Справа № 731/1058/13-ц
Провадження № 2/731/253/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 року смт.Варва Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді - Павлова В.Г.,

секретаря - Петренко Т.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Варва Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

26.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який був укладений 14.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 07.

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. З листопада 2013 року позивач разом щ дитиною проживає окремо від відповідача, не ведуть спільного господарства та не підтримують ніяких стосунків, в звязку з чим шлюб носить виключно формальний характер. Фактично сімя розпалася та її подальше збереження є абсолютно неможливим. Дані обставини й змусили позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу.

В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи /а.с.12/, не зявився, завчасно подав до канцелярії суду заяву про проведення розгляду справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу, укладеного з відповідачем по справі, заперечував у наданні подружжю строку на примирення /а.с.14/.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась також, хоча була належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи /а.с.13/, завчасно подала до канцелярії суду заяву про проведення розгляду справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала на розірванні шлюбу, укладеного з позивачем по справі, категорично заперечувала в наданні подружжю строку на примирення /а.с.15/.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не зявились, суд, керуючись ч.2 ст197 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясував обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянув надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у сукупності, враховуючи факт визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст.ст. 10,11 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні на підставі достовірних доказів встановлено, що 14.04.2010 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 /дошлюбне прізвище - Кузьменко/, керівником державного органу реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області був зареєстрований шлюб, про що 14.04.2010 року в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 07, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ № 050523, виданого 14.04.2010 року /а.с.3/.

Від шлюбу подружжя має дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 089991, виданого 07.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області /а.с.4/.

Відповідно до вимог ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя сторін.

Як вбачається з цивільного позову, спільне життя з відповідачем не склалось. З листопада 2013 року позивач разом з дитиною проживає окремо від відповідача, не ведуть спільного господарства та не підтримують ніяких стосунків, в звязку з чим шлюб носить виключно формальний характер. Фактично сімя розпалася та її подальше збереження є абсолютно неможливим.

Відповідно до вимог ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК України).

Відповідачем не надано доказів щодо обмежень реалізації права позивача на безперешкодне розірвання шлюбу з урахуванням положень ст. 110 СК України.

На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що позивач категорично заперечував проти збереження їх сімї та наполягав на розлученні, заперечуючи в наданні подружжю строку на примирення, а відповідач визнав заявлений позов у повному обсязі та той факт, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, зясувавши фактичні взаємини подружжя і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність неповнолітньої дитини, взявши до уваги обставини життя подружжя те, що шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить виключно формальний характер, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливе, перспектива відновлення родини втрачена, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та неповнолітній доньці, що має істотне значення у даній справі, в звязку із чим даний позов і підлягає задоволенню.

Суд, з врахуванням позиції відповідача, оскільки ОСОБА_2 було заявлено клопотання стосовно вибору нею прізвища в разі розірвання шлюбу, в порядку ч.8 с.235 ЦПК України, вважає за необхідне залишити за відповідачем прізвище «Антонова».

Згідно вимог п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки суд задовольняє позов, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 229 грн 40 к. у відшкодування понесеного ним та документально підтвердженого судового збору.

На підставі ст.ст.110,112,113,ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст.174,208,209,213-215,218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 /дошлюбне прізвище - Кузьменко/, зареєстрований керівником державного органу реєстрації актів цивільного стану відділу реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 14.04.2010 року зроблено відповідний запис за № 07 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 229 грн 40к. в рахунок відшкодування судового збору.

Після розірвання шлюбу за відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити прізвище «Антонова».

Шлюб вважати припиненим в день набрання даним рішенням законної сили. Надіслати копію рішення, після набрання ним законної сили, до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга подається до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Варвинського районного суду

Чернігівської області ОСОБА_4