Справа № 713/1141/13-ц
Провадження №2/713/416/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2013 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кириляк А.Ю., при секретарі Матейчук Л.Ю., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Кооператив «Черемош», Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, про визнання права власності на нерухоме майно ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, Кооператив «Черемош», Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, про визнання права власності на нерухоме майно.

В позові , вказував , що згідно Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18-го січня 2003 року , він , як покупець, купив у ОСОБА_4 та ОСОБА_3, як продавців, приміщення будівлі бувшої гідроелектростанції (ПЕС) - трансформаторна підстанція, що розташована в с. Банилів по вул. Лесі Українки, 9-а Вижницького району Чернівецької області.

На підставі ОСОБА_5 приймання-передачі нерухомого майна від 18.01.2003 року вказане приміщення ГЕС - трансформаторна підстанція були йому передані продавцями в натурі, в рахунок виконання умов вище вказаного договору купівлі-продажу, а також в зв'язку зі здійснення повної оплати вартості цього майна, що підтверджується розпискою покупців про отримання грошових коштів за продане майно.

ОСОБА_5 Свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП серії ЧВ №002029 та ЧВ №002030 від 31-го січня 2002 року гр.ОСОБА_6 та ОСОБА_4 мали право на частку в пайовому фонді кооперативу «Черемош» с.Банилів на загальну суму 3784 грн.51коп.

На підставі Рішення загальних зборів членів та пайовиків кооперативу «Черемош» від 14-го березня 2002 року, що оформлено Протоколом №1, було вирішено задовільнити заяви громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_3, як пайовиків, про їх вихід зі складу пайовиків кооперативу «Черемош» та передачу їм в натурі, в рахунок належної їм частки в майні пайового фонду конкретне, індивідуально визначене майно, яким і була будівля трансформаторної підстанції - колишня ГЕС вартістю на момент передачі - 3568 (три тисячі п'ятсот шістдесят вісім) гривень 51 коп.

ОСОБА_5 від 06 травня 2002 року та розхідної накладної №441 від 10.05.2002 року вказане нерухоме майно було знято з балансового обліку кооперативу «Черемош» та передано фактично (в натурі) громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_4

Посилався на те, що вказане нерухоме майно громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_4, 18-го січня 2003 року продали його йому, ОСОБА_2, про що попередньо уклали між собою договір купівлі-продажу від 18.01.2003 року та повинні були оформити вказану угоду в нотаріальному порядку, виготовивши перед цим всі необхідні правовстановлюючі документи на це майно на ім»я Продавців (як власників).

Проте один із продавців, а саме , батько - громадянин ОСОБА_4 раптово важко захворів і 3-го квітня 2003 року помер.

За таких обставин в даний час позбавлений іншої, аніж як в судовому порядку, можливості, визнати за собою право власності на вище вказане і куплене ним нерухоме майно. Просить визнати за ним, право власності на нежитлове приміщення будівлі, яка розташована в с.Банилів по вул. Лесі Українки, 9-а Вижницького району Чернівецької області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримала просила визнати за ним, право власності на нежитлове приміщення будівлі, яка розташована в с.Банилів по вул. Лесі Українки, 9-а Вижницького району Чернівецької області.

Представник Банилівської сільської ради в судове засідання не зявився, хоча повідомлений про день, годину та місце слухання справи належним чином, від нього поступила письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав, щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем не заперечував.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилася хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Від неї до суду поступила заява в якій, вона позов визнає та просить справу розглядати у її відсутність, щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем не заперечувала.

Представник кооперативу «Черемош» в судове засідання не з»явився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Причина його неявки суду не відома.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії ЧВ №002029 та ЧВ №002030 від 31-го січня 2002 року гр.ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мали право на частку в пайовому фонді кооперативу «Черемош» с.Банилів на загальну суму 3784грн.51коп.

На підставі Рішення загальних зборів членів та пайовиків кооперативу «Черемош» від 14-го березня 2002 року, що оформлено Протоколом №1, було вирішено задовільнити заяви громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_3, як пайовиків, про їх вихід зі складу пайовиків кооперативу «Черемош» та передачу їм в натурі, в рахунок належної їм частки в майні пайового фонду конкретне, індивідуально визначене майно, яким і була будівля трансформаторної підстанції - колишня ГЕС вартістю на момент передачі - 3568 (три тисячі п'ятсот шістдесят вісім) гривень 51 коп.

ОСОБА_5 від 06 травня 2002 року та розхідної накладної №441 від 10.05.2002 року вказане нерухоме майно було знято з балансового обліку кооперативу «Черемош» та передано фактично (в натурі) громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_4

Вказане нерухоме майно громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_4, 18-го січня 2003 року продали, ОСОБА_2, про що попередньо уклали між собою договір купівлі-продажу від 18.01.2003 року та повинні були оформити вказану угоду в нотаріальному порядку, виготовивши перед цим всі необхідні правовстановлюючі документи на це майно на ім»я позивача ,однак згідно свідоцтва про смерть 1-МИ №094820 від 03.04.2003 року, ОСОБА_4, важко захворів та помер.

В зв'язку з цим та у відповідності до приписів чинної на той час ст. 9 ЦК Української РСР, яка передбачала, що «.. .Правоздатність громадянина виникає з моменту його народження і припиняється з смертю», батько не встиг оформити свого права власності на вище вказане нерухоме майно, а відтак я не зміг посвідчити в той час вказаний договір в нотаріальному порядку.

