Номер справи214/2982/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" січня 2013 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: Білик Н.В.

при секретарі: Хижук Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Літин цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Мегабанкдо фермерського господарства "Горбівецьке", ОСОБА_1, ОСОБА_2 Україно-Польського Підприємства ТОВ Варта про стягнення заборгованості за договором кредиту та звернення стягнення за договром застави,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулося ВАТ Мегабанкдо фермерського господарства "Горбівецьке", ОСОБА_1, ОСОБА_2 Україно-Польського Підприємства ТОВ Вартапро стягнення заборгованості за договором кредиту та звернення стягнення за договром застави . В позовній заяві із уточненями зазначає, що 26 грудня 2007 року між ПАТ „МЕГАБАНК" , яке раніше було ВАТ Мегабанк, у зв'язку з необхідністю приведення діяльності у відповідність до Закону України Про акціонерні товаристваперейменовано на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "МЕГАБАНК" , та Фермерським господарством Горбівецькебуло укладено кредитний договір № 16г/2007 .

Відповідно до умов договору кредиту позивачем було надано Боржнику кредит у розмірі 517 000 грн., строком з 26 грудня 2007 року до 25 грудня 2008 року з виплатою 17,5 % річних.

Боржник в порушення прийнятих на себе зобов'язань не повернув грошові кошти згідно з графіком повернення кредиту. Так станом на 05.10.2012 року прострочена заборгованість по основному боргу складає 20 780,27 грн. Крім того боржником не сплочено вчасно відсотки за користування грошовими коштами в сумі 5,48грн., штраф в сумі 46328,58 грн. , загальна сума заборгованості станом на 05.10.2012 р. складає - 67 114,33 грн..

В забезпечення зобов'язань за Кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 16г/2007-п від 26.12.2007року . Відповідно до п. 1.1. договору поруки ОСОБА_1 поручився перед Позивачем за виконання Боржником в повному обсязі усіх обов'язків, що виникли з Кредитного договору № 16г/2007. Згідно договору поруки ОСОБА_1 та боржник відповідають перед позивачем як солідарні боржники.

Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 16г/2007 між позивачем та ОСОБА_2 Україно-Польським Підприємством Товариство з Обмеженою Відповідальністю Вартабуло укладено договір застави майна № 16г/2007-з/4 від 26 грудня 2008 року, згідно з умовами якого підприємством "Варта" передано в заставу три автомобілі, серед яких вантажний автомобіль КАМАЗ, модель 53212, колір сірий, тип ТЗ контейнеровоз-С, шасі ХТС532120Ш014177 ДНЗ АВ7403АЕ; вантажний автомобіль марки КАМАЗ, модель 54112, колір червоний, тип ТЗ сідловий тягач-Е, номер шасі 5 ДНЗ 11474 ВІ.

Поскільки боржником не виконані узяті відповідно до договору кредиту № 16г/2007 зобов'язання і наявна заборгованість в сумі 67 114,33 грн. Тому позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути солідарно із Фермерського господарства Горбівецькета з ОСОБА_1, заборгованість за кредитним договором в сумі 67 114,33 грн.. В рахунок погашення заборгованості, що виникла за кредитним договором №16г/2007 від 26.12.2007 року в сумі 67 114,33 грн., звернути стягнення з ОСОБА_2 Україно-Польського Підприємства Товариства з Обмеженою Відповідальністю Вартана користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА „МЕГАБАНК" в особі Вінницького центрального регіонального відділення ПАТМЕГАБАНКна предмет застави за договором застави, а саме: вантажний автомобіль КАМАЗ, модель 53212, колір сірий, тип ТЗ контейнеровоз-С, шасі ХТС532120Ш014177 ДНЗ АВ7403АЕ , та на вантажний автомобіль марки КАМАЗ, модель 54112, колір червоний, тип ТЗ сідловий тягач-Е, номер шасі 5 ДНЗ 11474 ВІ, шляхом надання Публічному акціонерному товариству Мегабанкв особі Вінницького центрального регіонального відділення ПАТ МЕГАБАНКправа продажу вказаних транспортних засобів, в порядку передбаченому договором застави та Законом України Про заставуз правом укладання від імені ОСОБА_2 Україно-Польського Підприємства Товариства з Обмеженою Відповідальністю Вартадоговору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою будь-якою особою - покупцем та з наданням ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ „МЕГАБАНК" всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: з правом зняття вказаних транспортних засобів з обліку в органах ДАІ України, отримання дублікатів реєстраційних документів на дані транспортні засоби, здійснення будь-яких платежів за продавця), необхідних для здійснення такого продажу, а кошти від реалізації направити для погашення заборгованості та солідарно стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору.

В судовому засідані представник позивача позов підтримав та просить задовільнити. Пояснив, що фактично позивачем заявлено вимогу про подвійне стягнення, а саме стягнути суму боргу та додатково звернути стягнення на предмет застави, однак наполягають на такому стягненні поскільки, у разі сплати відповідачами суми боргу , банк не буде наполягати на виконанні рішення в частині стягнення на предмет застави.

В судовому засідані представник ОСОБА_1 позов не визнав, пояснив що між банком та боржником окрім договору кредиту , було укладено додаткову угоду про продовження терміну договору кредиту на 6 місяців. ОСОБА_1 , як поручителя про укладення додаткової угоди не повідомляли , його згоду не отримали. Протягом шести місяців після настання терміну виконання договору кредиту , банк до поручителя ніяких притензій не пред'являв, тому порука припинилась. Просить у задоволення позову відмовити.

Представник ФГГорбівецькепозов не визнав. Пояснив, що боржником виконані усі взяті згідно договору кредиту зобов'язання. Позивачем не надано належних доказів існування заборгованості, тому у задоволення позову просить відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 Україно-Польського Підприємства ТОВ Вартав судове засідання не з'явився , з невідомих суду причини, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити.

Відповідно до копії договору (а.с. 3-5 ) встановлено, що 26 грудня 2007 року між ПАТ „МЕГАБАНК" та Фермерським господарством Горбівецькебуло укладено кредитний договір № 16г/2007. Відповідно до умов договору кредиту позивачем було надано боржнику кредит у розмірі 517 000 грн., строком з 26 грудня 2007 року до 25 грудня 2008 року з виплатою 17,5 % річних. Відповідно до додаткової угоди від 25.12.08 року термін дії основної угоди продовжено до 25.06.2009року.

Копія договору застави рухомого майна (а.с.6-7) свідчить що між позивачем та ОСОБА_2 Україно-Польським Підприємством Товариство з Обмеженою Відповідальністю Вартабуло укладено договір застави майна від 26 грудня 2008 року, згідно з умовами якого Відповідачем передано в заставу в забезпечення виконання умов договору кредиту три автомобілі. Серед яких вантажний автомобіль КАМАЗ, модель 53212, колір сірий, тип ТЗ контейнеровоз-С, шасі ХТС532120Ш014177 ДНЗ АВ7403АЕ , та вантажний автомобіль марки КАМАЗ, модель 54112, колір червоний, тип ТЗ сідловий тягач-Е, номер шасі 5 ДНЗ 11474 ВІ.

Копія договору поруки (а.с.8-9) свідчить, що в забезпечення зобов'язань за Кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 16г/2007-п від 26.12.2007року. Згідно якого ОСОБА_1 поручився перед позивачем за виконання боржником в повному обсязі усіх обов'язків, що виникли з Кредитного договору № 16г/2007. Згідно договору поруки ОСОБА_1 та боржник відповідають перед позивачем як солідарні боржники.

Розрахунок (а.с.10-11) свідчить, що сума заборгованості по кредиту № 16г/2007-п від 26.12.2007року становить 67114,33грн.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості із боржника та поручителя , крім того заявлено вимогу про звернення стягнення на мано, що фактично є вимогою в подвійному розмірі.

Згідно ст 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит)

позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а

позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Аналіз даної норми та умови договору не передбачають повернення кредиту чи сплату відсотків в подвійному розмірі.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.12 №5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин п.9 зазначено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК )

Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Таким чином звернення до суду із позовом про звернення стягнення на предмет застави можливе після задоволення позову про стягнення заборгованості і якщо заборгованість не погашена.

Аналогічна позиція міститься в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.02.2012року , постановленій у справі за участю цих самих сторін та по цьомуж предмету.

Відповідно до ст 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

В даному випадку відповідно до додаткової угоди від 25.12.08 року термін дії договору кредиту продовжено до 25.06.2009року. Дана додаткова угода укладена без отримання згоди поручителя ОСОБА_1 Крім того відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.02.2012року встановлено, що позивач в серпні 2009 року, після настання строку виконання основного зобов'язання , звернувся із позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту із ФГ "Горбівецьке" та ТОВ "Варта" . До 15.02.2012року позивачем позов до ОСОБА_1 , як до поручителя не перед'являвся. Таким чином кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, а значить, що порука припинилась. Тому у позові про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.12 №5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин п.24передбачає, щовідповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Що стосується вимог про стягнення заборгованості з ФГ "Горбівецьке", то в цій частині позов також не може бути задоволено.

Позивачем заявлено вимогу про солідарне стягнення боргу із ОСОБА_3 та ФГ "Горбівецьке. "

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з частиною першою статті 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Солідарна відповідальність є нероздільною. Поскільки ОСОБА_3, як один із учасників солідарної відповідальності не може відповідати за позовом в наслідок припинення поруки , то солідарна відповідальність ФГ "Горбівецьке" також неможлива. Позивачем вимога про виконання обовязку частково або в повному обсязі ФГ "Горбівецьке" не заявлялась.

Згідно ст 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в

межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Що стосується позову в частині звернення стягнення на предмет застави, то у цій частині позов також не може бути задоволений.

Відповідно до ст. ст. 12, 20 Закону України Про заставуза рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Право звернення стягнення на предмет застави заставодержатель набуває в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Аналіз даних норм свідчить, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі. Тобто вартість майна на яке звертається стягнення має дорівнювати сумі боргу.

Відповідно до розрахунку сума заборгованості по кредиту № 16г/2007-п від 26.12.2007року становить 67114,33грн. Позивачем не подано до суду жодного доказу на підтвердження вартості майна на яке просять звернути стягнення.

Відповідно до договору застави (а.с.6-7) встановлено, що заставна вартість пердмета застави становить 245000грн., однак у даному договорі зазначено три одиниці техніки, а стягнення просять звернути лише на дві, в той час, коли вартість кожної одиниці техніки не визначена окремо. Суд позбавлений можливості всановити відповідність суми боргу та вартості заставного майна , на яке просять звернути стягнення.

Згідно ст 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.12 №5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин п. 41. передбачено, що при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема, про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3ЦК).

Крім того згальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження, згідно зі ст.25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, зазначаються в рішенні суду у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Відповідно до ст. 24 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяженьзвернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який є ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до початку процедури звернення

стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до витягу із Державного реєстру обтяжень рухомого майна, позивачем дана вимога не виконана.

Відповідно до ст. 25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження . Ця вимога позивачем також не виконана.

Відповідно до вимого ст. 25 З У Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяженьу разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:

1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження;

2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача;

3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону;

5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Інформацію, яка відповідно до ст 25 З У Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень має обов'язково міститись у рішенні суду у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження позивачем також не надано. Про ці недоліки було зазначено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.02.2012року . Однак позивачем при повторному зверненні до суду дані вимоги було проігноровано і при новому розгляді справи не усунуто.

Керучись ст..ст.526-527, 554-559, 1049 Цивільного кодексу України, З У Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову про солідарне стягнення із Фермерського господарства Горбівецьке та з ОСОБА_1, заборгованість за кредитним договором в сумі 67 114,33 грн. відмовити

В задоволенні позову в рахунок погашення заборгованості, що виникла за кредитним договором №16г/2007 від 26.12.2007 року в сумі 67 114,33 грн.,щодо звернення стягнення з ОСОБА_2 Україно-Польського Підприємства Товариства з Обмеженою Відповідальністю Варта на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА „МЕГАБАНК" в особі Вінницького центрального регіонального відділення ПАТМЕГАБАНКна предмет застави за договором застави, а саме: вантажний автомобіль КАМАЗ, модель 53212, колір сірий, тип ТЗ контейнеровоз-С, шасі ХТС532120Ш014177 ДНЗ АВ7403АЕ , та на вантажний автомобіль марки КАМАЗ, модель 54112, колір червоний, тип ТЗ сідловий тягач-Е, номер шасі 5 ДНЗ 11474 ВІ - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати до Апеляційного суду Вінницької області через райсуд протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя : Білик Н. В.