РІШЕННЯ

Іменем України

06.03.2013 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.,

при секретарі - Величко Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення боргу згідно договору купівлі-продажу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу мотивуючи свої вимоги тим, що 01.12.2010 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу обладнання № 1/12/1., згідно з умовами якого позивач ОСОБА_1 зобов'язувався передати у власність відповідача ОСОБА_2 визначений перелік обладнання для виготовлення пінобетонних блоків, а останній взяв на себе зобов'язання прийняти обладнання та сплатити його вартість визначену договором. На виконання умов пунктів 1.1, 1.2 договору, під час його підписання сторонами, позивач ОСОБА_1 передав відповідачу ОСОБА_2 наступний товар за ціною 3 500 доларів США, про що було складено відповідний акт приймання-передачі:

- машина для порізки ПМ 1.05-ХХ в - 1шт.;

- стіл оснащення в - 2шт.;

- підставка для поліетилену - 4 шт.;

- підставка для перегородки - 2 шт.;

- паяльна машина - 2 шт.;

- направляючі для форм - 10 шт.;

- ключ для розбірки форм - 8 шт.;

- клин для розбірки форм - 8 шт.;

- піддони для форм - 100 шт.;

- форми для пінобетону - 100 шт.;

- додатковий комплект перегородок для форм - 300 шт.;

- ремонтний комплект для форм;

- установка для виготовлення пінобетону 1.5 м. куб. УПБУ -1Х -1шт.

Згідно з умовами пунктів 2.1, 2.2 договору, покупець зобов'язався оплатити товар готівкою з відтермінуванням 18 місяців і здійснити повну оплату до 1 липня 2012 року у національній валюті гривні, за курсом долара США, що буде встановлений Національним Банком України на день платежу.

02 грудня 2010 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу № 1/12/1 від 01 грудня 2010 року, згідно з умовами якого до переліку відчужуваного товару додатково включались ємкість для зберігання цементу 25 м. куб. - 2 шт. та основа для ємкості для зберігання цементу - 2 шт., загальною вартістю 6 000 доларів США, які відповідач ОСОБА_2 зобов'язався прийняти і оплатити. На виконання умов пункту 1.1 додатку № 1, позивач ОСОБА_1 в порядку та на умовах визначених договором, додатково передав відповідачу ОСОБА_2 ємкість для зберігання цементу 25м. куб. 2-шт. та основу для ємкості для зберігання цементу - 2 шт., про що між сторонами складено акт прийому-передачі від 02 грудня 2010 року. Набувши право власності на товар згідно з умовами пункту 1.4 договору, ОСОБА_2 в повному обсязі не виконав взяті на себе зобов'язання щодо оплати до 01 липня 2012 року. На вимогу позивача ОСОБА_1 оплатити товар, відповідач відповів відмовою, посилаючись на відсутність необхідної суми коштів. Тому позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь заборгованість у розмірі 41 000 доларів США, що згідно офіційного курсу долара США до національної валюти встановленого Національним Банком україни на 12 литсопада 2012 року, становить 327 590 00 коп. грн.

Позивач в судовому засіданні вимоги підтримав з вищевикладених підстав, обгрунтувавши поясненнями, просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що дійсно укладав вказаний договір, існує борг перед позивачем, кошти не повернув, зобов'язання які він на себе брав за даним договором не виконує в зв'язку з скрутним матеріальним становищем. В момент підписання договору не розраховував на те, що не зможе домовитись з позивачем щодо строку повернення коштів, оскільки мав з ним не одну справу та не думав, що позивач звернеться до суду інакше б вказав інші строки в договорі або взагалі не укладав даний договір.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 грудня 2010 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу обладнання № 1/12/1., згідно з умовами якого позивач ОСОБА_1 зобов'язувався передати у власність відповідача ОСОБА_2 визначений перелік обладнання для виготовлення пінобетонних блоків, а останній взяв на себе зобов'язання прийняти обладнання та сплатити його вартість визначену договором. Згідно з умовами пунктів 2.1, 2.2 договору, покупець зобов'язався оплатити товар готівкою з відтермінуванням 18 місяців і здійснити оплату до 01 липня 2012 року у національній валюті гривні, за курсом долара США, що буде встановлений Національним банком України на день платежу (а.с.6).

Згідно наданої суду копії акту прийому - передачі товару (а.с.7), від 01 грудня 2010 року відповідач ОСОБА_2 отримав обладнання для виготовлення пінобетонних блоків відповідно до договору купівлі-продажу.

02 грудня 2010 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу № 1/12/1 від 01 грудня 2010 року, згідно з умовами якого до переліку відчужуваного товару додатково включались ємкість для зберігання цементу 25 м. куб. - 2 шт. та основа для ємкості для зберігання цементу - 2 шт., загальною вартістю 6 000 доларів США, які відповідач ОСОБА_2 зобов'язався прийняти і оплатити. На виконання умов пункту 1.1 додатку № 1, позивач ОСОБА_1 в порядку та на умовах визначених договором, додатково передав відповідачу ОСОБА_2 ємкість для зберігання цементу 25м. куб. 2-шт. та основу для ємкості для зберігання цементу - 2 шт., про що між сторонами складено акт прийому-передачі від 02 грудня 2010 року. (а.с.8, 9)

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, додатково підтверджується актом прийому-передачі товару те, що позивач виконав свої зобов'язання за договором купівлі-продажу та передав відповідачу товар, а відповідач прийняв (а.с.11). Крім того, відповідачем не було сплачено вартість придбаного товару в строки обумовлені договором.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки, відповідач в судове засідання не надав жодного доказу на підтвердження того, що ним було сплачено грошові кошти за придбаний товар, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 327590,00 (триста двадцять сім тисяч п'ятсот дев'яносто) грн. та 3% річних в сумі в розмірі 3581,00 (три тисячі п'ятсот вісімдесят одну) грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в розмірі 3219,00 грн.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 625, 655, 692 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 131, 208, 209, 212- 215, 218, 226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення боргу за договором купівлі-продажу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, суму боргу за договором купівлі-продажу обладнання №1/12/1 від 01.12.2010 року в розмірі 327590,00 (триста двадцять сім тисяч п'ятсот дев'яносто) грн..

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, три відсотка річних від простроченої суми за невиконання договору купівлі-продажу обладнання №1/12/1 від 01.12.2010 року в розмірі 3581,00 (три тисячі п'ятсот вісімдесят одну) грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, понесені ним судові витрати в розмірі 3219,00 (три тисячі двісті дев'ятнадцять) грн.. суму сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 11.03.2013 року

Суддя: Н.Г.Таран