Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/2853/13 Головуючий у 1 інстанції Нікандрова С.О.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 травня 2013 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Пільщик Л.В.

Суддів Краснокутської О.М.

Сапун О.А.

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 08 квітня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2012 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позову позивачі зазначали, що ОСОБА_4 за договором позики від 10 листопада 2010 року для проведення операції та придбання меблів передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 20 000 гривень, що підтверджується розпискою позичальника.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, не повернувши грошові кошти. Крім того, починаючи з березня 2009 року по день смерті ОСОБА_6 проживав в будинку позивачів, за весь цей час він постійно хворів та потребував постійного лікування. В лютому 2010 року ОСОБА_6 було припинено виплату пенсії, тому всі витрати, пов'язані з харчуванням, лікуванням, а також утриманням майна, що належить ОСОБА_6, несли позивачі.

Позивачі також здійснювали поховання померлого ОСОБА_6 Витрати позивачів на лікування ОСОБА_6 склали 5279,90 грн., витрати на поховання - 11229,40 грн., витрати на утримання майна та квартири ОСОБА_6 - 11394,70 грн.

Відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом померлого ОСОБА_6

На підставі викладеного позивачі просили звернути стягнення на майно ОСОБА_3, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_6 на користь позивачів у розмірі 20 000 грн., в рахунок погашення боргу згідно розписки від 10 листопада 2010 року, а також стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачів витрати на догляд, лікування та поховання ОСОБА_6 в сумі 27904,00 грн.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 08 квітня 2013 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 витрати, понесені на лікування ОСОБА_6 в сумі 4731 грн. 76 коп., витрати понесені на поховання ОСОБА_6 в сумі 7659 грн. 40 коп., судовий збір в сумі 119 грн. 76 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 30 гривень, всього стягнути - 12540 грн. 92 коп., в рівних частках по 6270,46 грн. кожному.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 рішення суду не оскаржують.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення змінити. Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення вартості ліків в сумі 4731гр.76коп, поминального обіду в сумі 2536гр.40коп., копання могили-700гривень, витрат на іформаційно-технічне забезпечення розгляду справі в сумі 30,00 гривень. .

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно до вимог ст. 309ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено і з матеріалів справи вбачається,що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6- батько відповідача у даній справі ОСОБА_3- ,який тяжко хворів, з березня 2010року по день своєї смерті проживав разом із ОСОБА_5, яка доводилась йому сестрою, і її сім»єю, і поховала його,що не оспорюється відповідачем ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом.

Згідно до вимог ст.. 1232 ч.1 ЦК України спадкоємці зобов»язані відшкодувати розумні витрати,які були зроблені одним із них або іншою особою, на утримання, догляд,лікування та поховання спадкодавця.

Задовольняючи частково позовні вимоги ,суд першої інстанції правильно виходив із зазначених вимог закону і того,що позивачами ОСОБА_5 і ОСОБА_4 були понесені витрати на лікування ОСОБА_6 в сумі 4731гр.76коп. з посиланням на товарні чеки та квитанції на придбання ліків.

При цьому суд надав належної оцінки всім доказам щодо цих позовних вимог ,зазначивши у рішенні також про те,що витрати на лікування ОСОБА_6 здійснювалися позивачами,з якими він проживав останній час, оскільки виплата пенсії йому Пенсійним фондом Російської Федерації була припинена ( а.с. 11), інших доходів він не мав.

Судом також обґрунтовано стягнуті витрати на поховання в сумі 7659гр.40 коп. з зазначенням у рішенні про те,що ці витрати пов»язані із здійсненням заходів і обрядових дій відповідно до звичаїв та традицій,що не суперечить Закону України «Про поховання та похоронну справу».

Такі висновки не суперечать і вимогам ст.1232 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те,що на чеках на придбання ліків зазначено прізвище ОСОБА_6 і не зазначені прізвища позивачів, не спростовують висновків суду про понесення позивачами витрат на лікування ОСОБА_6., оскільки судом встановлено і з матеріалів справи вбачається, те,що ОСОБА_6 протягом 2010,2011років тяжко хворів і потребував сторонній догляд,який йому надавали позивачі,що відповідачем не спростовано, доходів у цей період не мав.

Разом із тим, судом помилково стягнуто з відповідача на користь позивачів 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,хоча статтею 79 ЦПК України такий вид судових витрат не передбачений, тому судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги в цій частині і рішення суду підлягає зміні з виключенням із нього такого висновку і відповідною зміною суми стягнення на користь кожного з позивачів у розмірі по 6255гривень

Інші доводи апеляційної скарги суперечать матеріалам справи і набутим доказам, а рішення суду в іншій частині відповідає здобутим у справі доказам, обставинам справи, вимогам матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 08 квітня 2013 року у цій справі змінити.

Виключити із рішення висновок суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 6255гривень,на користь ОСОБА_4 6255гривень, а всього вважати стягнутим з ОСОБА_3 на користь позивачів 12510гривень.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: