Справа № 1227/5989/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2013 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді- Александрової Н.В.,

при секретарі- Голуб Т.М.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача- Фастовця О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про звернення стягнення на нерухоме майно, посилаючись на те, що між позивачем ЗАТ «ОТП Банк», який змінив назву на ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_3 26 січня 2007 року було укладено кредитний договір № СM-SME-900/004/2007, за яким ОСОБА_3 було надано кредит в сумі 230000 доларів США, зі сплатою за користування кредитом відсотків та згідно умов договору, з кінцевим терміном повернення 27 січня 2014 року.

Для своєчасного та повного виконання зобовязань ОСОБА_3 з відповідачем ОСОБА_2 було укладено договори поруки, за умовами яких відповідач ОСОБА_2 є майновим поручителем, та несе перед ЗАТ «ОТП Банк» відповідальність за неналежне виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору, а саме будівлею автомийки легкового транспорту та закусочної з мансардою, загальною площею 368,7 м2, що знаходиться за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Лисичанська, 1д, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, та є предметом іпотеки за договором № PM-SME900/004/2007 від 26 січня 2007 року.

Однак відповідач не виконав в повній мірі своїх договірних зобовязань, не сплачував своєчасно відсотки та заборгованість по кредиту згідно графіку його повернення, тому заборгованість відповідача ОСОБА_2 перед ЗАТ «ОТП Банк» склала 5575467,42 грн., яка складається з 1598766,81 грн. суми основного боргу за кредитом, 122056,46 грн. нараховані відсотки за користування кредитом, 3854644,15 грн. пеня.

Представник позивача ОСОБА_1 у в судовому засіданні підтримав позов, просив суд звернути стягнення на нерухоме майно будівлю автомийки легкового транспорту та закусочної з мансардою, загальною площею 368,7 м2, що знаходиться за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Лисичанська, 1д, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, та є предметом іпотеки за договором № PM-SME900/004/2007 від 26 січня 2007 року, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором CM-SME-900/004/2007 від 26 січня 2007 року у розмірі 5575467,42 грн., шляхом її продажу на прилюдних торгах з початковою ціною предмету іпотеки не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, встановленої на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, просив у їх задоволенні відмовити, оскільки позивачем було порушено порядок, так як позивач спочатку предявив вимогу ОСОБА_2, хоча повинен був предявити вимогу основному боржнику, крім того позивач пропустив строк предявлення вимог до майнового поручителя, так як після направлення повідомлення протягом одного року не реалізував майно.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, яка свідчить, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобовязання.

Зігдно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Матеріалами справи встановлено, що згідно копії кредитного договору № СM-SME-900/004/2007 від 26 січня 2007 року між позивачем ЗАТ «ОТП Банк», який змінив назву на ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 230000 доларів США, строком до 27 січня 2014 року.

З пояснень представника позивача, графіку розрахунку за договором, а також з розрахунку заборгованості по кредиту видно, що відповідач здійснював сплату наданого йому кредиту не в повному обсязі, у звязку з чим зявилася заборгованість, сума якої станом на 27 липня 2012 року 5575467,42 грн., яка складається з 1598766,81 грн. суми основного боргу за кредитом, 122056,46 грн. нараховані відсотки за користування кредитом, 3854644,15 грн. пеня.

Для своєчасного та повного виконання своїх зобовязань ОСОБА_3 з відповідачем ОСОБА_2 було укладено договори поруки, за умовою яких відповідач ОСОБА_2 є майновим поручителем та несе перед ЗАТ «ОТП Банк» відповідальність за неналежне виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору, а саме будівлею автомийки легкового транспорту та закусочної з мансардою, загальною площею 368,7 м2, що знаходиться за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Лисичанська, 1д, та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 і є предметом іпотеки за договором № PM-SME900/004/2007 від 26 січня 2007 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_5 26 січня 2007 року.

18 березня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077, 1079, 1082, 1084 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір відступлення прав вимоги за вищезазначеним договором іпотеки, за яким ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № СM-SME-900/004/2007 від 26 січня 2007 року та договором іпотеки РМ-SME-900/004/2007 від 26 січня 2007 року, тобто до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли усі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до ОСОБА_2 за зазначеними кредитним договором та договором іпотеки.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 лютого 2013 року у справі № 2-133/11 за позовною заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ТОВ «Сєвєродонецьке підприємство Хімпоставка» про стягнення боргу, з останніх було солідарно стягнуто борг за кредитним договором № СM-SME-900/004/2007 від 26 січня 2007 у розмірі 2470823,28 грн., а також судові витрати, рішення набуло законної сили.

Згідно вимог договору іпотеки № PM-SME900/004/2007 від 26 січня 2007 року іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобовязання задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.ст. 572, 589 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). У разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача щодо звернення стягнення на нерухоме майно будівлю автомийки легкового транспорту та закусочної з мансардою, загальною площею 368,7 м2, що знаходиться за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Лисичанська, 1д, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, та є предметом іпотеки за договором № PM-SME900/004/2007 від 26 січня 2007 року, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в рахунок погашення заборгованості за кредитними договором CM-SME-900/004/2007 від 26 січня 2007 року є обґрунтованими, але розмір заборгованості, тобто сума боргу, у розмірі 5575467,42 грн. підлягає зниженню до розміру заборгованості, встановленої рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 лютого 2013 року у розмірі 2470832,28 грн.

Пояснення представника позивача, що позивач порушив порядок предявлення вимог до майнового поручителя, як і пояснення щодо пропуску строку звернення стягнення на майно, суд не бере до уваги, оскільки основному боржнику за договором та поручителям, а саме ОСОБА_2, 30.07.2012 року було направлено листи вимоги щодо погашення заборгованості, які ні основний боржник, ні інші поручителі не виконали, а строк дії кредитного договору закінчується лише 27 січня 2014 року, при цьому банку не перейшло право звернення стягнення на майно відповідача з часу закінчення 30 днів з часу направлення іпотечного повідомлення, так як відповідач добровільно зобовязання за договором щодо передачі позивачу майна для звернення стягнення не надав.

Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також сума сплачених позивачем при поданні позову судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 3219 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120 гривень, у звязку з їх документальним підтвердженням.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 82, 88, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на нерухоме майно задовольнити частково.

Звернути стягнення на нерухоме майно будівлю автомийки легкового транспорту та закусочної з мансардою, загальною площею 368,7 м2, що знаходиться за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Лисичанська, 1д, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, та є предметом іпотеки за договором № PM-SME900/004/2007 від 26 січня 2007 року, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в рахунок погашення заборгованості за кредитними договором CM-SME-900/004/2007 від 26 січня 2007 року у розмірі 2470832,28 грн., шляхом її продажу на прилюдних торгах з початковою ціною предмету іпотеки не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, встановленої на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3219,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Александрова