Справа № 428/5690/13-ц
13 грудня 2013 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді - Александрової Н.В.,
при секретарі - Голуб Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулося до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір факторингу, відповідно до якого права вимоги за кредитним договором №1203/0408/88-004 від 30.04.2008 року були відступлені на ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс». В свою чергу, згідно договору від 28 листопада 2012 року, ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» продало кредитний договір №1203/0408/88-004 від 30.04.2008 року ТОВ «Кредитні ініціативи».
Позивач про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, підтримав позовні вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення в газеті «Наша газета» № 179 (3842) від 04.12.2013 року, про причини неявки суду не повідомив.
Представник позивача не заперечував проти ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, у звязку з чим судом на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України здійснює заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи суд встановив наступній обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином, згідно умовам договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України зазначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений термін (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін.
Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Згідно ст. 611 ЦК України передбачено , що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи плату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, повязаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору.
Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на прехмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір факторингу, відповідно до якого права вимоги за кредитним договором №1203/0408/88-004 від 30.04.2008 року були відступлені ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс». В свою чергу, згідно договору факторингу від 28 листопада 2012 року, ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитному договору №1203/0408/88-004 від 30.04.2008 року.
Згідно довідки ТОВ «Кредитні ініціативи» від 01.03.2013 року та розрахунку заборгованості за кредитом станом на 01.03.2013 р. відповідач має прострочену заборгованість по кредитному договору №1203/0408/88-004 від 30.04.2008 року у сумі 272285 грн. 12 коп., а саме:
Таким чином, суд приходить до висновку про неналежне виконання відповідачем основного зобовязання за кредитним договором №1203/0408/88-004 від 30.04.2008 року та про виникнення у позивача права задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується матеріалами, що є у справі, а саме
платіжним дорученням № 3271 від 12.06.2013 року про сплату судового збору в сумі 2722,85 грн.
На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у якості відшкодування понесених судових витрат сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2722,85 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 553, 554, 598, 611, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити у повному обсязі.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду рдотягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н. В. Александрова