Справа № 502/2822/13-ц
УХВАЛА

05 грудня 2013 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Тюміна О.Г.,

при секретарі Фоміній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія скаргу стягувача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» на рішення державного виконавця , -

В С Т А Н О В И В :

22 жовтня 2013 року стягувач - ПрАТ «Страхова Компанія «Нова» звернувся до Кілійського районного суду Одеської області зі скаргою на рішення державного виконавця - постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за заявою товариства про примусове виконання виконавчого листа , виданого Кілійським районним судом Одеської області про стягнення з боржника ОСОБА_1 відшкодування в порядку регресу страхової виплати в сумі 2704,90 грн. та судових витрат в розмірі 220 грн.

Представник стягувача , який надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, зазначає в скарзі, що постановою державного виконавця від 13.09.2013 року стягувачу відмовлено у відкритті виконавчого провадження з підстав невідповідності виконавчого документа вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не містить індивідуального ідентифікаційного номеру боржника. Відмову вважає безпідставною, оскільки нормами , на які посилається державний виконавець приймаючи рішення, не передбачають обовязкового , безумовного, зазначення у виконавчому документі індивідуального ідентифікаційного номеру боржника присвоєння якого також не є обовязковим та безумовним. Крім того, стягувач зазначає, що в своїй заяві про здійснення примусового виконання виконавчого документа ним був зазначений ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_1 на підтвердження якого він надав копію картки.

Державний виконавець в судове засідання не прибув , надав заперечення на скаргу та клопотання про розгляд скарги за його відсутністю.

В запереченнях державний виконавець зазначає, що не згоден зі скаргою в звязку з тим, що виконавчий лист № 2/1513/2340/12 виданий Кілійським районним судом Одеської області 12.10.2012 року не відповідає вимогам ст. 18 ЗУ «По виконавче провадження», оскільки в ньому не зазначений ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності боржника (для юридичних осіб) або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (для фізичних осіб-платників податків) , або номер і серія паспорта боржника для фізичних осіб громадян України , які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає скаргу стягувача обґрунтованою та такою , що підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини справи.

02 квітня 2013 року Кілійським районним судом Одеської області у справі за цивільним позовом ПрАТ «Страхова компанія «Нова» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної в наслідок ДТП в порядку регресу постановлено рішення , яким позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача в порядку регресу 2704,90 грн. а також судові витрати в сумі 220 грн.

31 липня 2013 року Кілійським районним судом видано виконавчий лист у справі №2/1513/2340/12 про стягнення в порядку регресу з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Нова» 2704,90 грн. та судові витрати в сумі 220 грн. Індивідуальний ідентифікаційний номер боржника у виконавчому листі не вказаний.

12 вересня 2013 року Стягувач ПрАТ «Страхова компанія «Нова» звернулась до відділу державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції з заявою про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника ОСОБА_1 грошових сум. В заяві стягувачем зазначено ідентифікаційний код боржника НОМЕР_1 , на підтвердження якого додана картка.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Кілійського районного управління юстиції від 13 вересня 2013 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження з підстав невідповідності виконавчого документа вимогам ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» , а саме через відсутність ідентифікаційного номеру боржника.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають , що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено її права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зокрема зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, власне імя та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника , їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) , ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб платників податків) або дані паспорту для фізичних осіб громадян України , які передбачених законом випадках відмовилися від прийняття індивідуального ідентифікаційного номера , а також інші дані , якщо вони відомі суду чи іншому органу , що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника, чи можуть сприяти примусовому виконанню.

Таким чином наявність ІНН фізичної особи є факультативною , оскільки його не може бути у боржника - не громадянина України , а також може не бути і у громадянина України , а тому суд вважає безпідставним відмову у відкритті виконавчого провадження тільки з підстави відсутності у виконавчому документі індивідуального ідентифікаційного номеру фізичної особи, при тому , що в матеріалах , що надійшли на виконання були дані про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника , отримати який має право і державний виконавець у встановленому порядку. В звязку з зазначеним, суд вважає, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 13.09.2013 року не відповідає положенням ст. 26 , 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд приймає також до уваги те , що відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження , в тому числі рішень суду , прийнятих в порядку цивільного судочинства, завданням якого відповідно до ст. 1 ЦПК України є справедливий , неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав , свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави , і вважає , що постанова державного виконавця від 13.09.2013 року про відмову у відкритті виконавчого провадження не відповідає як вимогам ст.ст. 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження» так і вимогам ст. 1 цього ж Закону, ст. 1 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 383- 388 ЦПК України ,

У Х В А Л И В

Скаргу задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу ДВС Кілійського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 13.09.2013 року про відмову у відкритті виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2/1513/2340/12 , виданого Кілійським районним судом Одеської області про стягнення в порядку регресу з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Нова» 2704,90 грн. та судових витрат в сумі 220 грн. , та зобовязати державного виконавця прийняти виконавчий документ і відкрити виконавче провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подач апеляційної скарги в 5-денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3