Справа № 2-259/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2013 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Гецко Ю. Ю., при секретарі Ердевдій І. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та судових витрат,

встановив:

Представник Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" Федина Сергій Богданович 15.02.2011 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 10 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ "ОТП Банк" був укладений кредитний договір № CM-SME-802/041/2008. Згідно даного договору відповідач отримав кредит у розмірі 460 000 доларів США строком повернення не пізніше 10 квітня 2023 року із сплатою передбаченої договором платні за користування кредитом. Відповідно до умов договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків здійснюється відповідачем щомісяця у розміри та строки, визначені графіком повернення кредиту та відсотків, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Представник позивача зазначає, що відповідачу було направлено вимогу про погашення заборгованості, однак відповідач її не виконав. Також позивачем було направлено іпотекодавцю ОСОБА_3 вимогу про погашення заборгованості, але така вимога також не була виконана у визначений строк. Свої зобов'язання перед позивачем відповідач належним чином не виконав, в результаті чого в останнього виникла заборгованість в розмірі 494 656, 29 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.02.2011 року становила 3 930 044, 22 гривні.

В зв'язку з наведеним, позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача дану заборгованість та судові витрати, а також тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон до моменту повного виконання ним зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

У судове засідання представник позивача не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі та просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином про день, час і місце розгляду справи. Тому згідно ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 10 квітня 2008 року був укладений кредитний договір № CM-SME-802/041/2008. За даним договором відповідачу ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 460 000 доларів США строком повернення не пізніше 10 квітня 2023 року із сплатою передбаченої договором платні за користування кредитом. Відповідно до умов договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків здійснюється відповідачем щомісяця у розміри та строки, визначені графіком повернення кредиту та відсотків, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. В судовому засіданні встановлено, що позивачем були виконані зобов'язання перед відповідачем ОСОБА_1, а останній свої зобов'язання перед позивачем належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 494 656, 29 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.02.2011 року становила 3 930 044, 22 гривні.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість по кредиту у розмірі 494 656, 29 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.02.2011 року становила 3 930 044, 22 гривні, яка складається з залишку строкової заборгованості за кредитом (427 924, 15 доларів США), суми несплачених відсотків за користування кредитом (5 671, 28 доларів США), залишку простроченої заборгованості за кредитом (2 937, 51 доларів США), суми несплачених прострочених відсотків за користування кредитом (21 181, 58 доларів США), суми пені за прострочення виконання зобов'язань (36 941, 77 доларів США).

На підставі вище наведеного суд вважає, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про обмеження у праві виїзду за кордон відповідача ОСОБА_1 до моменту повного виконання ним зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, то в задоволенні такої вимоги слід відмовити повністю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Тому, оскільки з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон до суду може звертатися виключно державний виконавець ДВС за погодженням з начальником відділу ДВС в порядку виконання рішення суду, в даній позовній вимозі слід відмовити.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачені останнім при зверненні до суду державне мито в розмірі 1 700 гривень, та ІТЗ розгляду справи в суді в розмірі 120 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 623, 624, 625, 1046, 1048 ЦК України, ст.ст. 6, 8, 10, 11, 57-60, 61, 62, 64, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224, 225 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІІН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Берегівським РВ УМВС України в Закарпатській області 13.11.1995 року), на користь ПАТ «ОТП Банк» (р/р 0800, МФО № 300528, ) заборгованість в сумі 3 930 044 (три мільйони дев'ятсот тридцять тисяч сорок чотири) гривні 22 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІІН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Берегівським РВ УМВС України в Закарпатській області 13.11.1995 року), на користь ПАТ «ОТП Банк» (р/р 0800, МФО № 300528, ) витрати понесені при зверненні до суду, а саме державного мита в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок та ІТЗ 120 (сто двадцять) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Гецко Ю. Ю.