Справа № 0910/2195/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2013 м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючого - судді : Бельмеги М.В.

Секретаря: Лазорик Л.В.

З участю позивача: ОСОБА_1

Відповідача: ОСОБА_2

Адвокатів: Тинкалюк Д.В., Михайлишин Я.М.

розглянувши у відкритому, судовому засіданні в залі суду м. Косів справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа: державний нотаріус Косівської районної державної нотаріальної контори: Антонюк Оксана Василівна про усунення від права на спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_5 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, третя особа: державний нотаріус Косівської районної державної нотаріальної контори: Антонюк Оксана Василівна про усунення від права на спадкування.

В судовому засіданні позивач, ОСОБА_5, позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що він являється уродженцем та жителем АДРЕСА_1. Його батько - ОСОБА_7, 1920 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_14, а мати - ОСОБА_8, 1939 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_15. Його померлими батьками на підставі договору купівлі-продажу був придбаний житловий будинок за адресою АДРЕСА_1, в якому вони проживали до дня смерті. Після смерті батька ОСОБА_9 мама ОСОБА_8 оформила все майно на себе на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.10.2010 року. До спадкового житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, який був придбаний померлими батьками в 1987 році, окрім померлих батьків зареєстровані: він та його дочка ОСОБА_10, 1984 року народження, яка в цьому будинку народилася і постійно проживає, та внучка ОСОБА_11, 2004 року народження. Після смерті мами ОСОБА_8, він із своєю дочкою ОСОБА_10, звернулися 10 квітня 2012 року до державного нотаріуса Косівської районної державної нотаріальної кантори з заявами про прийняття спадщини. В державного нотаріуса їм стало відомо, що із заявою про прийняття спадщини також звернувся і його рідний брат ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, житель АДРЕСА_1. Вважає, що ОСОБА_2, безпідставно звернувся з заявою до державного нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, а також незаконно претендує на частку в майні з наступних підстав. Відповідач не народився і жодного дня не проживав в спадковому житловому будинку на який він претендує, оскільки житловий будинок був придбаний в 1987 році. Згідно довідки Соколівської сільської ради за № 304 від 10.07.2012 року, ОСОБА_2, має окреме господарство до якого входить (житловий будинок, господарські будівлі і споруди, земельна ділянка) до якого він зареєстрований з 1980 року, разом із своєю сім'єю та проживає по даний час. Даний житловий будинок та господарські споруди побудували за власні кошти їх померлі батьки і передали братові ОСОБА_2, так як він був старший в сім'ї. Після того як ОСОБА_2 разом із своєю сім'єю почав проживати окремо від наших батьків в будинку який побудували йому батьки то він забув зовсім за те, що в нього є батьки і що їх потрібно провідувати, піклуватися, підтримувати хоча морально, не говорячи вже матеріально. Батько та мати дуже часто хворіли і потребували постійного догляду за ними. За перестарілим батьком ОСОБА_7 з 2006 року по день смерті тобто по ІНФОРМАЦІЯ_16, постійно доглядала його дочка ОСОБА_10, оскільки мати сама хворіла і не могла здійснювати догляд за батьком, окрім того з 2006 року ОСОБА_8, по день смерті тобто до ІНФОРМАЦІЯ_15, постійно хворіла тяжкими формами захворювання і за нею постійно був необхідний догляд, як вдома так і в медичних закладах де вона перебувала на лікуванні, який він здійснював спільно із своєю дочкою ОСОБА_10. Також ОСОБА_2 не приймав ніякої участі в похоронах їх обох батьків, самоусунувся від всього, а тепер коли батьків не стало, то набрався наглості претендувати на спадкове майно померлих батьків. Нормами ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Обов'язок дітей піклуватись про своїх непрацездатних батьків гарантується Конституцією України та закріплений в чинному законодавстві. Вважає, що відповідач, ОСОБА_2, не має права на спадкування за законом, на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_15, яке знаходиться за адресою в АДРЕСА_1, саме у зв'язку із ухиленням від надання допомоги спадкодавці, яка потребувала такої допомоги. Просить позов задоволити.

Відповідач, ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та пояснив суду, що він старався спілкуватись із батьками, провідувати та допомагати їм. Саме позивач із своєю дочкою чинили йому перешкоди та не давали нормально спілкуватись із батьками та не приймали його допомогу. Такого, щоб мати просила допомогти їй, а він відмовився ніколи не було. Навпаки, боячись розгнівати позивача мати бувало, що відмовлялась приймати його допомогу. Вважає, що якщо б мати не хотіла, щоб він мав право на спадщину то склала б була заповіт на користь внучки - ОСОБА_10, а оскільки заповіту немає то вважає, що він теж має право на спадкування своєї частки згідно законом. Просить в задоволені позову відмовити за безпідставністю.

Третя особа без заявлення самостійних вимог на стороні відповідача державний нотаріус Косівської державної нотаріальної контори Антонюк Оксана Василівна в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи в її відсутності.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

В ст. 1224 ЦК України наведено вичерпний перелік умов усунення особи від права на спадкування, а саме - не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Положення абзацу першого цієї частини не застосовується до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом. Не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. Не мають права на спадкування за законом батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав і їхні права не були поновлені на час відкриття спадщини. Не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний таким за рішенням суду. Якщо шлюб визнаний недійсним після смерті одного з подружжя, то за другим із подружжя, який його пережив і не знав та не міг знати про перешкоди до реєстрації шлюбу, суд може визнати право на спадкування частки того з подружжя, хто помер, у майні, яке було набуте ними за час цього шлюбу. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК, яка у свою чергу зазначає, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_14. А згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_15. - а.с. 6-7.

Як вбачається із копії свідоцтва про право на спадщину, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_7 1920 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 є його дружина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_9 - а.с. 8-9.

Із копії витягу про державну реєстрацію прав вбачається, що ОСОБА_8 є власником житлового будинку який розташований АДРЕСА_1. - а.с. 10.

Згідно довідки Соколівської сільської ради №304 від 10.07.2012 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 і в якому проживали його батьки ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 та мати ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_15, ніколи не був зареєстрований і в даному господарстві не проживав і не проживає, оскільки даний будинок був придбаний батьками 16.12.1987 р. на підставі договору купівлі-продажу. До господарства за адресою АДРЕСА_1 на даний час зареєстровані: онука - ОСОБА_10 1984 р.н., правнука - ОСОБА_11 2004 р.н. та син ОСОБА_5 1961 р.н. ОСОБА_2 має окреме господарство до якого він зареєстрований з 1980 року разом із своєю сім'єю та проживає по даний час. Догляд за померлим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та похорони проводив син - ОСОБА_5 разом з своєю дочкою ОСОБА_10. - а.с. 13.

Із довідки №62 від 13.07.2012р. виданої Соколівською амбулаторією загальної практики та сімейної медицини вбачається, що ОСОБА_8 з 2006 року хворіла: вторинна компромісна правобічна психопатія на грунті захворювання правого суглобу з різким больовим синдромом і глибоким парезом правої руки, остеохондрозом шийного, грудного та поперекового відділів хребта, спондиартрозом, рецедивуючою пучковою грижею, гіпертонічною хворобою ІІ ступеня, дисцикулярний енцифолапатія, ішемічна хвороба серця, кардіосклерозом дифузним. Догляд за хворою до дня її смерті здійснював син ОСОБА_1 та внука - ОСОБА_10- а.с. 17.

Як вбачається із довідки №4476/1100-1 від 25.07.2012р. виданої Косівською центральною районною лікарнею вбачається, що постійний догляд під час перебування на стаціонарному лікуванні в Косівській ЦРЛ за ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_9 здійснювали - її син ОСОБА_5 та його дочка ОСОБА_10.

В судовому засіданні свідок, ОСОБА_1, пояснила суду що являється дружиною відповідача ОСОБА_2 Позивач приховував від відповідача інформацію, про важки стан здоров'я їхньої матері. Після смерті батька сторін, їх мати - ОСОБА_8 казала чоловікові, що у нього є частка у майні, а тому щоб він не хвилювався з цього приводу. Позивач не звертався до свого брата, щоб врегулювати спірні питання з приводу спадщини.

Свідок, ОСОБА_12, в судовому засіданні надала суду пояснення, що являється дочкою відповідача. Коли померла її баба ОСОБА_8, вона надавала допомогу у похованні померлої. Бабця, ОСОБА_8 до самої смерті могла доглядати за собою, все робила сама, за винятком останнього тижня перед смертю. Вважає, що твердження позивача про те, що її батько самоусунувся від допомоги своїм батькам є не правдою, оскільки він виконував свій обов'язок перед матір'ю належним чином.

