Справа № 366/3767/13-ц
Провадження № 2/366/719/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2013 року Іванківський
районний суд Київської області у
складі головуючої судді Слободян Н.П.,
при секретарі Мартовицькій Н.Є., з
участю позивача, відповідачки, у
відкритому судовому засіданні в смт.
Іванків розглянув цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Іванківський РС УДМС України в
Київській області про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з даним
позовом до відповідача, посилаючись на
те, що він має на праві приватної
власності квартиру АДРЕСА_1

Після укладення шлюбу з
відповідачкою (02.05.1998 року), вона була
прописана у цю квартиру, там же була
зареєстрована їх дочка - ОСОБА_3. Після
розірвання шлюбу, ще у 2008 році
відповідачка, забравши всі свої речі,
вибула на ніше місце проживання:
АДРЕСА_2. Зробила це з власної
ініціативи, добровільно. З того часу у
вказаній квартирі не проживає, не
користується квартирою як житлом, не
платить комунальних платежів. Після
виселення жодного разу не приходила до
квартири. Добровільно знятись з
реєстрації вона не бажає.

Позивач просив на підставі ст. 71, 107 ЖК
України визнати відповідачку такою, що
втратила право на користування
вказаним жилим приміщенням.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.
Уточнив , що підставою визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням є саме ст. 107 ЖК
України.

Відповідачка у судовому
засіданні позов не визнала. Послалась
на те, що там зареєстрована її з
відповідачем дочка. Вона, займаючись
торговельною. Діяльністю, всі
документи оформляла на цю адресу,
зняття з реєстрації створить великі
труднощі. І тому вона категорично
заперечує проти задоволення позову.

Судом встановлено наступні факти
і відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири
АДРЕСА_1 що підтверджується Технічним
паспортом, Свідоцтвом на право
власності № 200 від 17.12.1997 року,
Свідоцтвом про право на спадщину за
законом та договором дарування
квартири, які зареєстровані в БТІ. З цих
документів вбачається, що вся квартира
на даний час належить на праві
приватної власності позивачу, і була
отримана ним в результаті приватизації
у 1997 році (1/4 частина), за договором
дарування у 2003 році (1/4 частина), в
порядку спадкування у 2003 році (1/2
частина).

У вказаній квартирі зареєстрований
позивач, відповідачка та їх спільна
дочка, що підтверджено довідкою про
склад сім'ї, і не оспорюється сторонами.

У 2008 році відповідачка виїхала із
зазначеної квартири позивача на інше
місце проживання - знімає (орендує)
квартиру НОМЕР_1 в тому ж будинку,
забравши при цьому свої речі, що
підтверджується актами обстеження від
08.07.2013, 10.09.2013 року, 12.11.2013 року та
показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які є
сусідами позивача і підтвердили, що
відповідачка у квартирі позивача не
проживає приблизно з 2008 року (тобто
після розлучення).

Відповідачка і сама не заперечує той
факт, що вона з того часу не проживає у
квартирі позивача, але залишається там
зареєстрованою разом з їх дочкою, і
проживати там не має наміру, як і
повертатися туди.

Тобто відповідачка фактично у спірній
квартирі не проживає більше 5 років без
поважних причин. Вона, забравши свої
речі, переїхала на постійне проживання
в інше місце ще у 2008 році, і на даний час
постійно проживає в АДРЕСА_2. Її речей у
квартирі позивача немає. Повістки на
судове засідання направлялися
відповідачці по місцю її теперішнього
проживання, зазначеному вище, де і були
нею отримані, що також підтверджує факт
її постійного проживання в іншому
місці.

Відповідно до ч.2 ст. 107 ЖК України
„У разі вибуття наймача та членів його
сім*ї на постійне проживання… в інше
жиле приміщення в тому ж населеному
пункті договір найму жилого приміщення
вважається розірваним з дня вибуття.
Якщо з жилого приміщення вибуває не вся
сім*я, то договір найму жилого
приміщення не розривається, а член
сім*ї, який вибув, втрачає право
користування цим жилим приміщенням з
дня вибуття".

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України «член
сім'ї власника житла втрачає право
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад 1 рік».

Відповідач з власної ініціативи
переїхала у інше постійне місце
проживання в АДРЕСА_1 не проживає у
квартирі позивача більше 5 років.

Оскільки судом встановлено факт
вибуття відповідачки на постійне місце
проживання в АДРЕСА_1 з 2008 року з
спірної квартири, суд вважає, що
заявлений позов підлягає задоволенню.

Ст. 321 ЦК України визначено
непорушність права власності. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Реєстрація відповідачки у
квартирі, яка на праві приватної
власності належить позивачу, фактично
обмежує його право, як власника, на
розпорядження цим майном.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стягненню з відповідача на користь
держави підлягають судові витрати у
вигляді судового збору, у розмірі,
визначеному ст. 5 Закону України «Про
судовий збір».

Керуючись ст.107 ЖК України, ст. 405
ЦК України, ст.5,7,10,57,60,64,88,212-215,218 ЦПК
України, ст. 5 Закону України «Про
судовий збір», суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1

Зобов*язати Іванківський РС УДМС
України в Київській області зняти з
реєстрації ОСОБА_2 за адресою: квартира
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений судовий збір у сумі 229 грн. 40
коп.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Іванківський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ: