Дата документу 15.07.2013
ЄУ № 420/129/13-ц
Провадження №2/420/103/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2013 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Ю.О.Бондар

при секретарі О.Л.Котовій

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, представника третьої особи органа опіки та піклування при виконавчому комітеті Білолуцької селищної ради Новопсковського району ОСОБА_5, представника третьої особи служби у справах дітей Новопсковської РДА ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання місця проживання дитини, третя особа орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Білолуцької селищної ради Новопсковського району та за участю позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_1, представника відповідача Т.І., представника третьої особи органа опіки та піклування при виконавчому комітеті Білолуцької селищної ради Новопсковського району ОСОБА_5, представника третьої особи служби у справах дітей Новопсковської РДА ОСОБА_6 та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання дій особи щодо самочинної зміни місця проживання дитини неправомірними, встановлення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, треті особи служба у справах дітей Новопсковської РДА, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Білолуцької селищної ради,

ВСТАНОВИВ:

Позивач по первісному позову відповідач по зустрічному позову звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визначити місце проживання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки с. Білолуцьк Новопсковського району Луганської області, з ОСОБА_1 за адресою: вул. Панасенко, 34, с. Білолуцьк, Новопсковського району Луганської області; відповідач по первісному позову позивач по зустрічному позову в своєму позові просить визначити місце проживання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання матері ОСОБА_3, за адресою: смт. Білолуцьк, вул. Московська, 52, Новопсковського району Луганської області та стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач по первісному позову відповідача по зустрічному позову ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні на позові наполягали, просили задовольнити. В обґрунтування вимог пояснили, що шлюб між ним та ОСОБА_3 був розірваний 26.10.2012 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4. На даний час дитина проживає з мамою ОСОБА_3 по вул. Московській, 52, смт. Білолуцьк Новопсковського району Луганської області. 10 вересня 2012 він звертався до органу опіки та піклування при Білолуцькій селищній раді про вирішення питання про місце проживання дитини. 04.10.2012 року було засідання органа опіки, та було винесено рішення. 10 жовтня 2012 виконавчим комітетом Білолуцьк селищної ради дане рішення було скасовано і виконком прийняв своє рішення № 99. Він оскаржив це рішення в суді і 6 лютого 2013 постановою Новопсковського районного суду Луганської області рішення № 99 визнано протиправним і воно було судом скасовано Він, як батько малолітньої дочки ОСОБА_9, усвідомлюючи свою відповідальність за виховання і турботу про дитину, збереження психічного і фізичного здоров'я, розумового розвитку, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, вважає за необхідне визначити місце проживання їхньої дитини. Переконаний, що в інтересах дитини їхня дочка повинна проживати із ним за адресою: вулиця Панасенко, 34 смт. Білолуцьк Новопсковського району Луганської області, а не з матір'ю. Він проживає окремо від відповідачки за зазначеною адресою разом з батьками - пенсіонерами в приватному будинку. Дочка народилася в цьому будинку і проживала постійно до 2008 року, а потім-проживала періодично. Він і його батьки з дня народження ОСОБА_8 виховують її і утримують. З першого класу донька вчиться в Білолуцькій гімназії, яка знаходиться в 10-15 хвилинах ходьби від будинку. Дочка також є читачем дитячої бібліотеки з 2011 року, яка також розташована в 10 хвилинах ходьби від будинку і куди вона із задоволенням ходить міняти книги із ним чи з бабусею, тим самим вони підвищують її культурний рівень і прищеплюють любов до книги. Він любить свою дочку і здатний забезпечити її всім необхідним. У нього з дочкою є психологічний контакт, дитина сильно прив'язана до нього. Він створює дитині всі необхідні умови для її розвитку та виховання. Дбає про її фізичний розвиток. Влітку замінив їй дитячий велосипед на підлітковий і у вільний час вони з дочкою багато їздили на велосипедах. Це їй корисно для здоров'я і для поїздок в майбутньому до гімназії і назад. Працею він сам себе забезпечує приватним способом, завжди має свій самостійний заробіток. Освіта у нього базова вища, технічна. За місцем проживання характеризується позитивно, шкідливих звичок не має, з людьми товариський, морально стійкий, дитячому садку селища та гімназії надає посильну допомогу, в тому числі і трудову.

