Справа № 380/1455/13-ц Головуючий у І інстанції Кравець О.А.
Провадження № 22-ц/780/7497/13 Доповідач у 2 інстанції Гуль
Категорія 47 26.12.2013
РІШЕННЯ

Іменем України

24 грудня 2013 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Гуль В.В.,

суддів Касьяненко Л.І., Антоненко В.І.,

при секретарі Ромашині І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 12 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів-

в с т а н о в и л а :

позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 16.07.1994 року по 23.10.1996 рік перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають спільну дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі постанови Бориспільського районного суду Київської області від 24.07.1996 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання спільної дочки у розмірі ? частини всіх заробітків, але не менше 50% неоподакового мінімуму починаючи з 19.07.1996 року.

Станом на на 05.06.2013 року заборгованість за аліментами складає 22344 грн., відповідно за період з 01.09.2011 року по 05.06.2013 року за прострочку виплати аліментів пеня складає 29656,58 грн. , яку позивач просила стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 12 листопада 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму неустойки за прострочення сплати аліментів в розмірі 14 828 грн 29 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 148 грн 28 коп.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду в звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права і задовольнити позов повністю.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі постанови Бориспільського районного суду Київської області від 24.07.1996 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання спільної дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх заробітків, але не менше 50% неоподакового мінімуму починаючи з 19.07.1996 року.

Станом на 05.06.2013 року заборгованість за аліментами складає 22344 грн., відповідно за період з 01.09.2011 року по 05.06.2013 року за прострочку виплати аліментів пеня складає 29656,58 грн.

Встановивши вказані обставини, суд врахував те, що на даний час відповідач працює майстром в ПАТ Тетіївське хлібоприймальне підприємство із середньою заробітною платою 3234 грн., а також те, що на даний час з його заробітної плати проводиться щомісячне утримання з усіх видів заробітку для погашення боргу по аліментах, суд відповідно до ст. 196 СК України зменшив розмір неустойки та стягнув її у розмірі 14828,29 грн.

Проте такий висновок суду не повністю відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення пені.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Ухвалюючи рішення суду в порушенням вимог вказаної норми не зясував, чи є вина у відповідача у невиплаті аліментів та неповністю врахував матеріальний та сімейний стан платника аліментів.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом апеляційної інстанції, що відповідач працевлаштован на постійній основі лише з жовтня 2012 року та з цього часу відповідально сплачував поточні платежі за аліментами.

А з липня 2013 року відповідач регулярно сплачує заборгованість по аліментам.

На утриманні позивача перебуває його мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка потребує постійного стороннього догляду.

Крім того віповідач проживає іншою сімєю та на його утриманні знаходиться дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

До жовтня 2012 року тобто до свого працевлаштування відповідач не працював.

За таких обставин, враховуючи пояснення відповідача про відсутність у нього можливості спласувати аліменти у період, за який виникла заборгованість, приймаючи до уваги його добросовісність та стабільність виплат аліментів, заборгованості за ними, судом не вбачається вини відповідача у виникненні заборгованості.

Крім того враховуючи встановлений судом матеріальний та сімейний стан відповідача, приймаючи до уваги відсутність вини у виникненні заборгованості та розмір стягнутої судом пені, яка не сумірна із розміром наявної заборгованості по аліментам, з урахуванням вимог розумності розмір пені колегія суддів апеляційного суду вважає за доцільне визначити у розмірі 5000 грн.

За таких обставин стягнута судом сума пені заборгованості підлягає зменшенню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 12 листопада 2013 року змінити.

Зменшити суму неустойки за прострочення сплати аліментів до 5000 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: