Справа № 444/614/13-ц
Провадження № 2/444/379/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2013 року Жовківський
районний суд Львівської області у
складі :

головуючого судді Мікула В.
Є.,

при секретарі
Брунець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Жовкві
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Туринківської сільської ради, треті
особи Жовківська РДА, прокуратура
Жовківського району, Жовківський
відділ земельних ресурсів про визнання
частково недійсним рішення сільської
ради, визнання недійсним державного
акту на право приватної власності на
земельну ділянку , встановлення меж
земельної ділянки та зобов'язання
вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до
ОСОБА_2 , Туринківської сільської ради ,
третя особа Жовківський районний
відділ земельних ресурсів про визнання
недійсним рішення Туринківської
сільської ради від 26.05.1995 року в частині
приватизації ОСОБА_2 земельних ділянок
загальним розміром 0,44 га , з яких 0,2792 га
для обслуговування житлового будинку,
а відтак визнання недійсним Державного
акту про право приватної власності на
землю серії ЛВ №011808, виписаний на ім"я
ОСОБА_2 і зареєстрований за №338. Крім
того, просить зобов'язати Туринківську
сільську раду відновити межу між
присадибними земельними ділянками
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по всій довжині
суміжного землекористування з
врахуванням відстані між будинками
виділивши кожному суміжному
землекористувачу однакову за розміром
частину. Крім того, просить зобов'язати
ОСОБА_2 зрізати всі дерева , які
знаходяться на відстані менше 5 метрів
та кущі, які знаходяться на відстані
менше 1 метра від суміжної зовнішньої
стіни будинку ОСОБА_1 до осі стовбура
дерева та куща. Також , просить
зобов'язати ОСОБА_2 забрати всі
металеві предмети , камінь і цеглу по
всій довжині межі землекористування з
суміжної межі.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
ОСОБА_1 є власником будинку в АДРЕСА_1, а
ОСОБА_2 є власником будинку в АДРЕСА_1.
Між господарствами сторін проходить
спільна межа . Відповідач ОСОБА_2 є
власником трьох земельних ділянок ,
одна з яких площею 0,2792 га приватизована
з цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку.
Однак, всупереч чинному законодавству
спірну земельну ділянку приватизовано
без погодження з ОСОБА_1 чим порушено
санітарні норми і приватизовано
частину земельної ділянки , яка
необхідна позивачу для обслуговування
житлового будинку згідно будівельних
норм, позивач не підписува акту
погодження меж та відповідачка
самостійно встановила межу між
ділянками. Спір про межу між сторонами
існує тривалий час і тому
приватизовано відповідачці землю було
незаконно. У 1999 році питання
встановлення межі розглядала комісія
Туринківської сільської ради з
залученням представників відділу
земельних ресурсів та архітектури.
Було встановлено, що межа між
землекористувачами не відповідає
нормам житлової забудови. Відстань від
межі виступаючих конструкцій будинку
має бути не менше 1 метра , а межа
суміжного землекористування проходить
по стіні будинку позивача, що не
відповідає Державним будівельним
нормам. Постійна комісія сільської
ради не могла встановити межу згідно
санітарних норм. Однак, дана комісія
зобов"язала відповідачку зрізати кущі
і плодові дерева , забрати всі металеві
предмети , камінь і цеглу з спільної
межі. Вважає, що межа між сусідніми
земельними ділянками має бути
відновлена у відповідності до вимог ст.
107 ЗКУ. Крім того, посаджені дерева та
кущі, які знаходяться на відстані менше
5 метрів і 1 метра від суміжної
зовнішньої стіни будинку ОСОБА_1 до осі
стовбура дерева затемнюють доступ
світла до будинковолодіння і тому
просить зобов"язати відповідача
зрізати дані насадження.

Представник ОСОБА_2 в судовому
засіданні проти позову заперечив і
вказав, що межа між господарствами
сторін склалась історично. Позивач
особисто будував загорожу , яка стоїть
між господарствами по сьогодні.
Житловий будинок позивача був
збудований в 1960-х роках і стіна
житлового будинку проходить по межі
між земельними ділянками сторін. Це
було зроблено за згодою відповідача і
позивача батьків. В даний час, позивач
претендує на частину земельної ділянки
належної відповідачу і через це виник
конфлікт. Просить в позові відмовити.

Представник Туринківської сільської
ради заперечив проти позовних вимог і
пояснив, що згідно земельно-облікових
книг відповідач ОСОБА_2 з 1950-х років по
1990-ті роки користувалася присадибною
земельною ділянкою розміром 0,26 га., а
коли зробили точніші обміри було
уточнено розмір земельної ділянки , яка
становила 0,2792 га. Обміри проводилися на
приватизацію земельної ділянки ОСОБА_2
по тих межах , які існують в натурі.
Будинок позивача ОСОБА_1 стоїть на межі
земельної ділянки з ОСОБА_2, оскільки
так було збудовано даний житловий
будинок. В Туринківській сільській
раді відсутні будь-які документи , які б
свідчили про те, що ОСОБА_1 мав
закріплену за своїм господарством
земельну ділянку іншу ніж користується
в даний час. Межі земельної ділянки
ОСОБА_2 не змінювалися і площа
земельної ділянки збільшилася лише за
рахунок того, що її було точніше
виміряно, більш точними приладами.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача
не підлягають до задоволення в зв"язку
з наступним.

З Державного акта на право приватної
власності на землю вбачається, що
ОСОБА_2, яка мешкає в АДРЕСА_2 на
підставі рішення 3-ї сесії
Туринківської сільської ради від 26.05.1995
року передано у приватну власність
земельну ділянку площею 0,4400 га згідно з
планом. Земельну ділянку передано для
обслуговування житлового будинку та
ведення особистого підсобного
господарства. З плану земельної
ділянки вбачається конкретний розмір
та конфігурація земельних ділянок ,
межові та опорні точки та знаки. Розмір
трьох земельних ділянок становить
відповідно 0,2792 га, 0,0963 га, 0,0645 га. З
рішення 3-ї сесії Туринківської
сільської ради від 26.05.1995 року про
передачу в приватну власність
земельних ділянок вбачається, що
ОСОБА_2 передано у приватну власність
0,44 га землі.

З рішення Жовківського районного суду
від 13.11.2001 року вбачається, що рішення
про приватизацію землі ОСОБА_2 та акт
приватизації були предметом судового
розгляду між сторонами , однак , даним
рішенням позивачу ОСОБА_1 було
відмовлено в позові оскільки акт
приватизації земельної ділянки ОСОБА_2
був відсутній , позивач не представив
жодних документів про те, що ОСОБА_2
захопила його земельну ділянку
розміром 0,02 га. Таким чином, дане судове
рішення стосувалось інших підстав для
скасування рішення про приватизацію
земельної ділянки ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст. 40 ЗКУ
громадянам України за рішенням органів
місцевого самоврядування можуть
передаватися безоплатно у власність
земельні ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських споруд в межах норм ,
визначених ЗКУ. Понад норму
безоплатної передачі громадяни можуть
набувати у власність земельні ділянки
для зазначених потреб за
цивільно-правовими угодами. Порядок
безоплатної передачі земельних
ділянок регламентується також
вимогами ст. 116,118,121 ЗКУ.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 отримав
в приватну власність земельні ділянки
реалізувала своє право на приватизацію
землі передбачене вимогами ст. 40,116,118,121
ЗКУ.

Згідно висновку постійної
депутатської комісії по врегулюванню
земельних відносин Туринківської
сільської ради мають місце
невідповідність нормам житлової
забудови меж між господарствами ОСОБА_1
і ОСОБА_2 Стіна житлового будинку , який
побудований і належить ОСОБА_1
знаходиться на межі земельних ділянок .
Суміжна стіна руйнується внаслідок
насаджених з порушенням норм кущів і
дерев на суміжній земельній ділянці
ОСОБА_2 Загорожа у вигляді дерев"яного
паркану ОСОБА_1 повністю прогнила в
результаті накладеного грубого каменю
та цегли. Відповідно до висновку
постійної депутатської комісії по
врегулюванню земельних відносин
Туринківської сільської ради ОСОБА_2
повинна в місячний строк зрізати всі
кущі та плодові дерева , які
знаходяться на відстані 1 метра до межі
спільного землекористування та З метри
до будинку ОСОБА_1 По всій довжині
спільного землекористування з сторони
земельної ділянки ОСОБА_1 забрати всі
металеві предмети , які перешкоджають
обробітку грунту ОСОБА_1 Вздовж
господарської будівлі сараю забрати
камінь і цеглу , внаслідок чого
прогнила дерев"яна загорожа.

Судом встановлено, що спір між
сторонами неодноразово розглядався
Туринківською сільською радою ,
зокрема постійною комісією по
врегулюванню земельних спорів , які
прийшли до висновку , що межа проходить
по дерев"яній загорожі і при обмірах
земельних ділянок сторін вони
відповідають земельно-кадастровій
документації, розмірам земельних
ділянок на місцевості.

Відповідно до вимог ст. 107 Земельного
кодексу України основою для
відновлення меж є дані
земельно-кадастрової документації. У
разі неможливості виявлення дійсних
меж , їх встановлення здійснюється за
фактичним використанням земельної
ділянки . Якщо фактичне використання
ділянки неможливо встановити , то
кожному виділяється однакова за
розміром частина спірної ділянки.

Оскільки дані земельно-кадастрової
документації та фактичне використання
земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2
фактично співпадають, спільна межа між
господарствами сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2
у вигляді дерев"яної загорожі існує
протягом останніх декількох
десятиліть, жодної документації на
будівництво житлових будинків ОСОБА_1
та ОСОБА_2 не мають, дане будівництво
проводилось батьками сторін в 1950-1960
роках , то суд приходить до висновку, що
в позовних вимогах в частині визнати
нечинним рішення Туринківської
сільської ради від 26.05.1995 року в частині
приватизації ОСОБА_2 земельних ділянок
загальним розміром 0,44 га, з них 0.2792 га
для обслуговування житлового будинку
та у вимозі визнати недійсним
Державного акту про право приватної
власності на землю на ім"я ОСОБА_2
необхідно відмовити.

З цих ж підстав необхідно відмовити у
вимозі щодо зобов"язання Туринківської
сільської ради Жовківського району
Львівської області відновити межу між
присадибними земельними ділянками
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по всій довжині
суміжного землекористування з
врахуванням відстані між будинками
виділивши кожному суміжному
землекористувачу однакову за розміром
частину.

Щодо вимог про зрізання дерев та кущів,
а також забрання металевих предметів,
то дані питання вирішені рішенням
Жовківського районного суду від18.12.2009
року.

Керуючись ст.ст.10,11,57,60,88,208,209,212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Туринківської сільської ради, треті
особи Жовківська РДА, прокуратура
Жовківського району, Жовківський
відділ земельних ресурсів про визнання
частково недійсним рішення сільської
ради, визнання недійсним державного
акту на право приватної власності на
земельну ділянку , встановлення меж
земельної ділянки та зобов'язання
вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду Львівської області
через Жовківський районний суд
Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Мікула В. Є.