Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22ц/778/3276/ 13
Головуючий у 1 інстанції: Кляшторний В.С.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2013 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Бондаря М.С.

Суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської А.В.

При секретарі: Хомяк К.В

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізька дистриб'юторська компанія", треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ТОВ "Запорізька дистриб'юторська компанія", треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою.

В позовній заяві зазначав, що 12 листопада 2008 року о 21 год. 20 хв. на вул. Героїв Сталінграду в м. Запоріжжя відбулося зіткнення автомобілів ГАЗ-2106 державний номер № НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5, і знаходився під керуванням ОСОБА_6, та автомобіля ВАЗ 21099020 ЗГН, державний номер НОМЕР_2, що належить позивачу і знаходився під керуванням водія ОСОБА_7

Дорожньо-транспортна подія сталась з вини водія ОСОБА_6, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2008 року.

Посилаючись на те, що внаслідок ДТП позивачу було завдано матеріальну та моральну шкоду, оскільки був пошкоджений належний йому на праві власності автомобіль, просив суд, стягнути з ОСОБА_5, як власника автомобіля ГАЗ-2106, спричинені збитки та шкоду на загальну суму 18361 грн. 21 коп.

У лютому 2010 року ОСОБА_3 відмовився від позовних вимог до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2010 року залучено до участі у справі як співвідповідача ТОВ "Запорізька дистриб'юторська компанія".

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто із ТОВ "Запорізька дистриб'юторська компанія" на користь ОСОБА_3 13911 грн. 21 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 1700 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати, у решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 18.11.2010 року вказане рішення скасовано та ухвалене нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 13911 грн. 21 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 1700 грн. на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2011 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2010 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 18 листопада 2010 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2012 року в задоволені позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 12 квітня 2012 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2012 року скасовано та ухвалене нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 6956 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 1700 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, та судові витрати. При цьому колегія суддів прийшла до висновку, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 несуть спільну відповідальність за завдану шкоду, оскільки ОСОБА_5 передав належний йому автомобіль ОСОБА_6 без правової підстави на свій розсуд.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Запорізької області від 12 квітня 2012 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_6 допустив порушення Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення керованого ним на належній правовій підставі транспортного засобу із автомобілем позивача, тому відповідати за шкоду, завдану ОСОБА_3 повинен саме ОСОБА_6. Оскільки позивачем позовні вимоги до винної особи - ОСОБА_6 не пред"явлені, а відповідачі не винні у вчиненні ДТП, тому не можуть відповідати за шкоду.

З таким висновком суду першої інстанції можна погодитися

Судом встановлено, що 12 листопада 2008 року о 21 годині 20 хвилин по вул. Г.Сталінграда у м. Запоріжжі з вини ОСОБА_6, що керував автомобілем " ГАЗ -21062", номерний знак НОМЕР_3, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено належний ОСОБА_3 автомобіль "ВАЗ 210990", номерний знак НОМЕР_2.

Водій ОСОБА_6 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, згідно постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2008 року.

Власником автомобіля " ГАЗ02106", яким керував ОСОБА_6 під час ДТП, є ОСОБА_5 Останній є приватним підприємцем та передав автомобіль ОСОБА_6 для перевезення вантажу на період з 10 листопада 2008 року до 10 грудня 2008 року, в період часу з 7-00 до 18-00 годин на виконання договору перевезення вантажу від 18.08.2008 року, укладеним між ПП ОСОБА_5 і ТОВ "Запорізька дистиб'юторська компанія". Для чого надав водію ОСОБА_6, крім автомобіля, подорожній лист для здійснення перевезення вантажу з 10.11.2008 року до 10.12.2008 року, реєстраційне посвідчення транспортного засобу. Здійснивши перевезення вантажу, ОСОБА_6 12.11.2008 року о 16-30 годин повернувся з м. Мелітополя та прибув на склад № 10, розташований за адресою м. Запоріжжя вул. Карпенека-Карого, б. 47. В трудових відносинах ОСОБА_6 з ПП Воронцовим не знаходився.

Зазначені обставини підтверджені матеріалами справи і не заперечувалися ОСОБА_6 ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 398 ЦК України передбачено, що право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Закону України " Про дорожній рух", п.2.1 ч. 2 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України в редакції на час скоєння ДТП водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення; реєстраційний документ на транспортний засіб; у встановлених законодавством випадках дорожній лист і документацію на вантаж, що перевозиться; поліс обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами, які не мають відповідних документів або не пред"явили їх для перевірки передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортними засобами водіями, які не мають при собі або не пред"явили чи не передали для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, талона до нього, реєстраційних та інших документів, що підтверджують право користування чи розпорядження транспортним засобом, а у випадках, передбачених законодавством, належно оформленого дорожнього ( маршрутного) листа або документів на вантаж.

Водночас, інспектором ДАІ були перевірені пред"явлені документи, тобто перевірено правомірність користування транспортним засобом водія ОСОБА_6 та не було виявлено будь-яких порушень, та відповідно складено протокол про адміністративне правопорушення лише за ст. 124 КУпАП.

У зв"язку з чим, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 правомірно керував автомобілем " ГАЗ02106", який належить ОСОБА_5 і на момент, коли сталося ДТП 12 листопада 2008 року о 21 годині 20 хвилин діяв не по завданню ні ТОВ "ЗДК" ні ОСОБА_5, а використовував автомобіль саме для власних потреб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, вимоги закону і прийшов до вірного висновку, що в даному випадку відповідач ОСОБА_5, як власник автомобіля "ГАЗ02106" та ТОВ "Запорізька дистриб'юторська компанія" з якою ОСОБА_5, як приватний підприємець уклав договір на перевезення вантажу, не повинні нести відповідальність за спричинену позивачу шкоду, тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що судом повно і всебічно з"ясовані обставини справи, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору не порушені, застосовані правильно, ухвалено законне і обгрунтоване рішення, а доводи апеляційної скарги є неспроможними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2012 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

1

Апеляційний суд Запорізької області

№ 22ц/778/3276/ 13

Головуючий у 1 інстанції: Кляшторний В.С.

Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

25 червня 2013 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Бондаря М.С.

Суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської А.В.

При секретарі: Хомяк К.В

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізька дистриб'юторська компанія", треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, -

Керуючись ст. ст.303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2012 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: