Справа № 199/2708/13-ц
УХВАЛА

19 березня 2013 року суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Подорець О.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Одночасно до суду позивачем подано заяву, в якій вона в порядку забезпечення зазначеного позову ставить питання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 та заборонити останній та будь-яким іншим особам, вчиняти дії спрямовані на відчуження в будь-який спосіб та надання у заставу зазначену квартиру.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд зважує на те, що сума позову значна та складає 150 000 грн., а відтак невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Разом з тим, заява позивача підлягає частковому задоволенню та суд вважає за необхідне заборонити вчиняти будь-які дії направленні на відчуження в будь-який спосіб нерухомого майна та надання в заставу квартири АДРЕСА_2.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151,152,153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Заборонити вчиняти будь-які дії направленні на відчуження в будь-який спосіб та надання в заставу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1).

Копію ухвали надіслати заявнику та зацікавленим особам негайно.

Копію ухвали для виконання направити відповідного відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та відділу реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області.

Строк предявлення до виконання 1 (один) рік з дня винесення ухвали.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, з негайним повідомленням суду про наслідки виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Б.Подорець