Допитана в судовому засіданні як свідок, ОСОБА_10, пояснила, що являється дочкою позивача. З народження і до даного часу вона проживає в будинку щодо якого виник спір. Догляд за дідусем та бабусею здійснювала вона і допомагали їй в цьому тільки її батьки. Оплату трьох операцій зроблених ОСОБА_8 оплачували також тільки вона та її батьки. Організацією похорон дідуся та бабусі також займались тільки вона з батьками, відповідач був тільки присутній на похоронах і ніякої участі в їх організації не брав. Відповідач відвідував батьків тільки двічі на рік - на Великдень та на Різдво і то опівночі і п'яний. Позивач з відповідачем тривалий час знаходяться у неприязних відносинах.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13, пояснив суду що обіймає посаду голови с. Соколівка. Йому відомо, що дочка позивача досить тривалий час допомагала престарілим і постійно проживала з ними в одному будинку. Померла, ОСОБА_8 подавала заяву до сільської ради про проведення безоплатної приватизації земельної ділянки.

Свідок, ОСОБА_14, вказав, що працює дільничним терапевтом Соколівської амбулаторією загальної практики та сімейної медицини і у 2006 році позивач і його дружина зверталися за лікарською допомогою для покійної ОСОБА_8, яка у березні 2006 року скаржилася на сильні болі у правій руці. Перший раз оперована у 2002 році. У 2010 році повторно оперована. Останній раз на виклику у померлої був 18 грудня 2011 року. Покійна часто зверталася по медичну допомогу. Вважає, що ОСОБА_8 була потрібна постійна стороння допомога. Бачив, що допомогу надавали позивач, його дружина і дочка. Відповідач за час його спостережень за ОСОБА_8 був біля неї тільки кілька разів.

В судовому засіданні свідок, ОСОБА_15, який працює лікарем-анестезіологом у Косівській ЦРЛ, пояснив суду, що знає родину ОСОБА_8. Позивача завжди бачив біля мами - ОСОБА_8, відповідача не бачив жодного разу. Внучка ОСОБА_10, здійснювала постійний догляд за померлою.

Свідок, ОСОБА_16, пояснив суду, що є рідним братом покійної ОСОБА_8 і догляд за покійною здійснювала ОСОБА_10

Свідок, ОСОБА_17, в судовому засіданні пояснила, що до 2006 року працювала у магазині в с. Соколівка, де здійснювала спілкування з ОСОБА_9. Дідусь ОСОБА_10 казав, що там має бути вона. Біля батьків бачила позивача, який надавав їм допомогу по господарству.

Допитана в судовому засіданні як свідок, ОСОБА_18, пояснила, що її мама є рідною сестрою батька позивача. Їй відомо, що позивач постійно допомагав батькам по господарству, здійснював всю фізичну роботу. З покійною залишилася внучка. Дружина позивача здійснювала догляд під час післяопераційного періоду в амбулаторії. Відповідачеві його батьки придбали господарство у якому він проживає.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 26.11.2011 року померла мати сторін - ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2. Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина, спадкове мано складається із житлового будинку з господарськими спорудами який розміщений в АДРЕСА_1. Заповітного розпорядження щодо належного їй майна померла ОСОБА_8 не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом є сторони в справі - позивач ОСОБА_5 та відповідач - ОСОБА_2.

Позивач, ОСОБА_1 вважає, що відповідач не має права на спадкування з тих підстав, що ніколи не проживав у спадковому будинковолодінні, має окреме господарство в якому проживає з 1980 року та ухилявся від надання допомоги спадкодавці, яка через похилий вік та хвороби перебувала в безпорадному стані.

Статтею 1224 ЦК України визначено вичерпний перелік підстав, коли спадкоємець може бути усунутий від спадкування.

Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України, на яку посилається позивач, особа може бути усунена від спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був в безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинен встановити як факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи, так і факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично чи матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку із чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_9 була людиною похилого віку, часто хворіла різними захворювання, а тому можна вважати, що вона перебувала в безпорадному стані.

Однак, зібрані по справі письмові докази та покази свідків не дають підстав стверджувати, що ОСОБА_2 умисно ухилявся від надання допомоги своїй матері ОСОБА_8 Позивачем в судовому засіданні не наданого жодного належного і допустимого доказу, що ОСОБА_8 зверталась по будь-яку допомогу до ОСОБА_2, а він умисно ухилився від надання такої допомоги.

Догляд за покійною ОСОБА_8 дійсно здійснював позивач та його дочка, але це не є належним доказом умисного ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю. Окрім того суд звертає увагу, що позивач та його дочка не заперечували той факт, що вони теж не звертались до відповідача із проханням допомогти їм в догляді за ОСОБА_8

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі ст. 1224 ЦК України, п.6 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" та керуючись ст.ст. 213 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа: державний нотаріус Косівської районної державної нотаріальної контори: Антонюк Оксана Василівна про усунення від права на спадкування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського Апеляційного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Бельмега М.В.