Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0603/3768/12 Головуючий у 1-й інст. Корбут В.В.(Бердичівський м/р/с)
Категорія 57 Доповідач Галацевич О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2013 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Матюшенка І.В., Борисюка Р.М.,

з участю секретаря судового засідання Кузьмінської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру сплачених коштів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Бердичівського міськрайонного суду від 26 жовтня 2012 року,-

встановила:

У червні 2012 року управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (далі - управління) звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 надміру виплаченої компенсації вартості продуктів харчування в сумі 6 894,50 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідач з 15.08.2007 року знявся з реєстрації на постійне місце проживання в Іспанію, не повідомивши про це органи соціального захисту населення, а тому в період з 01.09.2007 р. по 30.11.2011 р. отримав від управління компенсацію вартості продуктів харчування у вищезазначеній сумі без достатньої правової підстави, добровільно повернути кошти відмовляється.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 26 жовтня 2012 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову за безпідставністю. На його думку, суд не врахував ту обставину, що наявність пільги, право на яку він має, не повязується з місцем проживання, а повязується із статусом особи, а тому вважає, що правомірно отримав кошти, які просить стягнути з нього управління. Крім того, Закон, яким передбачено пільги, не містить положень про повернення надміру сплачених коштів. Вважає, що докази про місце його реєстрації прийняті судом з порушенням норм процесуального права, судом безпідставно не застосовано до спірних правовідносин строки позовної давності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

За змістом ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 21 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до категорії 2 (пункт 2 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги як, зокрема, забезпечення продуктами харчування за фізіологічними нормами з обов'язковим прикріпленням до відповідних магазинів за місцем проживання. Зазначеним особам компенсується 25 процентів вартості продуктів харчування за фізіологічними нормами, встановлюваними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Відповідно до абзацу першого пункту 4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 20.09.2005 р. № 936 (далі - Порядок), виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проводиться управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації громадян.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 будучи особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2) та зареєстрованим у м. Бердичів, перебував на обліку в управлінні, яке у відповідності до вищевказаного Закону та Порядку виплачувало йому компенсацію вартості продуктів харчування. 15.08.2007 року ОСОБА_2 знявся з реєстрації на постійне місце проживання в Іспанію. За період з 01.09.2007 р. по 30.11.2011 р. останньому виплачено з державного бюджету компенсації вартості продуктів харчування на суму 6894,50 грн. (а.с. 9). Отримання зазначеної суми відповідач не заперечував.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив з того, що ОСОБА_1 отримав грошові кошти без достатньої правової підстави, оскільки знявся з місця реєстрації в м. Бердичів та вибув на постійне місце проживання за кордон, а тому такі кошти підлягають стягненню з нього на користь управління у відповідності до ст. 1212 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, так як законодавець повязує виплату грошової компенсації вартості продуктів харчування відповідними управліннями праці та соціального захисту з місцем реєстрації пільговика.

Посилання апелянта на довідку від 18.06.2012 року (а.с. 46), згідно якої він значиться зареєстрованим у м. Бердичів, є безпідставними, оскільки наявна у ній інформація спростовується копією його закордонного паспорта (а.с. 49), довідками Державної міграційної служби та листом СГІРФО Бердичівського МВ (а.с. 8, 60), які підтверджують факт зняття його 15.08.2007 року з реєстраційного обліку в м. Бердичів та вибуття на постійне місце проживання за кордон.

Є такими, що не заслуговують на увагу, доводи апелянта в частині не застосування судом строків позовної давності, оскільки відповідне клопотання відповідач у визначеному законом порядку у суді першої інстанції не заявляв. Крім того, суд дійшов правильного висновку, що про порушення свого права управління дізналось в грудні 2011 року з листа Сектору громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Бердичівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 21.12.2011 року (а. с. 8), а тому звернулось до суду в межах строку позовної давності.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, на правильність судового рішення не впливають, а тому колегією суддів визнаються безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду від 26 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Судді