Справа № 462/3762/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 грудня 2013 року Залізничний районний
суд м. Львова в складі:

головуючого - судді
Боровкова Д.О.

при секретарі
Волянському А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу в приміщенні
суду в м. Львові за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, у
якому просить стягнути з відповідача
борг у розмірі 10024,49 грн. Свої вимоги
мотивує тим, що 6 серпня 2007 року між
сторонами був укладений договір №
002-13988-060807 на відкриття рахунку та
обслуговування платіжної карти. Згідно
з п. 1.3 зазначеного договору позивач
відкрив відповідачу кредитну лінію на
загальну суму 30000 грн. та на день
укладання цього договору встановив
ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі
4000 грн. Проте, відповідач свої
зобов'язання перед позивачем згідно з
умовами договору не виконує, проценти
щомісячно не сплачує, в зв'язку з чим
відповідач станом на 11.04.2013 року мала
заборгованість на загальну суму 10024,49
грн., яка складається з тіла кредиту у
розмірі 3089,72 грн.: заборгованість за
відсотками - 1768,96 грн. та заборгованості
за комісіями – 5165,81 грн. В зв’язку з
вказаним, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, дав
пояснення аналогічні вищенаведеному,
просить позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач позов
визнала частково, пояснивши, що вона
погоджується з тим, щоб повернути баку
тіло кредиту та відсотки, проте проти
стягнення комісії вона заперечує.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, прийшов до висновку,
що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов’язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов’язується повернути
кредит та сплачувати проценти.

Судом встановлено, що 06 серпня 2007 року
між сторонами був укладений договір №
002-13988-060807 на відкриття рахунку та
обслуговування платіжної карти (надалі
– договір) /а.с.7,8/. Згідно з п. 1.3
зазначеного договору позивач відкрив
відповідачу кредитну лінію на загальну
суму 30000 грн. та на день укладання цього
договору встановив ліміт кредитної
лінії на рахунку в сумі 4000 грн.

Пунктами 2.3, 2.4 договору передбачено, що
відповідач сплачує позивачу проценти
щомісячно за користування кредитною
лінією за ставками, які зазначені в
тарифному пакеті Віса Лояльний, що
міститься в додатку № 1 до цього
договору, надалі «Тариф», яким
передбачено, що процентна ставка до
31.07.2007 року становить 0,01 %, а з 01.08.2007 року
19,9% щомісячно /а.с.8/.

Проте, відповідач свої зобов'язання
перед позивачем згідно з умовами
договору не виконує, проценти
щомісячно не сплачує, в зв'язку з чим
відповідач станом на 11.04.2013 року мала
заборгованість, яка складається з тіла
кредиту у розмірі 3089,72 грн. та
заборгованість за відсотками у розмірі
1768,96 грн.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши
докази у їх сукупності вважає, оскільки
відповідач у добровільному порядку не
бажає повернути тіло кредиту та
сплатити проценти за користування ним,
то заборгованість за договором на
загальну суму 4858,68 грн. (3089,72 грн. + 1768,96
грн.) слід стягнути у судовому порядку.

Щодо стягнення з відповідача
заборгованості за комісіями на суму
5165,81 грн., то у задоволення такої слід
відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Статтями 11, 509 ЦК України передбачено,
що зобов’язання можуть виникати,
зокрема з договорів та інших
правочинів.

Пунктом 2.12. договору передбачено, що
відповідач зобов’язаний здійснити
оплату вартості послуг, які надаються
позивачем при здійсненні
розрахунко-касового обслуговування
рахунку, в розмірі, строки та порядку,
визначені Правилами та Тарифами.

Проте, зі змісту договору та Тарифу, які
долучені позивачем до матеріалів
справи, не вбачається, що відповідач
брав на себе зобов’язання по сплаті
комісії позивачу за користування
рахунком.

Таким чином, позивачем не надано суду
належних доказів, які б свідчили про те,
що у відповідача існує заборгованість
за комісіями на суму 5165,81 грн.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що у задоволенні вимоги про
стягнення заборгованості за комісіями
слід відмовити за безпідставністю та
необґрунтованістю

Разом з тим, з відповідача слід
стягнути сплачений позивачем судовий
збір у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,62,88,209,212-215,218,224-227
ЦПК України, суд –

вирішив:

Позов задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» 4858 (чотири тисячі
вісімсот п’ятдесят вісім) гривень 68
коп. боргу, судовий збір у розмірі 229
гривень 40 коп. Всього стягнути 5088
(п’ять тисяч вісімдесят вісім) гривень
40 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м. Львова
шляхом подачі в десяти денний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя:

Боровков Д.О.