Тоді як у відповідності вимог ст.225 ЦК УРСР було передбачено, що - право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові...

За таких обставин позивач в даний час позбавлений іншої, аніж як в судовому порядку, можливості, визнати за собою право власності на вище вказане і куплене ним нерухоме майно, так як згідно пунктів 1,2 ст.182 (чинного з 01.01.2004 року) ЦК України „Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом..."

Також у відповідності до п.38 Інструкції „Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затв. Наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року №20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 року за №283/8882 (зі змінами), „...Угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає державній реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчуджується або заставляється...".

Проте ч. 1 ст.128 ЦК УРСР передбачала, що право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором...». А частина 2 ст.47 цього ж кодексу передбачала, що «.. .Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Також пункти 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року №3 (зі змінами), яка була чинною на час виникнення вказаних правовідносин „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" передбачала, що „...З підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу...

Якщо така угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною... В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається...". У відповідності до вимог ст.ст.8 ЦПК УРСР та ст.8 ЦІІК України, а також Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», - до спірних по справі правовідносин застосовуються норми матеріального права, які існували на момент виникнення цих (пірних) відносин.

ОСОБА_5 приписів ст.5 та частини 2 пункту 4 Прикінцевих та Перехідних положень чинного ЦК України (2004р.), - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Тому вважаю, що згідно пункту 2 ст.219 чинного ЦК України, „Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі...". І в силу вимог пункту 2 ст. 220 ЦК України „Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається".

Таким чином суд вважає, що позивач законно набув право на зазначене нерухоме майно .

В силу вимог частини 1 пункту 8, частин 1,2 пункту 15, пункту 16 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затв. Наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001р. №62, зареєстр. в Мінюсті України 04.04.2001р. за №305/5496, - Кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів: ... отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім»ї і використати його на свій розсуд; Виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі.

При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання- передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене нерухоме майно в установленому порядку.

Визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників майнових паїв може бути здійснене одним із нижченаведених способів за рішенням зборів співвласників:

- конкретним майном за взаємною згодою співвласників;...

Отримання продавцями своєї частки майна пайового фонду належно підтверджено оформленими Протоколом №1 від 14.03.2002 року, ОСОБА_5 приймання-передачі майна від 06.05.2002 року, Свідоцтвами про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, які в зв'язку з видачею майна погашені кооперативом «Черемош», накладною №441 від 10.05.20002 року, Договором купівлі-продажу від

18.01.2003 року та актом приймання передачі майна пайового фонду в натурі від 18.01.2003 року.

Відповідно до вимог нині чинних ст.ст.203,204 ЦК України зазначений по справі Договір купівлі-продажу від 18.01.2003 року не суперечить чинному цивільному законодавству України та моральним засадам суспільства; особи, які його вчинили мали необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасників цього договору були вільними і відповідали справжній їх волі; даний правочин спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; вчинений він у письмовій формі, тощо.

Крім того при укладенні зазначеного договору сторони домовились щодо всіх його істотних умов, що підтверджується письмовими доказами, які додаються до цих позовних вимог, а також відбулося повне виконання сторонами умов цього договору, а саме позивачем проведено повну оплату за придбаний об'єкт нерухомого майна, що підтверджується переліченими по справі документами, а стороною Продавцем згідно Договору від 18.01.2003 року, акту приймання-передачі майна в натурі, розписки про отримання грошових коштів за продане майно, та інших документів-доказів погоджено та продано мені вказане нерухоме майно і безперешкодно забезпечена мені можливість володіти та користуватися вказаним майном по даний час.

Тобто у відповідності до ст.ст.328,388 ЦК України, позивач являється правомірним і добросовісним набувачем нерухомого майна, яким є: приміщення будівлі бувшої гідроелектростанції (ГЕС) - трансформаторна підстанція, що розташовано в с.Банилів по вул.Лесі Українки, 9-а. Вижницького району Чернівецької області.

Проте нотаріальному посвідченню цього договору перешкоджає обставина (смерть продавця), яка не залежить від волі осіб, які уклали означений договір купівлі-продажу від 18.01.2003 року.

В даний час нотаріально посвідчити вказаний договору купівлі-продажу від 18-го січня 2003 року не надається можливим також і в силу вимог частин 1,2 пункту 6 ст. 120 Земельного Кодексу України про те, що істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти.

Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом пава на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера...

У разі вілдсутності правовстановлюючого документа на нерухоме майно неможливо виготовити правовстановлюючий документ на земельну ділянку для обслуговування цього об'єкта нерухомого майна ні за попереднім власником (Продавцем) ні за мною позивачем (Покупцем), з присвоєнням цій земельній ділянці окремого кадастрового номера, а відтак нотаріально оформити договір купівлі-продажу цього майна в даний час є неможливим.

ОСОБА_5 пункту 5 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтерджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається...

5) фізичним та юридичним особам, що вийшли зі складу засновників (учасників) юридичної особи за рішенням органу, уповноваженому на це установчими документами, отримали у власність об'єкт нерухомого майна, переданий їм; та згідно підпункту 10) пункту 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року №703, - Документи що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є:

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;...

Таким чином суд прийшов до висновку, що позивач є добросовісним вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. ст.ст.15,16, 182,203,204,219,220, 328, 331,388,638, ЦК України , керуючись ст.ст.10, 60, 213, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення будівлі,яка розташована в с. Банилів по вул. Л.України,9-а Вижницького району Чернівецької області.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_7