Справа № 363/12/13-ц Головуючий у І інстанції Рудюк О.Д.
Провадження № 22-ц/780/4463/13 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 45 12.07.2013
УХВАЛА

12 липня 2013 року м.Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Березовенко Р.В., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 27 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 27 червня 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду апелянт ОСОБА_2М подала 08.07.2013 року апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ч.5 ст.295 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга подана в строки встановлені ч.1 ст.294 ЦПК України, тобто протягом десяти днів з дня отримання копії оскаржуваного рішення суду, а також із оплатою судового збору у вірному розмірі та на вірні розрахункові рахунки.

З тексту апеляційної скарги вбачається, що вона оформлена з порушенням вимог встановлених ч.5 ст.295 ЦПК України, а саме, в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин).

Наводячи факти, що підтверджують незаконність і (або) необґрунтованість рішення суду першої інстанції, апелянт повинен чітко окреслити ті правові норми матеріального або процесуального права, які були порушено чи неправильно застосовано судом першої інстанції під час вирішення справи; визначити ті правові норми, які, на його думку, слід було б застосувати до спірних правовідносин, і як саме неправильне застосування вплинуло на вирішення спору. Зазначені факти є найсуттєвішим елементом змісту апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 300 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі апелянтом зазначено, що повний текст апеляційної скарги, обґрунтування підстав для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення та всі необхідні докази будуть подані додатково.

Станом на 12 липня 2013 року повний текст апеляційної скарги в матеріалах цивільної справи відсутній. Строк на апеляційне оскарження рішення суду закінчився 8 липня 2013 року.

До апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст.295 ЦПК України, застосовуються положення ст.121 ЦПК України.

За таких обставин апеляційна скарга не може бути призначена до розгляду в суді апеляційної інстанції, тому її слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 121, 295 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 27 червня 2013 року залишити без руху, надавши апелянту для усунення вказаних недоліків строк пять днів з дня отримання ним ухвали, в іншому випадку скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області ОСОБА_1