Провадження №2/592/3338/13

УХВАЛА

Про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

11.12.2013 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Катрич О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

До Ковпаківського районного суду м. Сум надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Горобина» про стягнення вартості частки у майні товариства, витрат від інфляції та три проценти річних.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову в якій просить накласти арешт на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Суми вул. Троїцька, буд. 29, яке належить на праві власності Товариству з додатковою відповідальністю «Горобина».

Відповідно до ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно розяснень Пленуму ВСУ, які містяться в постанові № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову, вважаю, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами

Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено необхідні суду відомості для забезпечення позову.

Так, заява про забезпечення позову не містить переліку документів, які б підтверджували право власності відповідача на вищевказане приміщення, а також не надано доказів, які б свідчили, що вартість нежитлового приміщення є співмірною з заявленими вимогами.

Крім того, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, не вбачається існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

В разі усунення умов, що були підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, особа має право звернутися до суду повторно.

Копію ухвали направити ОСОБА_1

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Катрич