Провадження № 2/202/2016/2013
25 вересня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючої судді Слюсар Л.П.
при секретарі Фісун К.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_6, Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради, ПАТ Дніпрообленерго, КП Дніпроводоканал Дніпропетровської міської ради, КП Дніпропетровські міські теплові мережі, ПАТ Дніпрогаз про стягнення суми заборгованості за договором та завданої матеріальної шкоди,-
Позивачі в січні 2013 року звернулися з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_6, Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради, ПАТ Дніпрообленерго, КП Дніпроводоканал Дніпропетровської міської ради, КП Дніпропетровські міські теплові мережі, ПАТ Дніпрогаз про стягнення суми заборгованості за договором та завданої матеріальної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві та представник позивача в ході судового засідання, посилалися на те, що позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а також ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. Співвласник квартири ОСОБА_7 помер 6 жовтня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Спадкоємцями ОСОБА_7, є його сини - позивач ОСОБА_1, який, у встановлений законом термін, подав до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, та неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який вважається таким що прийняв спадщину відповідно до положень ч. 4 ст. 1268 ЦК України.
За своє життя, а саме 10 січня 2006 року, ОСОБА_7 та відповідач ОСОБА_3 уклали договір відповідно до умов якого ОСОБА_7 надав ОСОБА_3 для тимчасового проживання сім'ї ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 строком на 48 місяців з 10 січня 2006 року по 10 січня 2010 року, а ОСОБА_3 зобов'язався зробити ремонт у квартирі та сплачувати усі комунальні послуги.
Проте, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, проживаючи в квартирі однією сім'єю, та користуючись комунальними послугами, умов договору по сплаті комунальних послуг не виконували, внаслідок чого за час проживання відповідачів в квартирі, в період з січня 2006 року по січень 2010 року утворилась заборгованість, яка станом на січень 2010 року складає перед: КП Дніпроводоканал Дніпропетровської міської Ради 1109,60 грн.; КП Дніпропетровські міські теплові мережі - 4641,03 грн.; КЖЕП № 26 Індустріального району в особі Виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради - 2108,69 грн.; ПАТ Дніпрогаз -449,51 грн.
Відповідно до чинного законодавства, власники квартири є боржниками перед постачальниками послуг, якими є треті особи по справі, в розмірі заборгованості яка виникла у зв'язку з невиконанням відповідачами зобов'язань за договором.
Відповідач ОСОБА_3, проживаючи зі своєю сім'єю, в тому числі з відповідачкою ОСОБА_4, своїх зобов'язань, які в даному випадку є солідарними зобов'язаннями відповідачів, по сплаті комунальних послуг не виконав, що є підставою для стягнення суми в судовому порядку.
По закінченню дії договору від 10 січня 2006 року, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 квартиру не звільнили, стали перешкоджати співвласнику квартири ОСОБА_7 в користуванні квартирою, та, продовжуючи проживати в квартирі, не сплачували комунальні послуги внаслідок чого за час проживання відповідачів в квартирі, в період з січня 2010 року по квітень 2013 року утворилась заборгованість перед: КП Дніпроводоканал Дніпропетровської міської Ради 2008,76 грн.; КП Дніпропетровські міські теплові мережі - 6841,95 грн.; КЖЄП № 26 Індустріального району в особі Виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради 2737,28 грн.; ПАТ Дніпрообленерго - 1649,89 грн., ПАТ Дніпрогаз -696,71 грн.
Вказаними діями відповідачів, позивачам завдано матеріальну шкоду у зв'язку з несплатою комунальних послуг в період з січня 2010 року по квітень 2013 року, та відключенням квартири від електропостачання.
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2012 року постановлено усунути перешкоду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шляхом виселення з квартири АДРЕСА_3 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

30.04.2013 року позивачами сплачено заборгованість за електропостачання ПАТ Дніпрообленерго - 1649,89 грн., та за підключення квартири до електромережі в сумі 160,72 грн.

У Індустріальному відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 15.06.2012 року відкрите виконавче провадження, на виконання судового наказу № 2н-1406 від 18.02. 2010 року про стягнення з ОСОБА_7 на користь КП Дніпропетровські міські теплові мережі заборгованості за поставлену теплоенергію в сумі 4975,71 грн.

Зазначена заборгованість створилась в результаті невиконання відповідачами зобов'язань за договором від 10.01.2006 року та несплаті ними за поставлену теплоенергію.

Просили суд: стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суму заборгованості по зобов'язанням відповідно до договору від 10 січня 2006 року, а саме 8308,83 грн.; стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, завдану матеріальну шкоду у вигляді реальних збитків за час користування квартирою (майном) та несплатою за цей період комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_4, в період з січня 2010 року по квітень 2012 року в сумі 13934,59 грн., та оплату послуг за повторне підключення квартири до електропостачання 160,72 грн.; стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати в розмірі сплаченого судового збору при подачі позову, а саме 229 грн. 40 коп.

Відповідачі в судове засідання не зявилися. Про час і місце судового засідання був повідомлені відповідно до ч.1, ч.5, ч.10 ст.74 ЦПК України. Публікація оголошення в газеті Вісті Придніпровя №47 (1438) .

Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Представники третіх осіб Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, ПАТ Дніпрогаз просили суд ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства.

Представник третьої особи КП Дніпроводоканал просив суд відмовити позивачам в задоволенні позовних вимог, оскілки позовні вимоги не ґрунтуються за законі.

Представник третьої особи ПАТ Дніпрообленерго в судове засідання не зявився . Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини нявки суд не повідомили.

Представник третьої особи КП Дніпропетровські міські теплові мережі в попередньому судовому засіданні просив суд ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства.

Третя особа ОСОБА_6, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася. Про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила.

Суд вислухавши пояснення представника позивачів, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19 січня 1999 року, яке видане згідно з розпорядженням органу приватизації від 19 січня 1999 року за № 3/438-99 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1,

Право власності зазначених осіб на квартиру зареєстровано в комунальному підприємстві Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі за № 487п-1168-472 ( а.с. 16).

Співвласник квартири ОСОБА_7 помер 6 жовтня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с.18).

Спадкоємцями ОСОБА_7, є його сини - позивач ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, третя особа по справі.

10 січня 2006 року, ОСОБА_7 та відповідач ОСОБА_3 уклали договір відповідно до умов якого ОСОБА_7 надав ОСОБА_3 для тимчасового проживання сім'ї ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 строком на 48 місяців з 10 січня 2006 року по 10 січня 2010 року, а ОСОБА_3 зобов'язався зробити ремонт у квартирі та сплачувати усі комунальні послуги ( а.с. 17) .

Проте, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, проживаючи в квартирі однією сім'єю, та користуючись комунальними послугами, умов договору по сплаті комунальних послуг не виконували, внаслідок чого за час проживання відповідачів в квартирі, в період з січня 2006 року по січень 2010 року утворилась заборгованість, яка станом на січень 2010 року складає перед: КП Дніпроводоканал Дніпропетровської міської Ради 1109,60 грн.; КП Дніпропетровські міські теплові мережі - 4641,03 грн.; КЖЕП № 26 Індустріального району в особі Виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради - 2108,69 грн.; ПАТ Дніпрогаз -449,51 грн., всього 8308,83 грн.

В січні 2010 року відповідачі квартиру не звільнили та продовжували проживати в спірній квартирі по квітень 2013 року і заборгованість перед КП Дніпроводоканал Дніпропетровської міської Ради 2008,76 грн.; КП Дніпропетровські міські теплові мережі - 6841,95 грн.; КЖЄП № 26 Індустріального району в особі Виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради 2737,28 грн.; ПАТ Дніпрообленерго - 1649,89 грн., ПАТ Дніпрогаз - 696,71 грн., а всього 13934 грн. 59 коп. та було здійснено відключенням квартири від електропостачання.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2012 року постановлено усунути перешкоду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шляхом виселення з квартири АДРЕСА_3 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Відповідно до ч.3 ст.61 обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно до акту державного виконавця від 03 квітня 2013 року при примусовому виконанні виконавчого листа вимоги виконавчого документу виконано в повному обсязі усунуто ОСОБА_1, ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою №59 в буд.№72 по вул. Косіора в м. дніпропетровську шляхом виселення з вищевказаного приміщення ОСОБА_3, ОСОБА_4

Відповідно до квитанцій №20004.1256.1 від 30.04.2013 року, квитанції №20004.1256.2 від 30.04.2013 року позивачами оплачено заборгованість за електропостачання ПАТ Дніпрообленерго в розмірі 1649 грн. 89 коп. та за підключення квартири до електромережі в сумі 160 грн.72 коп.. ( а.с.62).

Згідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно

Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами та вноситься у встановлені строки. Наймач квартири, що належить на праві приватної власності, зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як встановлено у судовому засіданні, позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_5. Відповідачі тимчасово проживали в спірній квартирі спочатку зі згоди співвласника період з січня 2006 року по січень 2010 року, в подальшому без його згоди період з січня 2010 року по квітень 2013 року. Оплату за комунальні платежі відповідачі не здійснювали, в звязку з чим утворилася заборгованість за період з 10 січня 2006 року по січень 2010 року в розмірі 8308, 83 грн., яку позивачі просять стягнути із відповідачів солідарно, як заборгованість за зобовязанням відповідно до договору від 10 січня 2006 року та за період з січня 2010 року по квітень 2013 року в сумі 13934,59 грн., яку позивачі просять стягнути із відповідачів солідарно, вказуючи на завдання їм збитків в результаті порушеного їх права.

Згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки) .

Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі.

В судовому засіданні встановлено, що позивачами оплачено 30.04.2013 року заборгованість за електропостачання ПАТ Дніпрообленерго - 1649,89 грн. та за підключення квартири до електромережі в сумі 160,72 грн., інші житлово-комунальні послуги позивачами не оплачено.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, та з відповідачів на користь позивачів слід стягнути сплачену заборгованість за електропостачання в розмірі 1649 грн.89 коп., витрати на підключення до електроенергії в сумі 160 грн. 72 коп., що підтверджується квитанціями. В іншій частині позову суд не вбачає законних підстав для їх задоволення, такі вимоги не ґрунтуються на законі, оскільки оплата за користування комунальними послугами повинна здійснюватися постачальникам цих послуг, третім особам по справі, та не є заборгованістю по зобовязанням, як вказують позивачі та реальними їх збитками.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп.

Керуючись:ст.16,22,815,816,1162 ЦК України, ст.158,162 ЖК України, ст.ст.3,7,11, 15,27,31, 60, 88, 169, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити частково .

Стягнути із ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 сплачену заборгованість за електропостачання в розмірі 1649 грн.89 коп. та витрати за підключення до електроенергії в сумі 160 грн.72 коп. і судові витрати по справі в розмірі 229 грн. 40 коп., а всього 2040 грн.01 коп. ( Дві тисячі сорок гривень 01 коп.)

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії .

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.П. Слюсар