Єдиний унікальний номер: 448/1423/13-ц
Провадження № 2/448/413/13
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24.12.2013року Мостиський районний суд
Львівської області в особі:

головуючого - судді
Джала С.Ю.

за участю секретаря -
Рушеляк Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Мостиська
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та відділу
ДВС Мостиського районного управління
юстиції про звільнення майна з-під
арешту, -

В С Т А Н О В И В:

05.09.2013р. представник позивача звернувся
до суду із зазначеним позовом, в якому
просить зобов’язати звільнити з-під
арешту, накладеного 21.01.2011р. та 25.11.2011р.
державним виконавцем ВДВС Мостиського
РУЮ, належний на праві власності
відповідачу ОСОБА_1 автомобіль марка
«ЗАЗ», модель: 110307, рік випуску: 2007, тип
ТЗ: легковий седан-В. №кузова/шасі
Y6D2693, реєстраційний номер НОМЕР_1;
заборонити органам Державної
виконавчої служби вчиняти будь-які дії,
пов'язані з обмеженням ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" права розпорядження
відносно вищевказаного автомобіля та
стягнути з відповідачів судові
витрати, так, як спірний транспортний
засіб знаходиться під заставою в
позивача, і в останнього виникло право
застави раніше, а саме 21.01.2008р., а
постанова про накладення арешту була
винесена у 2011р., і заборгованість
відповідача перед банком значно
перевищує вартість предмета застави.

Вимоги позову підтримано в судовому
засіданні представником позивача, який
відмовився від розгляду заяви про
збільшення розміру позовних вимог від
03.10.2013р.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник
в судовому засіданні проти позову не
заперечили.

Представник відповідача - відділу ДВС
Мостиського районного управління
юстиції в судовому засіданні позов
визнав і пояснив, що при накладенні
арешту їм не було відомо про те, що
автомобіль перебуває під заставою.

Заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, суд приходить до висновку, що
позов слід задовольнити з наступних
підстав.

Положеннями ст.41 Конституції України,
статті 1 Першого протоколу до Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, до якої Україна
приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону
№ 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів № 2, 4,7 та 11 до
Конвенції», закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає, що право
приватної власності є непорушним.
Кожна фізична або юридична особа має
право мирно володіти своїм майном.
Ніхто не може бути позбавлений своєї
власності інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права.

Судом встановлено, що 21.01.2008 року між
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк «Приватбанк» -
позивачем у справі, та відповідачем
ОСОБА_1І було укладено кредитно -
заставний договір №DN81AR00030317,
відповідно до умов якого банк надав
відповідачу кредит у сумі 24781 гривень,
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 9,60% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вищевказаним кредитним договором,
позичальник ОСОБА_1 надав банку в
заставу автомобіль марки автомобіля
марки «ЗАЗ», модель: 110307, 2007 року
випуску, тип ТЗ: легковий комбі-В. номер
кузова/шасі Y6D2693, реєстраційний
номер НОМЕР_1, що належить на праві
власності відповідачу ОСОБА_1, згідно
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу №ВСС810706.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач має ще не виконані
зобов’язання перед позивачем ПАТ КБ
«Приватбанк». Так, згідно довідки ПАТ
КБ «Приватбанк» №848423 від 03.09.2013р.
заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ
«Приватбанк» по вищезазначеному
кредитному договору станом на
03.09.2013року становить 103 011 гривень 72 коп.,
що перевищує вартість предмету
застави.

Із акту прийому автомобіля від
01.11.2010року вбачається, що у зв'язку із
простроченням кредиту вищевказаний
автомобіль, який знаходиться у заставі
ПАТ КБ «Приватбанк», 01.11.2010року був
переданий представникам банку.

Разом із цим, встановлено, що при
примусовому виконанні виконавчого
листа №2-46 виданого Мостиським
районним судом Львівської області
28.07.2011року про стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 в сумі 17118,3
гривень, постановами державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Мостиського
районного управління юстиції
Львівської області накладено арешт на
майно, що належить на праві власності
ОСОБА_1 (відповідачу), а саме: автомобіль
марки «ЗАЗ», модель: 110307, 2007 року
випуску, номер кузова/шасі Y6D2693,
реєстраційний номер НОМЕР_1, та
оголошено заборону його відчуження, що
унеможливлює право ПАТ КБ «Приватбанк»
на задоволення своїх вимог шляхом
звернення стягнення на предмет
застави.

Вказані обставини підтверджуються
поясненнями представника позивача,
відповідачів та наявними у справі
письмовими доказами: копією
кредитно-заставного договору №DN81AR00030317
від 21.01.2008року; копією додатку до
вищевказаного кредитно-заставного
договору; копією договору
купівлі-продажу автомобіля від 18.01.2008р.;
копією свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу №ВСС810706; копією
довідки ПАТ КБ «Приватбанк» №848423 від
03.09.2013 про заборгованість відповідача
ОСОБА_1; копією витягу з Державного
реєстру обтяжень рухомого майна;
копією акта прийому автомобіля від
01.11.2010року; копією постанов державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Мостиського
районного управління юстиції
Львівської області про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження.

Відповідно до ст.572 ЦК України та ч.2 ст.1
Закону України «Про заставу» в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Статтею 17 Закону України «Про заставу»
передбачено, що заставодавець зберігає
право розпорядження заставленим
майном, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Згідно ст. 585 ЦК України та ст.16 Закону
України «Про заставу» право застави
виникає з моменту укладення договору
застави, а у випадках, коли договір
підлягає нотаріальному посвідченню, - з
моменту його нотаріального
посвідчення.

У відповідності до ст.589 ЦК України та
ст.ст. 19, 20 Закону України «Про заставу»,
у разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави, а також за рахунок предмета
застави має право задовольнити в
повному обсязі свою вимогу, що
визначена на момент фактичного
задоволення, включаючи сплату
процентів, неустойки, відшкодування
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, необхідних витрат на
утримання заставленого майна, а також
витрат, понесених у зв'язку із
пред'явленням вимоги, якщо інше не
встановлено договором. При частковому
виконанні боржником забезпеченого
заставою зобов'язання застава
зберігається в початковому обсязі.

Стаття 54 Закону України «Про виконавче
провадження» визначає, що звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя. Для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів або ж
якщо вартість предмета застави
перевищує розмір заборгованості
боржника заставодержателю. Про
звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Як вбачається із матеріалів справи, у
позивача першого виникло право застави
на спірний транспортний засіб як
спосіб забезпечення зобов'язання за
кредитним договором №DN81AR100030317 від
21.01.2008року, а саме з моменту укладення
договору застави – 21.01.2008року, на який
згодом державним виконавцем Відділу
ДВС Мостиського районного управління
юстиції Львівської області було
накладено арешт.

Беручи до уваги те, що боржник
(відповідач) ОСОБА_1 не виконав
зобов'язання, забезпеченого заставою
(спірним автомобілем), то, як вважає суд,
накладення арешту на даний автомобіль
порушує права позивача як кредитора
(заставодержателя) одержати
задоволення з вартості заставленого
майна при невиконанні боржником
зобов'язання, який в силу застави має
переважне право на це перед іншими
кредиторами.

З огляду на наведені обставини, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача є обґрунтованими, а його
порушене право підлягає захисту шляхом
зняття арешту з спірного транспортного
засобу та забороною Відділу державної
виконавчої служби Мостиського
районного управління юстиції
Львівської області вчиняти будь - які
виконавчі дії, пов'язані з обмеженням
позивача права розпоряджатися даним
автомобілем.

Крім того, у відповідності до вимог ст.88
ЦПК України підлягають стягненню з
відповідачів в користь позивача
понесені ним та документально
підтверджені судові витрати по сплаті
судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.572, 585, 589 ЦК України, Закону України
«Про заставу», ст.ст.4, 10, 11, 58, 59, 60, 209, 212,
214-215 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Звільнити з-під арешту, накладеного
постановами державного виконавця ВДВС
Мостиського РУЮ від 21.01.2011р. та 25.11.2011р.,
належний на праві власності ОСОБА_1
автомобіль марки «ЗАЗ», модель: 110307,
2007року випуску, тип ТЗ: легковий
комбі-В. номер кузова/шасі Y6D2693,
реєстраційний номер НОМЕР_1;

Заборонити ВДВС Мостиського РУЮ
вчиняти будь-які дії, пов'язані з
обмеженням ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" права
розпорядження відносно автомобіля
марки «ЗАЗ», модель: 110307, 2007 року
випуску, тип ТЗ: легковий комбі-В. номер
кузова/шасі Y6D2693, реєстраційний
номер НОМЕР_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та Відділу
ДВС Мостиського РУЮ в користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк»
(місцезнаходження: 49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50; ; р/р -
№0001, МФО 305299) понесені витрати зі
сплати судового збору у розмірі 114 (сто
чотирнадцять) гривень 70 копійок.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення до
апеляційного суду Львівської області
через Мостиський районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя (підпис)
С.Ю. Джала

З оригіналом згідно:

Суддя С.Ю. Джала

Рішення набрало законної сили

«___» ______________ 20___ р.

Суддя С.Ю. Джала