У Х В А Л А

Іменем України

27 серпня 2013 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді Бисага Т.Ю.,

суддів Фазикош Г.В., Кемінь М.П.

при секретарі Свіда Г.С.

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою представника за довіреністю ОСОБА_3, яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 банк Приватбанк, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 банк Приватбанк до ОСОБА_2 Дарини-Патриції Андріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Служби у справах дітей Ужгородської міської ради про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2011 року Публічне акціонерне товариство ОСОБА_4 ПриватБанк, звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 Дарини-Патриції Андріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Служби у справах дітей Ужгородської міської ради про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № МК17РХ11250008 від 20.07.2006 року ОСОБА_5,20.07.2006 року отримала кредит у розмірі 1458,57 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.07.2007 року. Так, ОСОБА_5 зобовязання відповідно до договору кредиту не виконала, у звязку з чим станом на 20.07.2011 року у останньої наявна заборгованість в сумі 9769,21 грн.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 08.05.2012 року змінено неналежного відповідача ОСОБА_5 на належного ОСОБА_6П.А.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2013 року в задоволені позову Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 банк Приватбанк, відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведена позиція щодо правомірного звернення до суду з вимогою про стягнення боргу до спадкоємиці ОСОБА_6П.А.

В апеляційній скарзі представник за довіреністю ОСОБА_3 просить скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2013 року і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 банк Приватбанк задовольнити в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована порушенням судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідності висновків суду обставинам справи.

У судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 банк Приватбанк апеляційну скаргу з наведених в ній підстав підтримав.

Представник позивача вважає, що підстав для задоволення скарги немає, просив таку відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується апеляційна скарга, обєктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції вірно зясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Дослідивши матеріали справи, встановлено, що відповідно до укладеного договору № МК17РХ11250008 від 20.07.2006 року ОСОБА_5,20.07.2006 року отримала кредит у розмірі 1458,57 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.07.2007 року. Так, ОСОБА_5 зобовязання відповідно до договору кредиту не виконала, у звязку з чим станом на 20.07.2011 року у останньої наявна заборгованість в сумі 9769,21 грн.

Матеріалами справи стверджується, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення боргу з ОСОБА_5 23 серпня 2011 року.

Однак, 14 вересня 2010 року в с. Туря Пасіка Перечинського району, померла ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про смерть І-ФМ№107796 від 16 вересня 2010 року.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

28 лютого 2011 року ОСОБА_2 надано свідоцтво про смерть ОСОБА_5 в ПАТ КБ ПриватБанк, про що була зроблена відповідна відмітка менджером відділу проблемних кредитів ПАТ КБ ПриватБанк ОСОБА_7 м. Ужгород, вул. Берчені,45.(а.с.49).

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Отже, як вбачається з наведеного станом на момент звернення до суду позивач був повідомлений про смерть відповідача.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, що листами від 05 квітня 2011року №320 та від 19 травня 2011 року №435 Першої державної нотаріальної контори м. Ужгород, позивача ПАТ КБ ПриватБанк було повідомлено державними нотаріусами щодо відкриття спадщини та отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 Дариною-Патрісією Андріївною.

Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що банк не виконав свого обовязку, встановленого ч. 2 ст. 1281 ЦК України і не предявив своїх вимог до відповідачки, як спадкоємниці.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про невірність застосування судом норм матеріального чи порушення процесуального права, яке призвело або могло призвести до невірного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно зі ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника за довіреністю ОСОБА_3, яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 банк Приватбанк, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 банк Приватбанк до ОСОБА_5 Дарини-Патриції Андріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Служби у справах дітей Ужгородської міської ради про стягнення заборгованості за кредитним договором - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24 травня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: