Cправа № 127/9105/13-ц
Провадження № 2/127/3380/13
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2013 року Вінницький
міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого
судді Медяної Ю.В.,

при секретарі
Лащук В.М.,

за участю

представника позивача
Бажукова А.К.,

відповідача
ОСОБА_2,

представника відповідача

ОСОБА_3
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» в
особі філії Публічного акціонерного
товариства «Укрексімбанк» у м. Вінниці
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет застави,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2013 року до суду з позовом
звернувся ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України» в
особі філії ПАТ «Укрексімбанк» у м.
Вінниці до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет застави, в якому з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог просив суд звернути
стягнення на частку в статутному
капіталі ПП «Автокрафт» в розмірі 100 %,
що належить засновникам ПП
«Автокрафт»: ОСОБА_2 в розмірі 90 %
статутного капіталу, що становить 5760000
грн. та ОСОБА_3, в розмірі 10 % статутного
капіталу, що становить 640000 грн., для
погашення заборгованості ПП
«Автокрафт» за кредитним договором №
7407К5 від 28 лютого 2007 року в сумі 1 840 010, 99
доларів США та 12 404 178, 08 грн. Також
просив визначити спосіб реалізації
заставного майна шляхом проведення
прилюдних торгів та визначити
початкову ціну заставного майна для
реалізації на публічних торгах у
порядку виконавчого провадження на
рівні 1000 грн. та стягнути з
відповідачів судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28
лютого 2007 року між ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України» в
особі філії ПАТ «Укрексімбанк» у м.
Вінниці та ПП «Автокрафт» був
укладений кредитний договір № 7407К5. В
подальшому між банком та позичальником
були укладені додаткові угоди до
зазначеного кредитного договору,
відповідно до умов яких позичальнику
надано кредит в межах загального
ліміту мультивалютної кредитної лінії
в розмірі 21 840 000 грн., в тому числі 9 319
177,49 грн. та 1 567 745,78 дол. США зі сплатою
відсотків за користування кредитними
коштами в розмірі 18 % річних (для
заборгованості в гривні) та 12 % річних
(для заборгованості в доларах США),
терміном користування кредитними
коштами до 27 травня 2014.

Для забезпечення зобов'язань
позичальника за вищевказаним
кредитним договором 11 грудня 2009 року
між ПАТ «Державний експортно-імпортний
банк України» в особі філії ПАТ
«Укрексімбанк» у м. Вінниці з однієї
сторони та громадянами ОСОБА_2 і ОСОБА_3
- з іншої, укладено договір застави №
7409Z24, відповідно до якого ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 передали в заставу банку свої
частки в статутному капіталі ПП
«Автокрафт».

У зв'язку з систематичним порушенням
взятих на себе зобов'язань за кредитним
договором № 7407К5 від 28 лютого 2007 року з
боку ПП «Автокрафт», банком на адресу
позичальника була направлена вимога
про дострокове погашення боргу по
кредиту. Однак позичальник дану вимогу
не виконав, заборгованість не погасив.

Враховуючи положення договору застави
№ 7409Z24 від 11 грудня 2009 року та Закону
України «Про заставу»
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано, якщо
інше не передбачено законом чи
договором.

З підстав, зазначених вище, позивач
звернувся до суду з даною позовною
заявою.

В судовому засіданні представник
позивача ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України» в
особі філії ПАТ «Укрексімбанк» у м.
Вінниці - Бажуков А.К. вимоги позову
підтримав в повному обсязі, просив суд
його задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнав, просив суд у його
задоволенні відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 вимоги позову не визнав, просив
суд у його задоволенні відмовити.

Вислухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
цивільної справи та оцінивши всі
наявні докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку що позов є
необґрунтованим та не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28.лютого 2007 року
ВАТ «Державний експортно-імпортний
банк України» в особі філії ВАТ
«Укрексімбанк» у м. Вінниці та Приватне
підприємство «Автокрафт» уклали
кредитний договір № 7407К5, відповідно до
якого позичальнику відкрито кредитну
лінію з лімітом заборгованості в
розмірі 12 900 000,00 грн. (а.с. 21-29).

У подальшому між банком та
позичальником укладені додаткові
угоди до кредитного договору: № 7407К5 - 1
від 31.08.2007; № 7407К5-2 від 20.08.2008; № 7407К5-3 від
22.08.2008; № 7407К5-4 від 06.01.2009; №7407К5-5 від
12.01.2009; № 7407К5-6 від 27.02.2009; № 7407К5-7 від
30.06.2009; № 7407К5-8 від 27.07.2009; № 7407К5-9 від
25.09.2009; №7407К5-10від 14.01.2010; № 7407К5-11 від
16.09.2010; № 7407К5-12 від 31.03.2011; № 7407К5-13 від
29.04.2011; № 7407К5-14 від 25.04.2012, відповідно до
умов яких позичальнику надано кредит в
межах загального ліміту
мультивалютної кредитної лінії в
розмірі 21 840 000 грн., в т.ч. 9 319 177,49 грн. та 1
567 745,78 дол. США зі сплатою відсотків за
користування кредитними коштами в
розмірі 18 % річних (для заборгованості в
гривні) та 12 % річних (для
заборгованості в доларах США), а також
терміном користування кредитними
коштами до 27 травня 2014 року (а.с. 30-58).

На забезпечення зобов'язань
позичальника за кредитним договором №
7407К5 від 28.лютого 2007 року ВАТ «Державний
експортно-імпортний банк України» в
особі філії ВАТ «Укрексімбанк» у м.
Вінниці та Приватне підприємство
«Автокрафт» уклали іпотечний договір
№ 7409Z8 від 27 березня 2009 року (а.с. 173-177).

Відповідно до п. 1.3 іпотечного договору
№ 7409Z8 від 27 березня 2009 року предметом
іпотеки є Єдиний майновий комплекс
заводу по виготовленню виробів з
газобетону (АДРЕСА_1), до складу якого
входить нерухоме та рухоме майно
іпотекодавця, призначене для його
діяльності, включаючи земельну
ділянку, будівлі, споруди, а також
рухоме майно: обладнання та
устаткування, інвентар, сировину,
продукцію, відображену у самостійному
балансі іпотекодавця, яка є його
власністю.

Пунктом 2.1.5. іпотечного договору № 7409Z8
від 27 березня 2009 року передбачено, що
іпотекодержатель має право за рахунок
предмета іпотеки задовольняти в
повному обсязі вимоги, що випливають з
кредитного договору на момент
фактичного задоволення, включаючи
проценти, неустойку, пеню, витрати,
пов'язані з пред'явленням вимоги за
основним зобов'язанням і зверненням
стягнення на предмет іпотеки, витрати
на утримання, збереження предмета
іпотеки та страхування предмета
іпотеки, а також інші збитки, завдані
порушенням основного зобов'язання чи
умов цього договору.

10 квітня 2013 року рішенням
Господарського суду Вінницької
області по справі № 902/333/13-г був
задоволений позов заступника
прокурора Вінницької області в
інтересах держави в особі ПАТ
«Державний експортно-імпортний банк
України» до ПП «Автокрафт» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № 7407К5 від 28 лютого 2007 року на
загальну суму 1 809 178, 66 дол. США та 11 679
833,51 грн. (а.с. 180-182).

26 квітня 2013 року на підставі
зазначеного вище рішення
Господарським судом Вінницької
області видано наказ № 902/333/13-г про
стягнення з ПП «Автокрафт» на користь
ПАТ «Державний експортно-імпортний
банк України» вищевказаної суми
заборгованості (а.с. 183).

02 липня 2013 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень ДВС України Каращук
К.Л. винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання наказу № 902/333/13-г, виданого
Господарським судом Вінницької
області 26 квітня 2013 року (а.с. 184).

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень ДВС України Каращук
К.Л. від 13 листопада 2013 року призначено
ТОВ «Консалтинговий центр «Маркон» в
особі Польовничого Р.С., експертом,
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання у зазначеному
вище виконавчому провадженні та
зобов'язано останнього надати
письмовий висновок, звіт про оцінку
майна ПП «Автокрафт», переданого в
іпотеку ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України» в
особі філії ПАТ «Укрексімбанк» у м.
Вінниці за іпотечним договором № 7409Z8
від 27 березня 2009 року (а.с. 189).

11 грудня 2009 року для забезпечення
зобов'язань позичальника за кредитним
договором № 7407К5 від 28 лютого 2007 року,
між ПАТ «Державний експортно-імпортний
банк України» в особі філії ПАТ
«Укрексімбанк» у м. Вінниці з однієї
сторони та громадянами ОСОБА_2 і ОСОБА_3
- з іншої, укладено договір застави №
7409Z24, відповідно до якого ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 передали в заставу банку свої
частки в статутному капіталі ПП
«Автокрафт», що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, в загальному розмірі 100 %
(ОСОБА_2 - 90% статутного капіталу, що
становить 5760000 грн., ОСОБА_3 - 10%
статутного капіталу, що становить 640000
грн.) (а.с. 59-61).

Частиною першою ст. 20 Закону України
«Про заставу» встановлено, що
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано, якщо
інше не передбачено законом чи
договором.

Пунктом 4.1 договору застави № 7409Z24 від 11
грудня 2009 року передбачено, що
звернення стягнення на предмет застави
та його реалізація можлива лише після
реалізації майна боржника, вказаного в
іпотечному договорі № 7404Z08 від 27
березня 2009 року, у випадку
недостатності коштів, отриманих від
такої реалізації для задоволення вимог
заставодержателя по кредитному
договору № 7407К5 від 28 лютого 2007 року.

В судовому засіданні було встановлено
та не заперечувалось учасниками
судового процесу, що на час розгляду
даної цивільної справи в суді наказ №
902/333/13-г, виданий Господарським судом
Вінницької області 26 квітня 2013 року,
перебуває на примусовому виконанні у
ДВС України. В ході виконавчого
провадження вживаються заходи щодо
звернення стягнення, в тому числі, і на
нерухоме майно ПП «Автокрафт», яке
знаходиться в іпотеці банку на
підставі іпотечного договору № 7409Z8 від
27 березня 2009 року, однак на даний час
зазначене нерухоме майно не
реалізоване.

З огляду на наведене вище, суд вважає,
що вимога позивача про звернення
стягнення на частку в статутному
капіталі ПП «Автокрафт» в розмірі 100 %,
що належить засновникам ПП
«Автокрафт»: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, є
передчасною та не підлягає
задоволенню.

Враховуючи викладене вище та керуючись
ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 213-215 ЦПК України, ст. 20
Закону України «Про заставу», суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» в
особі філії Публічного акціонерного
товариства «Укрексімбанк» у м. Вінниці
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет застави
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Вінницький міський суд Вінницької
області, шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду.

Суддя: