Провадження №2/638/5648/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

18 жовтня 2013 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого-судді: Шишкіна О.В.,

секретаря: Підлипенського Д.В. ,

розглянувши заяву, що надійшла від ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики від 07.02.2013 у розмірі 120000 грн.

В якості забезпечення позову позивач просить суд накласти арешт на обладнання, що належить відповідачу та заборонити останній, а також ФОП ОСОБА_3 (у якої обладнання знаходиться на зберіганні) та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, переміщення, передачі, перевезення та транспортування обладнання, яке на даний час знаходиться за адресою: 62459, Харківська область, Харківський район, сел. Високий, вул. Красіна, 26..

Перевіривши матеріали справи, зваживши доводи, які наведені у заяві суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, вживаючи заходів до забезпечення позову, слід виходити з відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

Згідно договору купівлі-продажу № 021501 від 15.02.2013, специфікації до нього та акту прийому-передачі від 29.03.2013 відповідач, ОСОБА_2 є власником обладнання.

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

З наведених підстав суд вважає за доцільне задовольнити заяву позивача, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на обладнання, яке належить ОСОБА_2, передане 10.09.2013 на зберігання ФОП ОСОБА_3 слідчим СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 та знаходиться за адресою: 62459, Харківська область, Харківський район, сел. Високий, вул. Красіна, буд. № 26.

Заборонити ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, переміщення, передачі, перевезення та транспортування обладнання, що знаходиться за адресою: 62459, Харківська область, Харківський район, сел. Високий, вул. Красіна, 26, яке належить ОСОБА_2 та передане 10.09.2013 на зберігання ФОП ОСОБА_3 слідчим СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4, до вирішення справи по суті.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Головуючий-суддя: О.В. Шишкін