Провадждення №2/756/5053/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2013 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В. ,

при секретарі - Поливко М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2013 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем, ОСОБА_2, зареєстрованому 29 січня 2011 року. Від шлюбу в них народилась дитина, ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 9 вересня 2013 року шлюб між сторонами розірваний. На момент звернення до суду відповідач проживає окремо від колишньої дружини та дитини.

Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності Сімейного кодексу України обов'язку утримувати свою дитину, зокрема це виявилося у відсутності будь-якого матеріального (грошового) утримання дитини, а також у тому, що чоловік жодним чином не приймає участі у вихованні сина.

Відповідач іншим особам аліменти не виплачує. На момент звернення до суду відповідач здійснює господарську діяльність, як фізична особа-підприємець, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та свідоцтвом платника єдиного податку.

Також позивач зазначила, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення неї трирічного віку та отримує державну допомогу у розмірі 132 (сто тридцять дві) гривень і тому самостійно утримувати дитину їй важко. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свого сина, тому позивач вважає за доцільне стягувати кошти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд, позов задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що він не відмовляється від сплати аліментів, та готовий матеріально забезпечувати сина всім необхідним. Суду відповідач пояснив, що не може сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень, бо на даний час його дохід є мінливим та не стабільним. Тому вважає за логічне та необхідне сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в 600 грн, оскільки саме таку саму він зможе реально сплачувати в якості аліментів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача або платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4).

В судовому засіданні позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що спільна дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, та на те що відповідач не надає коштів на утримання дитини, а тих коштів що вона отримує в якості державної допомоги, не вистачає на саме необхідне, не говорячи про розвиток дитини в цілому.

В судовому засіданні відповідач не заперечував проти сплати аліментів, але не погодився із їх розміром. З пояснень відповідача вбачається, що на момент розгляду справи він має нерегулярний, мінливий дохід, та відповідно до свого матеріального становища готовий сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн, та добровільно в межах своєї можливості допомагати позивачу забезпечувати їх спільному сину належні умови розвитку.

Згідно виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія ААВ №354130, ОСОБА_2 був зареєстрований як ФОП (а.с.7)

Також згідно свідоцтва НОМЕР_2 відповідач є платником єдиного податку (а.с.6)

Тобто доходом платника єдиного податку є валовий дохід субєкта підприємницької діяльності, що не відповідає визначенню та розумінню поняття доходу, яке використовується у відповідних статтях Сімейного кодексу України. Тому визначити розмір його доходів в розумінні статей 181-184 Сімейного кодексу неможливо через те, що по-перше він має нерегулярний, мінливий характер, а по-друге його фактично не можливо визначити, позаяк ним в силу вимог чинного податкового законодавства не фіксується в фінансовій та податковій звітності суми видатків у його господарській діяльності.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, на підставі викладеного, керуючись ст.7 Сімейного кодексу України відповідно до якого - регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд враховує матеріальне становище сторін, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, зокрема мінливий характер доходу відповідача та вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття.

Враховуючи вимоги ст. 182, 181, 183 СК України, а саме враховуючи матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивачки, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що позов в частині сплати аліментів підлягає частковому задоволенню, а аліменти повинні бути визначені у твердій грошовій сумі, у розмірі 800 грн щомісяця, до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, повноліття, починаючи з 30 вересня 2013 року.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі п.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 229,40 грн

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України, ст.ст. 10, 11, 60,60, 61, 88, 174, 209, 213-215, 294, 296, 367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в твердій грошовій сумі 800 (вісімсот) грн, щомісячно починаючи з 30 вересня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 229 (двісті двадцять девять) гривень 40 копійок.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І.В. Белоконна