Справа № 283/1108/13-ц
Провадження №2/283/433/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2013 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Міхненка С.Д.

секретаря Ільніцької С.В.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Федорівської сільської ради Малинського району та Управління Держземагенства у Малинському районі про визнання недійсним та скасувати рішення Федорівської сільської ради від 15 червня 2004 року « Про передачу земельної ділянки в приватну власність », про визнання недійсним та скасувати державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого ОСОБА_2, зобовязати Управління Держземагенства у Малинському районі скасувати держану реєстрації державного акту, виданого ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ :

25 квітня 2013 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів з вищезазначеними вимогами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги підтримав повністю. З підстав передбачених ст.ст. 143,152,154,155,158 Земельного Кодексу України, ст.ст. 391,392,393 Цивільного Кодексу України просить вимоги задовольнити.

Пояснив, що він та його сестра ОСОБА_4 є співвласниками ? частки житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12 січня 1999 року.

Вказаний будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,2384 га відповідно до рішення Федорівської сільської ради від 21 грудня 2012 року.

З метою приватизації земельної ділянки позивачі звернулись до МКП « Земельно - кадастрове бюро» , однак при виготовлені технічної документації було встановлено, що частина земельної ділянки позивачів площею 0,0032 га помилково включена в частину земельної ділянки належної ОСОБА_2

Відповідно до статті 152 Земельного Кодексу України ( 2001 року ), власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Враховуючи, що приватизація земельної ділянки здійснювалась ОСОБА_2 на підставі рішення Федорівської сільської ради від 15 червня 2004 року , тому дане рішення, а також державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на підставі даного рішення повинні бути визнані недійними та скасовані, а також скасована державна реєстрація даного акту.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала повністю.

Представник Управління Держземагенства у Малинському районі в судове засідання не зявився , про час та місце розгляду справи повідомлений належним, надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника управління.

Представник Федорівської сільської ради Малинського району в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав повністю. В заперечення позову пояснив , що відповідно до договору дарування частки жилого будинку від 13 червня 2004 року він отримав у власність ? частку житлового будинку по АДРЕСА_1.

На підставі рішення Федорівської сільської ради від 15 червня 2004 року « Про передачу земельної ділянки в приватну власність » йому було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,23 га для обслуговування житлового будинку.

28 квітня 2010 року ОСОБА_2 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,23 га.

Будь яких порушень прав суміжних землекористувачів при передачі йому у приватну власність земельної ділянки не відбулось. Дане підтверджується протоколом визначення та погодженням зовнішніх меж земельної ділянки в натурі.

Позивачі по справі не надали технічний звіт про встановлення зовнішніх меж земельної ділянки в якому б було чітко зазначено в яких саме точках відбулось зміщення земельної ділянки.

Не надано позивачами суду і доказів про розміри земельної ділянки, яка використовувалась ними з моменту отримання будинку у власність та генеральних планів на дану земельну ділянку.

Вважає, що накладка земельної ділянки на земельну ділянку сталась ще від власника земельної ділянки по АДРЕСА_2.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. N 997-V - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 січня 1999 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 отримали у спадщину спадкове майно, що складається із ? частки житлового будинку, що знаходиться в с. Федорівка Малинського району. ( арк..с. 24).

З довідки від 07 серпня 2010 року сільського голови Федорівської сільської ради встановлено, що даний житловий будинок знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( арк.с.25 ).

Генеральний план забудови на домоволодіння по АДРЕСА_1 відсутній.

Документів , що посвідчував право позивачів використовувати земельну ділянку по АДРЕСА_1 з моменту набуття права власності на будівлю, суду не було надано.

Рішенням Федорівської сільської ради від 03.04.2007 року передано ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у приватну власність для обслуговування жилого будинку земельну ділянку площею 0,18 га. ( арк..с 42)

Рішенням Федорівської сільської ради від 18.08.2009 року внесено зміни у рішення від 03.04.2007 року та передано у спільну сумісну власність позивачам земельну ділянку площею 0,25 га. ( арк.с. 43)

Рішенням Федорівської сільської ради від 21.12.2012 року внесено зміни у рішення від 18.08.2009 року та визначено розмір земельної ділянки площею 0,2384 га. ( арк.с. 44).

З договору дарування частки житлового будинку від 13 червня 2004 року видно , що за цим договором ОСОБА_2 набув безоплатно у власність ? частку житлового буднику, що знаходиться по АДРЕСА_1. ( арк.с. 101).

Довідкою сільського голови Федорівської сільської ради від 16.09.2008 року підтверджується , що ОСОБА_2 має у власності житловий будинок та земельну ділянку площею 0,23 га , які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. ( арк.с.104).

Рішення Федорівської сільської ради від 15 червня 2004 року « Про передачу земельної ділянки в приватну власність », ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,23 га для обслуговування жилого будинку. ( арк.с. 9).

На підставі даного рішення , 28 квітня 2010 року, ОСОБА_2 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,23 га. (арк..с.11).

За клопотанням сторін судом було призначено судову експертизу, з висновку експерта від 17 жовтня 2013 року встановлено, що фактичні розміри та площа земельної ділянки, що належить ОСОБА_2 не відповідають тим розмірам та площі , які вказані в технічній документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі загальною площею 0,23 га , яка стала підставою для виготовлення державного акту і відрізняються по площі на 0,0056 га.

Порівняти фактичні розміри та площу земельної ділянки ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з тими розмірами та площею, які вказані в генеральних планах неможливо у звязку з відсутністю відповідного генерального плану.

Встановити причини невідповідності фактичних розмірів та площі земельної ділянки ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з тими розмірами та площею, які вказані в державному акті на право власності на земельну ділянку по наявним матеріалам та за результатами аналізу виявлених обставин неможливо у звязку з невідповідністю координат поворотних точок, що вказані у технічних документаціях на імя ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та фактично встановлених координат поворотних точок цих земельних ділянок. ( арк..с. 126-136).

Фактично експертом встановлено, що просторе положення земельної ділянки ОСОБА_2 на місцевості та згідно технічної документації значно відрізняються. Координати поворотних точок фактичного користування не відповідають координатам поворотних точок , які знаходяться в технічній документації , яка стала підставою для виготовлення державного акту.

Однак вказати чи збільшились фактичні розміри та площа земельної ділянки ОСОБА_2 у порівняні з його генеральним планом до будинку та державним актом на право власності на земельну ділянку за рахунок зменшення фактичних розмірів та площі земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у порівняні з їх генеральним планом до будинку не можливо із за відсутності у сторін відповідної первинної документації на земельні ділянки.

Відповідно до статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Статтею 152 Земельного Кодексу України ( 2001 року) передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Однак позивачі не надали суду належних та допустимих доказів про порушення їх прав відповідачем, а ті докази, що містяться в матеріалах справи не дозволяють суду прийти до висновку, що саме дії ОСОБА_2 призвели до даних порушень, тому суд вважає, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.3,11,60,61,88,213,214,215 ЦПК України, статтею 30 Земельного Кодексу УРСР 1990 року, статтями 120,152 Земельного Кодексу України 2001 року Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ » суд , -

ВИРІШИВ :

В задоволені позову ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Федорівської сільської ради Малинського району та Управління Держземагенства у Малинському районі про визнання недійсним та скасувати рішення Федорівської сільської ради від 15 червня 2004 року « Про передачу земельної ділянки в приватну власність », про визнання недійсним та скасувати державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого ОСОБА_2, зобовязати Управління Держземагенства у Малинському районі скасувати держану реєстрації державного акту, виданого ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю вимог.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд шляхом подання в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: С. Д. Міхненко