Справа №
Провадження № 2/646/2148/2013
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
Червонозаводський районний суд м.
головуючого – судді Олізаренко С.М.,
при секретарі – Кочуковій О.П.,
розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з додаткової
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта», ОСОБА_2, про стягнення
матеріального збитку та моральної
Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом, в якому просив
стягнути з ТОВ «СК» Провіта»
матеріальний збиток від ДТП в сумі 18
721,64 грн., а також з ОСОБА_2 моральну
шкоду в сумі 5 000 грн. Також просив
стягнути з відповідачів судові витрати
по справі.
В обґрунтування позову позивач
послалася на те, що 16.02.2013р. її
автомобіль «Рено Меган», д.н.з. НОМЕР_1
потрапив у дорожньо-транспортну
пригоду, винуватцем якої був визнаний
водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_2,
цивільно-правова відповідальність
якого була застрахована у ТОВ «СК»
Провіта» за договором обов’язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АЕ 0888725 від
З метою отримання страхового
відшкодування позивач звернувся до
страховика із заявою про настання
страхового випадку та надав необхідні
документи, однак на даний час кошти від
ТОВ «СК» Провіта» не отримала, а тому
вимушена звертатися до суду
Також позивач зазначила про
перенесення значних душевних
страждань у зв’язку зі спричиненою
шкодою, яку оцінює в 5 000 грн. та просить
Позивач та його представник, належним
чином повідомлені про час та дату
розгляду справи, в судове засідання не
з’явились, надали до суду заяви про
розгляд справи за їх відсутності та про
можливість постановлення заочного
рішення.

Відповідачі в судове засідання не
з’явився, про день, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, про що свідчать
зворотні поштові відправлення.

Враховуючи вищевикладене, суд у
відповідності до статті 224 ЦПК України
за письмовою згодою позивача та його
представника, ухвалив проводити
заочний розгляд справи.

На основі повно і всебічно з’ясованих
обставин, на які посилався позивач як
на підставу своїх вимог, підтверджених
доказами, дослідженими в судовому
засіданні, оцінивши їх належність,
допустимість, достовірність, а також
достатність і взаємний зв’язок у їх
сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, суд дійшов висновку
про необхідність задоволення позову
частково.

Постановою Червонозаводського
районного суду м.Харкова від 13.03.2013р.
встановлено, що 16.02.2013р. ОСОБА_2, керуючи
автомобілем НОМЕР_2, не надав дороги
автомобілю «Рено Меган», д.н.з. НОМЕР_1
під керуванням ОСОБА_1, в результаті
чого відбулася дорожньо-транспортна
пригода, винуватцем якої був визнаний
ОСОБА_2

З наданих суду матеріалів вбачається,
що цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 була застрахована у ТОВ «СК»
Провіта» за договором обов’язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АЕ 0888725 від
12.12.2012 року.

22.06.2013р. позивач письмово повідомив ТОВ
«СК» Провіта» про настання події зі
страхування ОСЦПВВНТЗ.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про
страхування» добровільне страхування
–це страхування, яке здійснюється на
основі договору між страхувальником і
страховиком. Загальні умови і порядок
здійснення добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору. Зазначене положення
міститься і в ст. 3 Закону України «Про
страхування».

За змістом наведених норм випливає, що
договір страхування надає право третій
особі (вигодонабувачу) вимагати від
страховика здійснити страхову виплату
на свою користь, тобто наділяє
вигодонабувача правами
страхувальника, хоча і не покладає на
нього обов'язків останнього.

Відповідно до ч. 1 ст.15 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» договори обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності можуть укладатися на
умовах страхування відповідальності
за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю,
майну третіх осіб внаслідок
експлуатації транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст.22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 636 ЦК України
виконання договору на користь третьої
особи може вимагати як особа, яка
уклала договір, так і третя особа, на
користь якої передбачено виконання,
якщо інше не встановлено договором або
законом чи не випливає із суті
договору.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про
страхування», здійснення страхових
виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з Договором страхування або
законодавством на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Таким чином, страхова компанія
(страховик), надаючи послуги зі
страхування, у разі настання
страхового випадку виплачує страхову
виплату, розмір якої визначається на
підставі розміру матеріального збитку,
розрахованого шляхом проведення
відповідної експертизи.

Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
страхових сум відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вищевказаного Закону
визначено, що у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Висновком експертного
автотоварознавчого дослідження №0050/2013
від 16.03.2013р., виконаного суб’єктом
оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3А,
встановлено, що матеріальний збиток,
спричинений ОСОБА_1 в результаті ДТП
складає 18 604,97 грн. з ПДВ в сумі 2008,16
грн., дефектовка автомобіля була
обов’язковою для оцінки спричиненої
шкоди і складає 180 грн.

