Справа № 478/1970/13-ц пров.№ 2/478/400/2013
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

18.12.2013 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійсним,

В с т а н о в и в:

11.11.2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі в якій зазначила, що вона на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №929626 є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,31 га, розташованої в межах території Миколо-Гулаківської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. 22.07.2010 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки, строком на 10 років. Посилаючись на те, що договір не містить умов передачі земельної ділянки у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, які є істотними умовами, відповідно до ст.15 Закону України Про оренду землі, просила визнати недійсним договір оренди землі та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За правилами п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

В силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини, щодо оренди земельної ділянки регулюються законом.

Істотні умови договору оренди землі встановлені ст. 15 Закону України ,,Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року N161-XIV (з наступними змінами) (далі - Закон N161-XIV). Зокрема: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Договір оренди укладається у письмовій формі та відповідно до ст. 18 Закону N161-XIV набуває чинності після його державної реєстрації. У разі відсутності в договорі оренди землі хоча б однієї з істотних його умов, такий договір підлягає визнанню недійсним за правилами ч. 2 ст. 15 цього Закону.

Такий правовий висновок щодо недійсності договору оренди, який не відповідає приписам указаних норм матеріального права, був зроблений у постановах Верховного Суду України від 6 лютого 2012 року № 6-104 цс 11, від 18 липня 2012 року № 6-77 цс 12 та від 4 квітня 2012 року № 21 цс 12. Зазначені постанови, в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковими для суду, який вирішує справи пов'язані з орендою землі.

Матеріалами справи встановлено, що громадянці ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 929626 від 17.07.2008 року, виданого згідно розпорядження Казаніквської державної адміністрації від 05.12.2007 року за №671-р, належить на праві власності земельна ділянка площею 5,31 га, передана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миколо-Гулаківської сільської ради Казанківського району Миколаївської області.

22 липня 2010 року між власником земельної ділянки ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі строком на 10 років. Договір зареєстрований у Казанківському відділі земельних ресурсів 27 вересня 2010 року за №65.

Вказаний договір оренди не містить умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Така умова в силу ст. 15 Закону N161-XIV є істотною, а тому її відсутність у договорі дає підставу для визнання спірного договору недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1, 3, 4, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

За таких обставин, суд приходе висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі недійсним.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 належить стягнути судові витрати, понесені нею у зв'язку з розглядом справи, у розмірі 229 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійсним,- задовольнити повністю.

Визнати договір оренди землі укладений 22 липня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрованого 27 вересня 2010 року у Казанківському відділі земельних ресурсів за №65, - недійсним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у звязку з розглядом справи в розмірі 229 грн. 40 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя