АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц 791/161/2013 Головуючий в І інстанції: Лебідь І.П.
Категорія 27 Доповідач: Бугрик В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року лютого місяця « 18» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Семиженка Г.В.

Суддів: Бугрика В.В., Лісової Г.Є.,

при секретарі: Ващенко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 12 листопада 2012 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а самеАДРЕСА_1, що розташована в місті Цюрупинск Херсонської області по вулиці Миру, будинок № 1 корпус 3.

Рішенням суду позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру № 43, що розташована в місті Цюрупинск Херсонської області по вулиці Миру, будинок № 1 корп. 3, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HECOGK00001170 від 13.07.2007 року в розмірі 407619,51 гривень, шляхом її продажу публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу Державного реєстру прав власності, а також наданням публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» всіх прав і повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Суд виселив ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з квартири № 43, що розташована по вулиці Миру, будинок № 1 корп. 3 в місті Цюрупинск Херсонської області.

Стягнуто з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 914,25 гривень з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати рішення суду, як незаконне і у задоволенні позову відмовити в повному обємі, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Так, судом встановлено, що 13 липня 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № № HECOGK00001170, відповідно до якого банк надав позичальникові кредит в розмірі 36500,00 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 13.07.2017 року, при цьому відповідач повинен щомісячно вносити відповідні платежі. В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором, 13.07.2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира № 43, що розташована в місті Цюрупинск Херсонської області по вулиці Миру, будинок № 1 корп. 3. ОСОБА_1 не виконував зобовязання перед банком, внаслідок чого утворилась заборгованість всього у сумі 407619,51 гривень. Суму заборгованості за кредитом відповідач не оспорює.

Згідно ч.2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п.1 ст.33 Закону України від 05.06.2003г. № 898-IV «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Також умовами Договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя. Іпотекодержатель самостійно обирає способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач скористався своїм правом звернення стягнення на заставлене майно шляхом подання до суду позовної заяви.

Оскільки, відповідно до принципу свободи договору (ст.ст. 6, 627 ЦК України), сторони договору на власний розсуд визначають його зміст і формулюють його конкретні умови, якщо тільки зміст якої-небудь умови імперативно не визначений законом чи іншими правовими актами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про захист порушених прав позивача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обовязковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Разом з тим початкова ціна предмета іпотеки судом в рішенні не зазначена, тому рішення суду необхідно доповнити посиланням на те, що продаж квартири має бути здійсненим за ціною не нижчої її ринкової вартості.

За таких обставин колегія суддів вважає, що в інший частині оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням вимог закону і нема підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги в інший частині висновків суду не спростовують, тому не можуть бути прийняті до уваги і у цій частині скарга підлягає відхиленню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 12 листопада 2012 року по даній справі в частині звернення стягнення на предмет іпотеки доповнити посиланням на те, що продаж квартири № 43 у будинку № 1 корпус 3 по вулиці Миру в місті Цюрупинську Херсонської області, що належить на праві власності ОСОБА_1, має бути здійсненим за ціною, не нижчою від її ринкової вартості на час продажу.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з моменту його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді