БОРИСПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26 березня 2013 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Ткаченка Д.В.
за участю секретаря Сисович І.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
В судове засідання належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник позивача не зявився, у своїй заяві від 26.03.2013 просив суд розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи повторно в судове засідання також не зявився.
У звязку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до ч. 1, ч. 3 ст. 33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.
Відповідно до п. 42 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України Про іпотеку, так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК.
Зокрема, у ньому в обовязковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).
Враховуючи те, що ОСОБА_1 ухиляється від добровільної сплати заборгованості за кредитним договором, суд вважає вимогу про звернення стягнення в рахунок погашення зазначеної заборгованості на квартиру яка належить відповідачу правомірною. Щодо способу реалізації предмета іпотеки, суд звертає увагу на те, що пунктом 27 договору іпотеки передбачена можливість застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки в порядку статті 38 Закону України Про іпотеку. Початкова ціна у відповідності до п. 11 договору іпотеки становить 161600,00 грн.
Позовні вимоги про виселення відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі, що є обєктом іпотеки, задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.
Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 40 Закону України Про іпотеку виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. Водночас, примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.
З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази повідомлення банком усіх мешканців, які проживають у квартирі за адресою АДРЕСА_1 про звільнення квартири у звязку із зверненням стягнення на неї, а також враховуючи те, що відповідачем у справі вказано лише ОСОБА_1, змін та уточнень позову не здійснювалося, у задоволенні позову в частині виселення відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі слід відмовити.
На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись ст.88, 208, 213-215 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк задовольнити частково.
Реалізувати предмет іпотеки шляхом надання права Публічному акціонерному товариству Комерційний банк Приватбанк на продаж предмета іпотеки з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ ПРИВАТБАНК всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки - квартири загальною площею 45.90 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Початкова ціна для реалізації предмета іпотеки становить 161600,00 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк 3098,29 грн. судового збору
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його оголошення. Відповідач має право подати лише заяву про перегляд заочного рішення до суду першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач може оскаржити заочне рішення до апеляційного суду в загальному порядку.
Суддя: Д.В. Ткаченко