Відповідно до ст..10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Вказаний висновок експертного
автотоварознавчого дослідження є
належним доказом, клопотань про
призначення експертизи відповідач не
заявляв та інших доказів вартості
спричиненого збитку суду не надав, а
тому суд розглянув справу на підставі
наданих позивачем доказів.

Згідно з пп. 196.1.3 ст. 196 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 р. N 2755-VI, не є
об'єктом оподаткування операції з
надання послуг із страхування,
співстрахування або перестрахування
особами, які мають ліцензію на
здійснення страхової діяльності
відповідно до закону, а також
пов'язаних з такою діяльністю послуг
страхових (перестрахових) брокерів та
страхових агентів.

Таким чином, податкові зобов'язання з
податку на додану вартість виникають у
платника податку на додану вартість,
який здійснює операції з поставки
товарів чи послуг товарно-матеріальних
цінностей і послуг по ремонту,
заміщенню, відтворенню застрахованого
об'єкта, оскільки такі операції є
об’єктом оподаткування податком на
додану вартість.

Враховуючи зазначене, у разі якщо
страхові суми не перераховуються
безпосередньо потерпілим, а
спрямовуються на придбання у платника
податку на додану вартість послуг з
ремонту, заміщення, відтворення
застрахованого об'єкта чи
товарно-матеріальних цінностей, які
мають бути використані в процесі його
ремонту (запчастини, інші витратні
матеріали тощо), то розрахунок суми
виплати на таке придбання здійснюється
з урахуванням сум податку на додану
вартість, які включаються до вартості і
виділяються окремим рядком у
розрахункових документах.

У разі якщо придбання послуг з ремонту,
заміщення, відтворення застрахованого
об'єкта чи товарно-матеріальних
цінностей, які мають бути використані в
процесі його ремонту (запчастини, інші
витратні матеріали тощо), здійснюється
у неплатника податку на додану
вартість, то розрахунок суми виплати на
таке придбання здійснюється без
урахування сум податку на додану
вартість, оскільки особа, не
зареєстрована платником податку на
додану вартість, не має права
нараховувати і виділяти окремим рядком
суму податку на додану вартість.

Оскільки позивачем не було надано суду
деталізованих актів виконаних робіт та
будь-яких касових чеків з СТО, що є
платником податку на додану вартість,
розмір спричиненого збитку,
визначеного експертом, підлягає
зменшенню на суму ПДВ, у зв’язку з чим
позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «СК»
Провіта» про стягнення заподіяної
шкоди підлягають частковому
задоволенню в сумі 16 596,81 грн. без
урахування ПДВ.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1
про відшкодування моральної шкоди, то
суд вважає їх недоведеними відповідно
до вимог ст..ст.10, 60 ЦПК України.

Питання про розподіл судових витрат
суд вирішує в порядку ст.ст. 84, 87, 88 ЦПК
України – пропорційно до задоволених
позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи для
визначення вартості відновлювального
ремонту позивачем понесені витрати на
оплату послуг автотоварознавця в сумі
500 грн. та дефектовку автомобіля в сумі
180 грн. ( а. с. 34, 35)

Такі витрати відносяться до витрат,
пов’язаних з оплатою послуг за
отримання документів, що визначають
розмір збитку, а отже є складовою
судових витрат, передбачених ст..87 ЦПК
України.

Крім того, позивачем понесені витрати
на правову допомогу в сумі 2000 грн. та
витрати на сплату судового збору по
справі в сумі 344,1 грн.

Інші витрати, зазначені позивачем:
направлення телеграм відповідачам,
направлення претензії, відкриття
банківського рахунку, послуги банку, –
не є судовими витратами в розумінні
ст..79 ЦПК України, а тому не підлягають
стягненню з відповідачів.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 10, 60, 84, 88, 223, 294, 296 ЦПК України, ст.
ст. 319, 322, 383, 1166, 1167 ЦК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з
додаткової відповідальністю «Страхова
компанія «Провіта», ОСОБА_2, про
стягнення матеріального збитку та
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додаткової
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта»на користь ОСОБА_1 16 596 грн.
(шістнадцять тисяч п’ятсот дев’яносто
шість) грн. 81 коп. в рахунок
відшкодування шкоди, спричиненої ДТП.

В іншій частині позову – відмовити.

Стягнути з Товариства з додаткової
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта»на користь ОСОБА_1 судові
витрати по сплаті судового збору 344
(триста сорок чотири) грн. 10 коп.,
витрати на оплату послуг
автотоварознавця в сумі 500 (п’ятсот)
грн., витрати на дефектовку автомобіля
в сумі 180 (сто вісімдесят) грн. та 2000 (дві
тисячі) грн. на правову допомогу, всього
– 3 024,1 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
Червонозаводським районним судом
м.Харкова за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Іншими особами рішення суду може бути
оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області
через Червонозаводський районний суд
м.Харкова шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

С.М.
Олізаренко