Провадження 2/127/4472/13
УХВАЛА

08 жовтня 2013 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романчук Р. В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Академічна клініка" про стягнення кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Академічна клініка" про стягнення кредитної заборгованості.

Крім того, до суду надійшла заява про забезпечення позову позивача у справі ОСОБА_1 акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ", в якій представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачам. Зазначає, що з огляду на неналежне виконання своїх зобов'язань за договором, існує можливість відчуження відповідачами своїх активів на користь третіх осіб, що унеможливить виконання судового рішення.

Відповідно до ч.ч. 1 -3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. п. 1, 4, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи).

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, заяву про забезпечення позову, врахувавши докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, суд вважає що заява задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не обґрунтовано необхідність застосування забезпечення позову, не вказано на яке саме рухоме чи нерухоме майно відповідачів він просить накласти арешт та де воно знаходиться, тому суд приходить до висновку, що забезпечення позову в такому випадку може порушити права інших співвласників майна, якщо такі є. Крім того, заявником не надано жодних доказів того, що в разі незабезпечення позову виконання рішення суду буде утруднено чи неможливе.

На підставі викладеного, суд вважає, що в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити, у звязку з відсутністю на те законних підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 153, 209, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Академічна клініка" про стягнення кредитної заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області.

СУДДЯ