Справа №544/1814/13-ц
Провадження №2/544/583/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

30 жовтня 2013 року Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Марфіної Н.В.,

за участі секретаря Тютюнник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

у с т а н о в и в :

16.10.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що 21.04.2008 року відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач вказує, що у звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань станом на 03.09.2013 року за укладеним між сторонами кредитним договором виникла заборгованість відповідача перед позивачем на загальну суму 24262,33 грн., тому позивач просить суд стягнути на його користь вказаний розмір заборгованості, а також судові витрати повязані зі сплатою судового збору.

Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду надійшов лист позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з заявою від 21.04.2008 року відповідач отримав від банку кредит у сумі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач погодився з тим, що його письмова заява від 21.04.2008 року, разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складають між ним та банком кредитний договір.

За змістом п. 6.5. умов надання банківських послуг, позичальник зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, а також сплачувати комісії на умовах передбачених цим договором.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав у звязку із чим виникла заборгованість на загальну суму 24262 грн. 33 коп., розрахована позивачем та перевірена судом, яка складається з:

- 3000 грн. заборгованість за кредитом;

- 12700,79 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 6930 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;

а також штрафів відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 1131,54 грн. штраф (процентна складова).

Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки Відповідач порушив зобовязання, встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи немає, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог банка про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 259, 526, 530, 610-612, 638, 640, 1046, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 5, кв. 63, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 50, , р/р 3111 (для погашення заборгованості), р/р 0001 (для відшкодування судових витрат), МФО 305299, заборгованість за кредитним договором від 21.04.2008 року в сумі 24262 (двадцять чотири тисячі двісті шістдесят дві) грн. 33 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати повязані зі сплатою судового збору у розмірі 242 (двісті сорок дві) грн. 62 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Пирятинським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -