку про визнання дій неправомірними, відшкодування упущеної вигоди та моральної шкоди.

06 листопада 2012 року ухвалою суду позовні вимоги ОСОБА_2 до ВДВС Ленінського РУЮ у місті Донецьку про визнання дій неправомірними та вимоги до ВАТ «ДМЗ» і ВДВС Ленінського РУЮ у місті Донецьку про відшкодування упущеної вигоди та моральної шкоди на підставі ст. 126 ЦПК України були розєднані в окремі провадження, шляхом виділення скарги ОСОБА_2 на дії ВДВС Ленінського РУЮ у місті Донецьку.

За змістом наведеної скарги ОСОБА_2 ставить питання про визнання неправомірними дій державного виконавця ВДВС Ленінського РУЮ у місті Донецьку, які полягають у незаконному, як вважає, зупиненні провадження та невиконанні рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09.06.2006 року № 2-1/06 про стягнення з ВАТ «ДМЗ» грошових коштів у сумі 33639,11 гривень.

22 квітня 2103 року заявником ОСОБА_2 надано заяву в редакції від 31.03.2013 року із уточненим змістом вимог за предявленою скаргою. Окрім первісно заявлених вимог також просить визнати протиправними дії державного виконавця ВДВС Ленінського РУЮ у місті Донецьку, які полягають у невиконанні виконавчого листа № 2-399, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області від 26.01.2004 року, про стягнення з ВАТ «ДМЗ» грошових коштів у сумі 1306,00 гривень. Крім того, просить стягнути з ВДВС Ленінського РУЮ у місті Донецьку упущену вигоду у сумі 37003,02 гривень, суму боргу з урахування індексу інфляції у розмірі 32566,58 гривень, а також моральну шкоду у сумі 100000,00 гривень.

Вирішуючи питання про прийняття до розгляду уточнених вимог ОСОБА_2 суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» розяснено, що у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Враховуючи, що розгляд зазначеної справи по суті вимог первісної редакції скарги ОСОБА_2 вже розпочато, вважаю, що право на зміну її предмету або підстави в межах розгляду даної справи ним втрачено, а тому заява про уточнення вимог в частині визнання протиправними дій державного виконавця ВДВС Ленінського РУЮ у місті Донецьку, які полягають у невиконанні виконавчого листа № 2-399, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області від 26.01.2004 року, підлягає залишенню без розгляду.

Крім того, пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» розяснено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів). Суди розглядають справи за такими скаргами в передбаченому ЦПК порядку незалежно від наявності у сторін спору про право, який підлягає розгляду в позовному провадженні. Такий спір не може бути підставою для залишення скарг без розгляду або яким-небудь чином впливати на останній.

Таким чином, вимоги ОСОБА_3 щодо стягнення упущеної вигоди, суми боргу з урахування індексу інфляції та моральної шкоди не можуть вирішуватися в межах розгляду предявленої ним скарги на дії державної виконавця, а тому також підлягають залишенню без розгляду.

За таких обставин, керуючись п. 2, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», ст.ст. 31, 383 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 у редакції від 31.03.2013 року із уточненими вимогами до відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку про визнання протиправними дій та стягнення грошових коштів залишити без розгляду.

Розяснити заявникові право на звернення із даними вимогами до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя _________________________