Справа № 2/489/3/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 квітня 2013 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі Ковальовій С.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про реальний поділ житлового будинку, визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про перерахунок часток у праві власності,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що йому згідно договору купівлі-продажу від 2 листопада 1987 року належить 1/2 частина житлового будинку № 2 по вул.. Тихій в м. Миколаєві. 1/2 частина зазначеного житлового будинку належить також ОСОБА_1.

Посилаючись на те, що з приводу користування земельною ділянкою їм не вдалося дійти згоди, просив суд визначити порядок користування земельною ділянкою.

В подальшому позивач позовні вимоги уточнив, просив суд провести реальний розподіл житлового будинку та визначити порядок користування земельною ділянкою.

В травні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про перерахунок часток у праві власності на житловий будинок № 2 по вул.. Тихій в м. Миколаєві.

Ухвалою суду від 7 листопада 2012 року обидва позови обєднані в одне провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. В судовому засіданні 24 квітня 2012 року та 7 листопада 2012 року позовні вимоги підтримав. Проти задоволення зустрічного позову заперечував.

В судовому засіданні 25 квітня 2013 року відповідачка та її представник проти позову заперечували. Вимоги зустрічного позову підтримали.

Заслухавши пояснення відповідачки та її представника, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 2 листопада 1987 року, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 1-4596 та МБТІ 11 листопада 1987 року за реєстром № 15266, на праві приватної власності належить 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, розташованих по вул.. Тихій,2 у м. Миколаєві.

Крім того, 1/2 частина житлового будинку № 2 по вул.. Тихій у м. Миколаєві з відповідною частиною господарських і побутових будівель і споруд належить ОСОБА_1

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу користування вказаним житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами та земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених та оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнання приміщення в ізольовані квартири.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилася.

Відповідно до вимог ст. 152 ЖК України у випадках, коли для поділу необхідне переобладнання будинку, він провадиться за наявності дозволу на це виконкому місцевої ради.

Згідно п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах про встановлення порядку користування земельною ділянкою співвласників житлового будинку сторони по справі зобовязані подати серед іншого угоди чи рішення суду про поділ будинку в натурі або визначення порядку користування земельною ділянкою, якщо вона мала місце.

При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 і 59 ЦПК України про їх належність та допустимість.

При цьому, згідно зі статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За клопотанням позивача та відповідачки для визначення можливих варіантів реального поділу житлового будинку і визначення порядку користування земельною ділянкою у справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, Миколаївському відділенню.

Для забезпечення можливості проведення відповідної експертизи експертом було направлено до суду клопотання про надання експерту додаткових документів у справі та необхідності оплати вартості експертизи.

У звязку з поданим клопотанням експерта судом було запропоновано сторонам подати відповідні документи.

Оскільки додаткові документи сторонами у справі подані не були, а також експертизу не оплачено сторонами, експертизу не було проведено.

Таким чином, враховуючи, що сторонами у справі не надано належних доказів щодо можливості поділу житлового будинку і визначення порядку користування земельною ділянкою суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

При цьому, висновок експерта ОСОБА_6 від 26 січня 2010 року не є належним доказом у справі та не може бути взятий судом до уваги, оскільки його складено особою, яка не має відповідної ліцензії на проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Що стосується вимог зустрічного позову про перерахунок часток, то в його задоволенні слід відмовити за недоведеністю вимог.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про реальний поділ житлового будинку, визначення порядку користування земельною ділянкою та в зустрічному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про перерахунок часток у праві власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Спінчевська.