2/219/308/2013
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого2013року Артемівськийміськрайоннийсуд Донецькоїобласті у складі: головуючого судді Харченко О.П.,
при секретарі Карабута Ю.В.,
з участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданніцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Мясні продукти», ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» в особі Луганської філії АТ СК «АХА Страхування», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
В судовому засіданніпозивачпозовні вимоги підтримавза вказаними у уточненій позовній заяві мотивами та просивїх задовольнити.
Представник позивача у судове засідання не зявилася, від позивача надійшла заява, в якій він вказав, що не заперечує проти розгляду справи у відсутність його представника.
Представник відповідача ТОВ «Мясні продукти» у судове засідання не зявився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про день, час і місце судового засідання, але про причини неявки суду не повідомив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слуханнясправи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розглядсправи, вважаючи матеріали справи достатніми для розгляду, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» у судове засідання не зявився. 11.02.2013 року до суду надійшло клопотання від представника ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», в якому він просив розгляд справи проводити без участі представника страхової компанії, також зазначив, що вважає заявлені вимоги щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. 00 коп. суттєво завищеними.
Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 у судове засідання також не зявився. Про дату, час і місце судового засіданнябувповідомленийналежним чином. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Таким чином, суд вважає можливим розглядати справу у відсутності третьої особи.
Суд, заслухавши доводи та пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чиінтересів.
Згідно змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права й обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.
Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.
Відповідно до ч. ч. 3 і 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх праву випадках, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.
Сторони не заперечують та матеріалами справи встановлено, що ввласником автомобіля НОМЕР_1 є ТОВ «Мясні продукти». В результаті ДТП, яке сталося 23.01.2012 року на автошляху Красноармійськ Артемівськ Михайлівка, біля стовпчика № 43 «Укртелеком» в Артемівському районі за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, який належить позивачу, пошкоджено автомобіль NІSSAN-NOTE E11.
Постановою від 09.02.2012 року у порушенні кримінальної справи по відношенню ОСОБА_1 за ст. 286 КК України та у порушенні кримінальної справи по відношенню ОСОБА_2 за ст. 286 КК України було відмовлено. За порушення вимог п. 12.1 ПДР України, у відношенні ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. (а. с. 45.).
Як видно з постанови Центрально-Міського районного суду м. Горлівка Донецької області провадження у справі у відношенні ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП припинене у звязку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи. Однак, з даної постанови вбачається, що згідно висновків судово-автотехнічної експертизи № 3264 від 25.09.2012 року ОСОБА_5 мав технічну можливість передбачити ДТП, а також його дії не відповідали вимогам п. 12.1 ПДР України та знаходилися у причинному звязку з настанням події дорожньої пригоди. Крім того, встановлено, що водій автомобіля NІSSAN-NOTE E11 ОСОБА_1 не мав можливості запобігти ДТП. (а. с. 196).
Факт порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5 також підтверджується заключеннямспеціаліста від 08.02.2012 року, в якому зазначено, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Невідповідності дій водій ОСОБА_2 вимогам п. 2.1 ПДР при виконанні яких він гарантованомав технічну можливість запобігти пригоді, але не скориставшись нею, створивши достатні умови для настання пригоди, що свідчить про наявність причинного звязку між його діями та наслідками, які настали пригодою. Оскільки водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості запобігти пригоді, то в даній дорожній ситуації в його діях невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходились би в причинному звязку з подією пригоду не вбачається.(а. с. 37-40).
Відповідно до ст. 61 ч .4 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, щорозглядає справу про цивільно-правовінаслідкидій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місцеці дії та чи вчинені вони цією особою.
Тому суд враховує, що адміністративна справа відносно ОСОБА_5 за ст. 124 КУпАП закрита з нереабілітуючих підстав, тобто вина ОСОБА_5 у скоєнні даного ДТП доведена у встановленому законом порядку.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в частині 1 ст.1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як встановлено у ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, іншеречове право, договірпідряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до заключної частини експертного дослідження № 03-02-12 від 10.02.2012 року ринкова вартість автомобіля НОМЕР_2 на час пошкоджень може складати 115348 грн. 89 коп., вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП може складати 112070 грн. 94 коп. Вартість матеріальної шкоди (з технічної точки зору), завданого володільцю автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_1 на час проведення дослідження може складати 115348 грн. 89 коп. (а. с. 4-16).
Крім того, позивачем було сплачено за проведення заключення експертного дослідження № 03-02-12 від 10.02.2012 року 620 грн., що підтверджується квитанцією № 021740 від 04.02.2012 року (а. с. 44).
Також в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 після ДТП був вимушений скористатися послугами евакуатора, за послуги якого сплатив суму у розмірі 450 грн., Крім того, послуги по доставці пошкодженого автомобіля від місця ДТП до місця проживання позивача склали 1350 грн., що підтверджується товарним чеком від 23.01.2012 року та бланком доставки автомобіля від 17.02.2012 року (а. с. 44).
Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/3663473, підтверджується,що 06.04.2011 року ТОВ «Мясні продукти» було застраховано відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоровю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля НОМЕР_1, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах.
Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно з розясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обовязку надати річ такого ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються у повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у звязку із заподіянням шкоди майну.
Тобто, у цьому випадку у разі виплати особі повної вартості речі, яку було знищено, залишки такої речі (спірний автомобіль) слід повернути особі, яка відшкодувала шкоду.
Порядок відшкодування шкоди, повязаної з фізичним знищенням транспортного засобу детально регламентовано ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-ІV (із відповідними змінами).
Згідно з вимогами цієї статті транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням транспортного засобу фізичного знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам по евакуації транспортного засобу з місця ДТП. ОСОБА_3 на залишки транспортного засобу отримує страховик чи Моторне транспортне страхове бюро України. Положення цієї норми на підставі ст. 8 ЦК України можуть застосовуватися при відшкодуванні шкоди не лише страховиком, а й іншими особами, які несуть відповідальність за її заподіяння.
Судом встановлено, що 01 березня 2012 року оцінювачем ОСОБА_6 було складено звіт № 0881 про оцінку розміру завданої шкоди володільцю транспортного засобу NІSSAN-NOTE E11 реєстраційний номер НОМЕР_5, згідно висновків якого ринкова вартість автомобіля НОМЕР_6 на момент ДТП складає 120621,27 грн. (сто двадцять тисяч шістсот двадцять одна грн. 27 коп.)., вартість відновлювального ремонту після ДТП автомобіля НОМЕР_6 складає 130443,77 грн. (сто тридцять тисяч чотириста сорок три грн. 77 коп.), матеріальна шкода, завдана володільцю автомобіляNІSSAN-NOTE НОМЕР_7, від пошкоджень в результаті ДТП складає120621,27 грн. (сто двадцять тисяч шістсот двадцять одна грн. 27 коп.). (а. с. 94-97).
Вказаний звіт було зроблено на підставі заяви СК «АХА Страхування», з висновками якого позивач погодився і не оспорив, оскільки по ньому за його письмовою заявою було нараховане та сплачене страхове відшкодування ОСОБА_1 за заподіяну шкоду внаслідок ДТП, тому суд бере до уваги саме цей звіт як допустимий доказ.
Звертаючись з позовною заявою до суду,позивач в обґрунтування розміру завданої шкоди, посилався на експертне дослідження № 03-02-12 від 10.02.2012 року згідно якого ринкова вартість автомобіля НОМЕР_4 на час пошкоджень може складати 115348 грн. 89 коп., вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4, пошкодженого внаслідок ДТП може складати 112070 грн. 94 коп. Вартість матеріальної шкоди (з технічної точки зору), завданого володільцю автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_1 на час проведення дослідження може складати 115348 грн. 89 коп. (а. с. 4-16). Однак, даний висновок не є експертизою, оскільки судово-автотоварознавча експертиза судом призначена не була, клопотання про допит експерта ОСОБА_7 позивачем в судовому засіданні заявлене не було, експерт не попереджувався у встановленому законом порядку про кримінальну відповідальність за виконання висновку. Окрім того, автотоварознавче дослідження було проведене без відома страхової компанії, даний висновок проведений поза межами судового засідання, тому відповідно до ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
При цьому суд зазначає, що позивачем у судовому розгляді не надано суду жодних доказів реально понесених ним витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданоївнаслідокпорушенняїї прав. Моральна шкода полягає: … 3) у душевнихстражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. За наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
У судовому засіданні встановлено, що позивачеві діями попошкодженню автомобіля та бездіяльністю щодо відшкодування завданої шкоди спричинена моральна шкода, яка полягала у тому, що стан його здоровя погіршився і він змушений був тривалий час лікуватися, що підтверджують медичні документи.
Відповідачі не вжили ніякихзаходів для вирішення питання у добровільному порядку. Позивач був вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав, витрачати на це свій час та переживати. Всі ці обставини порушили його звичний спосіб життя та потребували від нього додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності. Таким чином, внаслідок ДТП позивач ОСОБА_1 притерпів значні вимушені зміни в своїх життєвих та виробничих стосунках.
Однак, вирішуючи питання про позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд, керуючись принципами розумності та справедливості, вважає доцільним розмір моральної шкоди зменшити і встановити у сумі 5000 грн. з кожного з відповідачів.
При подачі позову до суду позивач був звільнений від сплати судового збору.
Частиною третьою статті 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог.

Таким чином, з відповідача ТОВ «Мясні продукти»на користьдержави підлягають стягненню суми судового збору за вимоги майнового характеру у розмірі 687 грн. 24 коп. (1% від 68 723 грн. 70 коп.) та 10 грн. 73 коп. (10 % - частина задоволених позовних вимог за моральною шкодою від 107 грн. 30 коп.), а з відповідача АТ СК «АХА Страхування» 10 грн. 73 коп. (10 % - частина задоволених позовних вимог за моральною шкодою від 107 грн. 30 коп.)
Керуючись ст. ст. 8, 11, 15, 16, 22,23,1166,1167,1187ЦК України, ст.ст.3, 10, 11,59, 60,61, 64, 88, 209,212,213,224-226 ЦПК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-ІV, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6,суд,-
Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Мясні продукти», ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» в особі Луганської філії АТ СК «АХА Страхування», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Стягнути з ТОВ «Мясні продукти» (Донецька область, м. Горлівка, вул. Микитівська, 33) на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 65 348 грн. 89 коп., (шістдесят пять тисяч триста сорок вісім грн. 89 коп.), витрати за послуги по складанню експертного дослідження у сумі 620 грн. (шістсот двадцять грн.)., витрати за послуги по доставці пошкодженого автомобіля у розмірі 450 грн. (чотириста пятдесят грн.), та 1350 грн. (одна тисяча триста пятдесят грн.), витрати на придбання медичних препаратів у сумі 954 грн. 81 коп. (девятсот пятдесят чотири грн. 81 коп.), а всього 68 723 грн. 70 коп. (шістдесят вісім тисяч сімсот двадцять три грн. 70 коп.)
Зобовязати ОСОБА_1 після відшкодування збитків передати автомобіль НОМЕР_2 ТОВ «Мясні продукти».
Стягнути з ТОВ «Мясні продукти» на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі 5000 грн. (пять тисяч грн.).
Стягнути з АТ СК «АХА Страхування» на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі 5000 грн. (пять тисяч грн.).
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ТОВ «Мясні продукти» на користь держави судовий збір у сумі 687 грн. 24 коп. за вимоги майнового характеру.
Стягнути з ТОВ «Мясні продукти» на користь держави судовий збір відповідно до частини задоволених позовних вимог за моральною шкодою у розмірі 10 грн. 73 коп.
Стягнути з АТ СК «АХА Страхування» на користь держави судовий збір відповідно до частини задоволених позовних вимог за моральною шкодою у розмірі 10 грн. 73 коп.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий суддя О.П.Харченко