Провадження № 2/221/81/2013
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2013 року Волноваський районний суд Донецької області

У складі:

Головуючого : судді Мохова Є.І.

При секретарі : Брідня О.Л..

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Волноваха, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, ПАТ СО Іллічівське, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася у суд до відповідачів із позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди та вказувала, що 29.09.2012 року на 164 км автошляху Словянськ Донецьк Маріуполь сталося зіткнення автомобілів НОМЕР_1, що належить позивачці та ВАЗ 217030, д/н НОМЕР_2, що належить відповідачу ОСОБА_6

На момент ДТП вказаний автомобіль НОМЕР_3 знаходився у розпорядженні третьої особи ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, однак документів, які б підтверджували його право розпоряджуватися або володіти цим автомобілем у останнього нема. Він же є страхувальником згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/8180121.

Матеріальна шкода згідно висновку спеціаліста товарознавця склала 43882 грн. 32 коп.

Крім того, позивачка просить стягнути з відповідачів 5000 грн. у рахунок відшкодування їй моральної шкоди.

Також позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати згідно задоволених вимог.

У судовому засіданні позивачка пояснила, що 29.09.2012 року на 164 км автошляху Словянськ Донецьк Маріуполь сталося зіткнення автомобілів НОМЕР_1, що належить їй та ВАЗ 217030, д/н НОМЕР_2, що належить відповідачу ОСОБА_6

Одразу після зіткнення з вказаного автомобіля НОМЕР_3, з місця водія вийшов відповідач ОСОБА_3, тому вона вважала його одним із відповідачів по справі, оскільки останній на момент ДТП не досяг шістнадцяти років. Однак не може це стверджувати категорично, оскільки, хто саме керував автомобілем на момент зіткнення вона вказати не може, тому просила визнати винним у ДТП ОСОБА_2 який у судовому засіданні стверджував, що це він керував автомобілем ВАЗ 217030 та скоїв зіткнення з автомобілем позивачки.

Крім того позивачка вважає, що діями відповідачів їй спричинена моральна шкода, яка виразилася у душевних стражданнях. Розмір моральних страждань вона оцінює у 5000 грн., які просить стягнути на її користь з відповідачів. Також просила стягнути з відповідачів судові витрати.

Представник позивачки її вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 пояснив, що він керував автомобілем ВАЗ на момент ДТП, він же скоїв зіткнення з автомобілем позивачки. Автомобіль йому передав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, щоб він заправив автомобіль бензином на АЗС. Після зіткнення він пішов пішки додому за правами водія, оскільки виїхав з дому без документів. Був відсутній 20 30 хвилин, коли прийшов на місце ДТП то його повідомили, що протокол про ДТП Склали на ОСОБА_3 Він на той час проти цього не заперечував.

Просив у позові позивачу відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 підтвердив пояснення ОСОБА_2 та доповнив, що поклав на себе вину у скоєнні ДТП намагаючись допомогти ОСОБА_2, оскільки на момент ДТП не досяг 16 років та не міг бути притягнений до адміністративної відповідальності. Просив суд у позові до нього відмовити.

ОСОБА_7 також просила у позові до неї та до її сина відмовити.

Представник відповідачів підтримав їх вимоги.

Представник ПАТ СК Іллічівська також проти позову заперечував, та свої заперечення додав до справи. Просив у задоволенні позову відносно ПАТ СК Іллічівська відмовити у повному обсязі. Посилався на те, що у даній справі відсутній страховий випадок не залежно від того, хто з відповідачів знаходився за кермом автомобіля.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заперечень проти позову суду не надіслав, тому суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача, що не зявився.

Третя особа ОСОБА_2 вказував, що на момент ДТП вказаний автомобіль НОМЕР_3 знаходився у його розпорядженні, однак документів, які б підтверджували його право розпоряджуватися або володіти цим автомобілем у останнього нема. Він же є страхувальником згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/8180121. Автомобіль він отримав від ОСОБА_6 за що сплатив йому певну суму грошей. Перед ДТП він автомобіль передав ОСОБА_2 , який мав права водія і на момент зіткнення саме він керував автомобілем ВАЗ.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

29.09.2012 року на 164 км автошляху Словянськ Донецьк Маріуполь сталося зіткнення автомобілів НОМЕР_1, що належить позивачці та ВАЗ 217030, д/н НОМЕР_2, що належить відповідачу ОСОБА_6

На момент ДТП вказаний автомобіль НОМЕР_3 знаходився у розпорядженні третьої особи ОСОБА_2 документів, які б підтверджували його право розпоряджуватися або володіти цим автомобілем у останнього нема. Він же є страхувальником.

Згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/8180121 страхувальником є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2

Вказаний поліс є договором обовязкового страхування укладеним на користь третіх осіб ( ст..985 ЦК України).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що третя особа ОСОБА_2 володіє автомобілем НОМЕР_3 на законних підставах.

Суд приймає за основу показання третьої особи ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, що він передав автомобіль НОМЕР_3 ОСОБА_2 бувши впевненим, що той має права на управління автомобілем, а також визнання вини самим ОСОБА_2 в скоєнні зіткнення з автомобілем позивачки та спричинення їй матеріальної та моральної шкоди у наслідок ДТП, оскільки інших обєктивних даних, хто керував автомобілем, крім показань самої позивачки у справі нема.

Суд приймає до уваги, що позивачка не може с точністю вказати хто знаходився за кермом автомобіля ВАЗ перед зіткненням.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що даний факт спричинення шкоди не є страховим випадком, з наступного.

Згідно до ст.. 8 Закону Про страхування страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася та з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми ( страхове відшкодування) застрахованому або іншій третій особі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.33 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності володільців наземних транспортних засобів від 01.07.2004 року зобовязує водія, причасного до ДТП, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, у письмовому вигляді надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразку, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, засобу звязку та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав можливості виконати вказані обовязки , він повинен підтвердити документально.

Частиною 5 ст. 991 ЦК України передбачено, що несвоєчасне звернення особи, відповідальність якої застраховано, без поважних причин про настання страхового випадку або створення страховику перешкод у встановленні обставин, характеру та розмірів збитків, однією з причин відмови в здійсненні страхової виплати.

Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в цілях забезпечення вірного та однакового застосування законодавства, що регулює відносини по відшкодуванню шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки також передбачає, що у випадку невиконання особою, відповідальність якого застраховано, обовязку письмового надання страховику, з яким укладено договір страхування цивільно правової відповідальності (у передбачених випадках МТСБУ), повідомлення про дорожньо транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Частина 2 ст. 17 вказаного вище Пленуму вказує, що якщо факт завдання шкоди відповідно до ст.. 6 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності володільців наземних транспортних засобів не є страховим випадком, то потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди на підставі загальних правил, встановлених ЦК.

Оскільки відповідачами не доведено суду належними доказами про направлення письмового повідомлення страховику, з яким укладено договір страхування цивільно правової відповідальності, про дорожньо транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, то суд вважає, що у даному випадку шкода відшкодовується завдавачем шкоди, а саме особою що визнала себе виною у завдані шкоди ОСОБА_2.

Матеріальна шкода згідно висновку спеціаліста товарознавця склала 43882 грн. 32 коп.

Крім того, позивачка просить стягнути з відповідачів 5000 грн. у рахунок відшкодування їй моральної шкоди.

Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Тому з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 43882 грн. 32 коп.

Крім того суд вважає, що діями відповідача позивачу спричинена моральна шкода, яка виразилася у душевних стражданнях, оскільки автомобіль вона використовувала для потреб сімї, дуже злякалися, що спричиняє позивачу моральні страждання.

У відповідності до ст.. 1167 моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Виходячи з наведеного суд вважає, що позивачу спричинено моральну шкоду у відшкодування якої з відповідача слід стягнути 3000 грн., що суд вважає за відповідне обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань. При визначенні розміру відшкодування судом враховано вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до ст.. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст.. 88 ЦК Кураїни стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача вартість експертизи - 500 грн., судовий збір у сумі 17 грн. та 438,82 грн.

На основі ст.991,985, 1166,1167, 1188,1192 ГК України, Закону Про страхування, Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності володільців наземних транспортних засобів, Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) керуючись ст.ст.2, 4, 5, 8, 10, 11, 14, 61, 88, 210, 212, 213,215, 221,223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, ПАТ СО Іллічівське, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 43882 грн. 32 коп. у рахунок спричиненої матеріальної шкоди, 3000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, судові витрати: вартість експертизи - 500 грн., судовий збір у сумі 17 грн. та 438,82 грн. Усього підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 47338,14 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд. Апеляційна скарга на рішення подається впродовж десяти днів після його проголошення, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Є.І.Мохов

--