Рішення

іменем України

30 грудня 2013 року
м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд
Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Шафатинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Володимир-Волинський цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк"» в особі
відділення "Луцька регіональна
дирекція ПАТ "ВТБ Банк" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

встановив:

Публічне акціонерне товариство «ВТБ
Банк» в особі відділення "Луцька
регіональна дирекція ПАТ "ВТБ Банк"
(надалі -Банк) звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

В обгрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що 30 серпня 2007 року
між ПАТ «ВТБ Банк» та фізичною
осбою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено
генеральну угоду №3, згідно п. 1.2 якої
загальний розмір позичкової
заборгованості позичальника за
наданими в рамках даної угоди
кредитами не повинен перевищувати
суми, еквівалентної 400 000,00 грн за
офіційним курсом НБУ на дату надання
кредиту. 29 грудня 2009 року між ПАТ «ВТБ
Банк» та фізичною сосбою-підприємцем
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ 09.06-03/09-СК, відповідно до умов якого
Банк надав позичальнику кредит в сумія
231 583,75 грн на строк до 28 грудня 2010 року
із сплатою процентів за користування
кредитом, виходячи із 25,0% річних.
Одночасно із укладенням даного
кредитного договору та з метою
забезпечення вимог Банку 29 грудня 2009
року між ПАТ "ВТБ Банк", ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено Договір поруки за №
09.06-03/09-ДП.

У зв"язку із неналежним виконанням
відповідачами взятих на себе
зобов"язань за кредитним договором №
09.06-03/09-СК від 29.12.2009 року, тобто
неповернення тіла кредиту та несплати
встановленого розміру відсотків за
користування кредитними коштами, Банк
01.07.2011 року звернувся до
Володимир-Волинського міського суду з
пощовом про солідарне стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Рішенням суду від 18.08.2011 року позов було
задоволено та стягнуто солідарно з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за
кредитним договором у розмірі 213 891 грн
99 коп, у тому числі 182 218,51 грн -
заборгованість по кредиту, 17 118,55 грн -
заборгованість по відсотках,
нарахованих з 01.01.2010 року по 30.06.2011 року,
549 грн - нарахована пеня за несвоєчасну
сплату відсотків в період з 01.01.2010 року
по 30.06.2011 року, 14 005,86 грн - нарахована
пеня за несвоєчасну сплату кредиту в
період з 01.01.2010 року по 30.06.2011 року.
Станом на 24.07.2013 року сума
заборгнованості, встановлена рішенням
суду від 18.08.2011 року, відповідачами
Банку не повернута.

Станом на 24 липня 2013 року
заборгованість відповідача ОСОБА_1 за
кредитним договором № 09.06-03/09-СК від
29.12.2009 року становить 154 880,19 грн, у тому
числі:

-нараховані та несплачені відсотки за
період з 01.07.2011 року по 23.07.2013 року - 112
201,37 грн,

- пеня за несплату відсотків за
період з 25.07.2012 року по 24.07.2013 року - 15 665,31
грн,

- пеня за несплату кредиту за
період з 25.07.2012 року по 24.07.2013 року - 27 013,07
грн.

Оскільки боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2
своїх зобов»язань перед Банком за
кредитним договором не виконують, на
вимоги сплатити заборгованість в
добровільному порядку не реагують, то
позивач просить стягнути з них
солідарно всю суму заборгованості та
судові витрати.

Представник позивача у судове
засідання не з"явився, проте подав
письмову заяву про розгляд справи у
його відсутності, позовні вимоги
підтримує повністю, просить позов
задовільнити, покликаючись на
обставини, наведені у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове
засідання для участі у розгляді справи
повторно не з»явилися, однак подали
суду заяви про розгляд справи у їх
відсутності.

Перевіривши та оцінивши зібрані по
справі докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення в повному
обсязі з наступних підстав.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст. 554 ЦК України поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів,
неустойки,відшкодування збитків, якщо
інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що 30 серпня 2007 року
між ПАТ «ВТБ Банк» та фізичною
осбою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено
генеральну угоду №3, згідно п. 1.2 якої
загальний розмір позичкової
заборгованості позичальника за
наданими в рамках даної угоди
кредитами не повинен перевищувати
суми, еквівалентної 400 000,00 грн за
офіційним курсом НБУ на дату надання
кредиту. 29 грудня 2009 року між ПАТ «ВТБ
Банк» та фізичною сосбою-підприємцем
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ 09.06-03/09-СК, відповідно до умов якого
Банк надав позичальнику кредит в сумія
231 583,75 грн на строк до 28 грудня 2010 року
із сплатою процентів за користування
кредитом, виходячи із 25,0% річних. Дана
обставина стверджується копією
кредитного договору № 09.06-03/09-СК від
29.12.2009 року.

Як вбачається з Договору поруки №
09.06-03/09-ДП від 29.12.2009 року, відповідач
ОСОБА_2 поручилася перед Банком за
належне виконання відповідачем ОСОБА_1
взятих на себе зобов»язань, що
витікають з кредитного договору №
09.06-03/09-СК від 29.12.2009 року.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості, відповідачем ОСОБА_1
порушено умови Кредитного договору
щодо своєчасного повернення кредиту та
сплати відсотків за використання
кредитних коштів. Станом на 24 липня 2013
року заборгованість відповідача
ОСОБА_1 за кредитним договором №
09.06-03/09-СК від 29.12.2009 року становить 154
880,19 грн, у тому числі:

-нараховані та несплачені відсотки за
період з 01.07.2011 року по 23.07.2013 року - 112
201,37 грн,

- пеня за несплату відсотків за
період з 25.07.2012 року по 24.07.2013 року - 15 665,31
грн,

- пеня за несплату кредиту за
період з 25.07.2012 року по 24.07.2013 року - 27 013,07
грн.

Оскільки боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2
своїх зобов'язань перед Банком за
кредитним договором та договором
поруки не виконують, на вимоги сплатити
заборгованість в добровільному
порядку не реагують, то суд вважає, що
вимога позивача про стягнення всієї
суми заборгованості з відповідачів
підлягає до задоволення в повному
обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК
України, суд покладає на відповідача.

На підставі ст. 526, 549, 554, 623, 624, 625, 1054 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212 -215
ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовільнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
користь Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк"» заборгованість
за кредитним договором № № 09.06-03/09-СК
від 29.12.2009 року у розмірі 154 880 грн (сто
п"ятдесят чотири тисячі вісімсот
вісімдесят) грн 19 коп, у тому числі:
нараховані та несплачені відсотки за
період з 01.07.2011 року по 23.07.2013 року - 112
201,37 грн, пеня за несплату відсотків за
період з 25.07.2012 року по 24.07.2013 року - 15 665,31
грн, пеня за несплату кредиту за період
з 25.07.2012 року по 24.07.2013 року - 27 013,07 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк"» по 774 грн. судових витрат з
кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги, яка
подається на протязі десяти днів з дня
його проголошення через
Володимир-Волинський міський суд
Волинської області та набирає законної
сили після закінчення строку на
апеляційне оскарження.

Головуючий: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду
О.В. Лященко