Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

20.12.2013 року Миколаївський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого –судді Березюк
Г. М.

при секретарі Федчук І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
виселення з квартири ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом про
виселення ОСОБА_2 з належної їй
квартири АДРЕСА_1. В обґрунтування
своїх вимог зазначає, що у 2006 році
дозволила сину та його дружині –
відповідачці ОСОБА_2 проживати у
спірній квартирі, однак невістку з
дітьми там не прописувала. ОСОБА_2 з
дітьми зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1. За
час спільного життя невістка стала
зневажати та принижувати її сина, а
коли він їхав на роботу, то вчиняла
сварки та скандали з нею. Протягом
останніх двох років невістка обзивала
її нецензурними словами, погрожувала,
била її, з приводу чого вона зверталась
в міліцію. Неодноразово вона вимагала,
щоб відповідачка звільнила її
квартиру, однак вимоги її залишені без
реагування. А тому вона з чоловіком
змушена була піти проживати до дочки в
ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскільки ОСОБА_2
добровільно звільнити приміщення
квартири не бажає, чинить їй перешкоди
у користуванні житлом, просила
виселити відповідачку із квартири
АДРЕСА_2 у примусовому порядку.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позов підтримала в повному обсязі та
пояснила, що спірну квартиру вона
отримала у 1972 році, приватизувала на
себе, чоловіка та сина. ОСОБА_2 є її
невісткою, після одруження сина з
відповідачкою близько 4 років вони жили
добре. Протягом двох останніх років
відповідачка знущається над нею, б’є
її, а тому вона не може з нею проживати в
одній квартирі. На даний час разом з
чоловіком вимушена проживати у дочки в
с.Гранки-Кути. ОСОБА_2 з дітьми не
зареєстрована у належній їй квартирі,
а тому права там проживати не має.
Одночасно зазначила, що не заперечує,
щоб відповідачка жила у квартирі до 25
квітня 2014 року.

Відповідачка ОСОБА_2 судовому
засіданні проти позову заперечила та
пояснила, що з 2006 року зі згоди
позивачки проживає у спірній квартирі
разом з чоловіком та дітьми. За час
спільного життя з чоловіком зробили
ремонт у квартирі, купили меблі,
сплачують платежі за комунальні
послуги. Вказувала, що не прописана в
квартирі, оскільки позивачка не хотіла
прописувати у квартиру ні її, ні внуків.
Зазначала, що позивачка наполягала, щоб
ОСОБА_3 розвівся з нею, хотіла розбити
їх сім’ю, оскільки її не любить і не
хоче, щоб вона жила у квартирі.

Третя особа – ОСОБА_4 в судовому
засідання позов підтримав та пояснив,
що дійсно мають із невісткою конфлікти
через, які змушені були із ОСОБА_1
перейти проживати у с.Гранки –Кути.
Просив позов задоволити.

Третя особа - ОСОБА_3 проти позову
заперечив та пояснив, що дійсно між
його мамою ОСОБА_5 та його дружиною
ОСОБА_2 є конфлікти. Відповідачка з
дітьми проживає у квартирі без
реєстрації, оскільки його мати не бажає
її прописувати. Зазначав, що як
співвласник квартири не заперечує
проти проживання дружини з дітьми у
спірній квартирі.

Представники третіх осіб – КП
«Розділжитлосервіс» та служби в
справах дітей Новороздільської
міської ради Львівської області в
судове засідання повторно не
з’явилися та не повідомили суд про
причини своєї неявки.

Заслухавши пояснення сторін,
з’ясувавши обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги позивачки
та заперечення відповідачки, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
та вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позов до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно ч.1 т. 383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має
право використовувати помешкання для
власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва.

Згідно свідоцтва про право власності
на квартиру (будинок), виданого 25.01.1995
року Роздільським державним
гірничо-хімічним підприємством
«Сірка» квартира , яка знаходиться за
адресою м.Новий Розділ
вул.Грушевського,36/41 належить на праві
спільної часткової власності ОСОБА_1,
ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Відповідачка ОСОБА_2 з 12.09.2006 року
перебуває у шлюбі із ОСОБА_3, що
стверджується відповідним свідоцтвом
про шлюб. Від подружнього життя в них
народилося двоє дітей : син, Василь,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та син,Роман, ІНФОРМАЦІЯ_4

Як вбачається з актів складених 03.03.2012
року та 12.08.2013 року комісією ЖЕК-1
м.Нового Роздолу у квартирі АДРЕСА_3
ОСОБА_2 проживає з 2006 року, що не
заперечується сторонами в судовому
засіданні.

Згідно будинкової книги у квартирі
АДРЕСА_4 зареєстровані ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 З пояснень сторін та показів
свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позивачка з
чоловіком проживають у с.Гранки-Кути, а
відповідачка з сім’єю у м.Новому
Роздолі у спірній квартирі.

Судом встановлено, що відповідачка
ОСОБА_2 є дружиною одного із
співвласників спірної квартири, ОСОБА_3
проживає разом із своєю сім’єю та не
заперечує проти проживання членів
своєї сім’ї – дружини ОСОБА_2Я та дітей
у квартирі, частка якої належить йому
на праві приватної власності.

Позивачка ОСОБА_1 у вказаній квартирі
не проживає, а відтак її посилання на
неможливість спільного проживання із
невісткою через систематичне
порушення нею правил співжиття, що
унеможливлює їх проживання в одній
квартирі не заслуговують на увагу.
Звернення в правоохоронні органи
ОСОБА_1 свідчать лише про наявність
сімейних конфліктів із ОСОБА_2, а не про
вчинення відповідачкою будь-яких
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження спірним
житлом.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що
позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
не заперечувала проти проживання на
даний час відповідачки ОСОБА_2 із
дітьми у квартирі АДРЕСА_5, суд
приходить до переконання, що позов
ОСОБА_1В про виселення ОСОБА_2 до
задоволення не підлягає.

Суд, керуючись ст. ст. 383, 386, 391 ЦК
України, ст. 116 ЖК України, ст.ст. 10, 60,
209, 212, 215, 218 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення
з квартири відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Львівської області.

Суддя :

Березюк Г. М.