АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/2090/7704/2012 Головуючий 1 - інстанції -Попрас В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - КРУГОВОЇ С.С.

суддів колегії - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

- ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарі - Міщенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 23 жовтня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, третя особа -Комунальне підприємство «Жилкомсервіс»про постановку на реєстрацію в квартирі,-

в с т а н о в и л а :

Позивачі звернулись з вказаним позовом, в якому просять надати ОСОБА_4 право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати Київський РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області зареєструвати ОСОБА_4 за вказаною адресою.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 23 жовтня 2012 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що незаконність та необґрунтованість рішення суду полягає в тому, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки і бабуся і онук є родичами, ордер на квартиру видавався на ім'я ОСОБА_5 і позивач, і відповідач користувалися житлом, як одна сім'я, оскільки були членами сім'ї наймача -ОСОБА_5

Зазначає, що винесене судом рішення суперечить роз'ясненням Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1985 року № 2 про те, що положення щодо захисту права власності поширюються також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського ведення, оперативного управління, довічного успадковуваного володіння або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором.

Факт передачі справи від судді Зуб Г.А. до судді Попрас В.О., а також і те, що рішення було винесено на першому судовому розгляді іншим суддею, свідчить про необ'єктивність даного рішення і відсутність неупередженості суду.

Суду були надані докази того, що 30 серпня 2011 року після чергової сварки ОСОБА_5 не змогла піти та зняти побої, оскільки ОСОБА_7 тримала її і не давала можливості вийти. Актом судово-медичного дослідження за № 4433 ал/11 від 07 вересня 2011 року встановлено, що синці на її голові та на правій руці утворилися від твердих предметів, по ступеню тяжкості це легкі тілесні ушкодження. Проте надані суду докази не досліджені.

В свою чергу зазначає, що відповідачі ніяких доказів не надали. Крім того, вони зачиняють двері і не дають можливості вільно користуватися квартирою. В силу похилого віку ОСОБА_5 не має можливості відстоювати свої інтереси та протистояти безжалісним відповідачам.

Звертає увагу, що висновки суду про те, що у ОСОБА_5 не має перешкод у користуванні квартирою, не можна визнати обґрунтованими та такими, що відповідають обставинам справи, оскільки з матеріалів справи вбачається, що остання зверталась до органів міліції про те, що ОСОБА_7 влаштовує в квартирі скандали, вчиняє насильницькі дії.

Також судом фактично встановлено, що ОСОБА_5 має право користуватися житловою площею квартири, але її доводи про те, що він не має вільного доступу в квартиру, а також чому його потрібно зареєструвати, а саме для того, щоб мати законне право бути поруч з бабусею, щоб рідний батько, який проживає в квартирі, не погрожував «перебити ноги»за незаконне втручання до квартири, не були прийняті судом до уваги.

Згідно ч. 1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що скарга задоволенню не підлягає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову , суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі заперечують проти вселення в спірну квартиру позивача, а тому відсутні правові підстави для реєстрації позивача в квартирі та визнання за ним права користування квартирою.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 є наймачем 2-х кімнат в загальній квартирі АДРЕСА_1 і фактично проживає в ній.

Відповідно до ст..65 ЖК наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім?ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Відповідачі, які зареєстровані і проживають разом з наймачем , її син ОСОБА_6 і невістка ОСОБА_7 заперечують проти проживання і реєстрації в квартирі їх сина-позивача по справі ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_5 посилається на неможливість сумісного проживання з сином і невісткою, які ображають її і наносять їй тілесні ушкодження, у зв'язку з чим вона бажає вселити онука ОСОБА_4 розраховуючи на його допомогу і захист від протиправних дій відповідачів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення цивільного права є результатом протиправних дій порушника, внаслідок чого воно зазнало зменшення або ліквідації, що позбавляє його носія можливості здійснити, реалізувати це право повністю або частково.

Судова колегія вважає, що права позивача ОСОБА_5 не можуть бути поновлені у зазначений нею спосіб, оскільки проживання і реєстрація онука не виключають протиправної поведінки відповідачів. Позовні вимоги ОСОБА_4 не підлягають задоволенню, оскільки він не набув права на проживання в спірній квартирі і звернувся з позовом не про захист порушеного права , а з позовом про його набуття , що не підлягає захисту в судовому порядку.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини по справі і дав належну оцінку наданим сторонами доказам і дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Будь яких доказів, які б спростовували висновки суду -позивач суду не надав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 23 жовтня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії -підписи