Відповідач по первісному позову та позивач по зустрічному позову ОСОБА_3 та її представник проти первісного позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні. Пояснили, що 26 жовтня 2012 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано за рішенням Новопсковського районного суду Луганської області. ОСОБА_10 залишилася мешкати разом з позивачем про що зазначалося в позовній заяві про розірвання шлюбу. Спір щодо проживання дитини між сторонами не виникало. Заперечень щодо місця проживання дитини під час розгляду справи про розірвання шлюбу відповідач до суду не подавав. Перешкод щодо спілкування дитини з батьком мати ніколи не чинила, в свою чергу батько дитини постійно без згоди матері змінює місце проживання дитини. 04 січня 2013 року ОСОБА_1Г у визначений час згідно рішення виконавчої комітету забрав доньку ОСОБА_10 для спілкування. Дитина повинна була повернута додому 06 січня 2013 року в 16-00 годин, але батько її не привіз. Телефон в дитини відключений, на вимогу матері повернути дитину відповідач категорично відмовився по даному факту працівниками міліції був здійснений виїзд за місцем мешкання ОСОБА_1 З 13 лютого 2013 року по 18 березня 2013 року відповідач знову змінив місце проживання дитини без відома матері та утримував її у себе не давав матері спілкуватися з дитиною. Дитина не відвідувала учбовий заклад. Дитина була забрана матірю в залі судового засідання в Новопсковському районному суді 28 березня 2013 року під час розгляду, справи про відібрання дитини, так як батько привів дитину до зали сулового засідання. Мати дитини переконана, що дитина повинна проживати разом з нею в будинку, який належить на праві власності їй. Дитині в будинку створенії всі умови, вона має окрему кімнату та всі необхідні речі для розвитку. Окрім того мати не притягалася до кримінальної відповідальності, не значиться на обліку у лікаря психіатра, має постійне місто роботи, отримує дохід, позитивно характеризується за місцем роботи. Весь свій вільний час мати приділяє розумовому та емоційному розвитку дитини. Вони разом з дитиною відвідують постійно дитячі розважальні комплекси в м. Луганськ м. Сєвєродонецькі і Москви відвідують зоопарки, дельфінарії. В літку мати разом з дитиною відпочивали на морі. Мати любить свою доньку і має можливість забезпечити її всім необхідним. Постійно слідкує за станом здоров'я дитини її розвитком, виховує та піклується про неї. При розгляді даного питання просить суд врахувати те, що батько не має постійної роботи та заробітку, не має власного житла, проживає разом з батьками та родичами, тобто за адресою мешкання ОСОБА_1 фактично проживає 4 чоловіка. В будинку 2 спальні та зала. Дитина коли знаходиться у батька не має особистого ліжка, кімнати, спить разом з батьком на одному ліжку.

Відповідач по зустрічному позову ОСОБА_1 позов не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні.

Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 ОСОБА_18, ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_1, характеризується як добрий, вічливий, що у нього є більше можливості утримувати доньку, так як його батьки ще живі. Він проживає в батьківському будинку.

Свідки ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснили, що мати ОСОБА_3, характеризується, як добра, вічлива, ОСОБА_10 краще буде проживати з матірю, так як вона має свій будинок та офіційно працює.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони з 28.08.2004 року перебували в шлюбі, під час якого 10.08.2005 року в них народилася донька ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 015877, виданим 19.08.2005 року Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Луганської області.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 26.10.2012 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя, в якому вона проживає.

Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У чинність ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом.

З аналізу зазначених положень Сімейного кодексу України вбачається, що визначення місця проживання дитини відбувається за згодою батьків, а відтак і зміна місця проживання дитини відбувається також за згодою батьків, а в разі недосягнення такої згоди спір вирішується судом.

В судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу, малолітня донька ОСОБА_8 залишилася проживати з матірю за адресою: вул. Московська, 52, смт. Білолуцьк. Зазначена обставина фактично сторонами не заперечувалась.

Рішенням виконавчого комітету Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області № 99 від 10.10.2012 року призначено час спілкування та участі у вихованні доньки ОСОБА_8 її батька ОСОБА_1 таким чином: два рази на місяць перша та третя неділя місяця з 16-00 год. пятниці до 16-00 год. неділі.

В судовому засіданні встановлено, що 04.01.2013 року відповідач забрав доньку ОСОБА_8 для спілкування за адресою свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, і не повернув її вчасно 06.01.2013 року о 16-00 год. за місцем постійного проживання.

16.02.2013 року батько повторно забрав доньку і до 18.03.2013 року малолітня ОСОБА_8 проживала з батьком за адресою: вул. Панасенка, 34, смт. Білолуцьк. Втретє відповідач змінив місце проживання малолітньої ОСОБА_8 30.03.2013 року, і не повернув її за місцем постійного проживання. На підставі вище вказаного Новопсковський районний суд Луганської області 18.04.2013 року вирішив відібрати малолітню дитину ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, від ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 та повернути дитину за попереднім місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.

З метою вирішення питання щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_8 службою у справах дітей було проведено обстеження умов проживання сторін, в результаті якого службою у справах дітей встановлено, що і батьком і матірю створені належні умови для виховання та проживання малолітньої ОСОБА_8 Зазначена обставина підтверджується актами про обстеження умов проживання.

З висновку органу опіки та піклування Новопсковської райдержадміністрації вбачається, що 09.12.2012 року громадською організацією Центр захисту матері та дитини ЕНА зроблено психологічне обстеження малолітньої ОСОБА_8, в результаті якого встановлено, що після розлучення батьків емоціонально-особисті особливості дитини в нормі. У дитини довірливі відносини з мамою і достатній час вона проводить з татом. Кардинально міняти щось у житті дитини не рекомендовано.

З висновку органу опіки та піклування також вбачається, що ОСОБА_8 з 13.02.2013 року по 18.03.2013 року, тобто в той час, коли проживала з батьком за адресою: вул. Панасенка, 34. смт. Білолуцьк, не відвідувала навчальні заняття в Білолуцькій гімназії.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3В офіційно працює бухгалтером у ТОВ Грисар-Агро та має середньомісячний дохід 1763 грн., що підтверджено довідкою про доходи №19 від 04.03.2013 року. ОСОБА_3 має свій будинок який розташований за адресою: вул.. Московська, 52, смт. Білолуцьк, Новопсковського району Луганської області, що належить на праві власності, відповідно витягу з РБТІ від 02.12.2010 року.

Батько ОСОБА_1 свого житла на праві власності немає, проживає в будинку своєї матері за адресою смт. Білолуцьк вул. Панасенко, 34, Новопсковського району Луганської області. Довідок, щодо роботи і доходів, ОСОБА_1 не надав.

Розглянувши дане питання з урахуванням інтересів малолітньої ОСОБА_8, орган опіки та піклування вважає доцільним визначення місця проживання з матір*ю.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Згідно зі ст. 12 Закону України Про охорону дитинства батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В положенні принципу 6 Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 p., зазначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків, у всякому випадку в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

В силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст. 58-59 ЦПК України.

Позивач по первісному позову відповідача по зустрічному позову ОСОБА_1 та його представника, всупереч вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України не надали суду належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 58-59 ЦПК України на підтвердження того, що проживання малолітньої ОСОБА_8 за місцем проживання матері за адресою: вул. Московська, 52, смт. Білолуцьк, створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що проживання суперечить її інтересам. Не встановлено цього і матеріалами справи.

Судом встановлено, що мати позитивно характеризується, матеріально забезпечена, за місце проживання створені всі необхідні умови для належного виховання дитини. Мати належним чином виконує свої батьківські обовязки, приділяє належну увагу вихованню доньки, піклується про духовний та фізичний розвиток дитини

При цьому слід зазначити, що саме мати в найбільшій мірі може сприяти більш гармонійному розвитку малолітньої дитини, відповідно фізіологічної статі та віку, а батько, не втрачає щодо неї прав та обов'язків, обумовлених походженням, він і надалі залишається носієм обов'язку по вихованню малолітньої доньки, має право на особисте її виховання.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.3 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути з батька аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісячно до її повноліття, керуючись ст.ст. 182, 183 СК України суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд врахував, що відповідач фізично здоровий, інших неповнолітніх дітей на його утримані немає, офіційно не працює, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини.

Представник відповідача по зустрічному позову ОСОБА_2 не заперечувала проти призначення передбаченим законом аліменти, але вважає за необхідне контролювати їх витрати.

Таким чином, суд вважає, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання дій особи щодо самочинної зміни місця проживання дитини неправомірними, встановлення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати аліментів за один місяць.

Керуючись 3, 10, 11, 15, 57-61, 88, 212-215, 223, 367 ЦПК, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання місця проживання дитини, третя особа орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Білолуцької селищної ради Новопсковського району - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання дій особи щодо самочинної зміни місця проживання дитини неправомірними, встановлення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, треті особи служба у справах дітей Новопсковської РДА, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Білолуцької селищної ради задовольнити повністю.

Визначити місце проживання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання матері ОСОБА_3, за адресою смт. Білолуцьк, вул.. Московська, 52, Новопсковського району Луганської області.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, жителя ІНФОРМАЦІЯ_9 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.04.2013 року до досягнення дитини повноліття.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: