Справа 2-3566/ 12 року
Провадження № 2/712/860/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2013 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Марцішевської О.М.

при секретарі Снігурській Т.В.

за участю адвоката Шевченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, КП Соснівська СУБ про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів, посилаючись на те, що являється власником квартири АДРЕСА_1, на підставі договору дарування та свідоцтва про право на спадшину. З ОСОБА_4 з 1998 року перебували у шлюбі, розірваному рішенням суду 03.02.2012р., від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу проживає з матірю, з відповідача стягнуті аліменти на утримання дитини. В належній позивачу квартирі зареєстроване місце проживання колишньої дружини та в якості піднаймача її брата ОСОБА_3 Після розірвання шлюбу з березня 2012 року ОСОБА_4 в даній квартирі не проживає, її брат ОСОБА_3, не проживає з 2008року, особистих речей відповідачів в квартирі не має, житлом останні не користуються, участі в утриманні житла не беруть, добровільно з реєстрації не знімаються, чим створили перешкоди в користуванні власною квартирою в зв'язку з збільшенням витрат по утриманню житла. Просить суд визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4. такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала, пояснила, що ОСОБА_3 знявся з реєстрації, однак відповідачка після розірвання шлюбу з позивачем не виселяється з квартири та не оплачує комунальні платежі, часто буває відсутньою, так як працює у Києві. Проти проживання в квартирі неповнолітньої доньки позивач не заперечує. Просила позов задоволити.

Відповідачка та її адвокат Шевченко А.Г. в судовому засіданні позов не визнали, вказували, що остання була вселена та зареєстрована в спірній квартирі на законних підставах в якості члена сімї власника, саме по собі припинення сімейних стосунків не є підставою для втрати відповідачкою права користування житлом, в якому проживає з неповнолітньою донькою, дитина після розірвання шлюбу залишилась на утриманні матері. В звязку з роботою за межами міста тимчасово, в робочі дні тижня була відсутньою в квартирі, в цей час за дитиною наглядала її сестра. В серпні-вересні 2012 року з приводу конфліктів з позивачем стосовно користування житлом, змушена була звертатись до міліції. Комунальні послуги оплачує частково, оскільки має скрутний матеріальний стан, значні кошти потребує утримання дитини, відповідач сплачує аліменти частково, в мінімальному розмірі, має заборгованість по сплаті аліментів. Вказувала, що в періоди тимчасової відсутності в звязку з роботою не втрачала звязку з даним житловим помешканням, в якому залишаються речі її та доньки, частково проводила оплату квартплати та комунальних послуг. Іншого постійного житла не має. Просила суд в позові відмовити.

Представник КП «Соснівська служба тримання будинків» в наданій суду просить розглянути справу в його відсутність, вирішити справу на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачку, адвоката, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються житловим законодавством.

Згідно з ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного ним приміщення або обмежений у праві користуватись жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян.

Згідно ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не має право бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках або порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1, пунктами 1,5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 цього кодексу.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача та членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймачем, а в разі спору - судом.

Згідно розяснення Пленуму Верховного Суду України в п.10 постанови № 2 від 12.04.1985 р. Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 Житлового Кодексу України) необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 являється одноосібним власником квартири АДРЕСА_1, згідно договору дарування від 07.08.2006р., та свідоцтва про право на спадщину від 07.08.2006р.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 1998 року перебували у шлюбі, розірваному рішенням суду 03.02.2012р., від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу проживає з матірю, з відповідача стягнуті аліменти на утримання дитини.

В належній позивачу квартирі згідно довідки про склад сім'ї від 09.02.2013р. зареєстровані з позивачем неповнолітня донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, колишня дружина ОСОБА_4

ОСОБА_3 у добровільному порядку знятий з реєстрації в належній позивачу квартирі, не користується та не зареєстрований в даному житловому помешканні, тобто не порушує жодним чином на даний час права позивача, тому позовні вимоги стосовно останнього в звязку з цим не підлягають до задоволення.

В судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи про те, що відповідачка ОСОБА_4 з березня 2012 року в належній позивачу квартирі не проживає, даним житлом не користуються, звязок з квартирою не підтримує, обовязки по утриманню житла не виконує, будь-якої участі в оплаті комунальних послуг не бере, надані позивачем докази акт про не проживання від 13.09.2012року, підписаному мешканцями будинку ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, суд вважає такими, що не підтверджує вказані вимоги, оскільки він спростований поясненнями відповідачки, які не оспорювала представник позивача, про те, що відповідачка тимчасового була відсутня в спірній квартирі в звязку з роботою, приїжджаючи щотижня на вихідні дні. Знаходження в спірній квартирі речей відповідачки та неповнолітньої доньки сторін, місце проживання якої з відповідачкою визначено після розірвання шлюбу, представник позивача не заперечувала.

Постановами від відмову у порушенні кримінальної справи від 01.09.2012р., 07.08.2012р. за заявами ОСОБА_4 з приводу конфліктів з колишнім чоловіком стосовно перешкод у користуванні житлом, заявами сусідів ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 підтверджені заперечення відповідачки проти факту її відсутності в спірному житловому помешканні з березнія 2012 року.

Згідно розписки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 від 15.12.2012р., при підписанні акту від 13.09.2012р. їх не було ознайомлено з текстом позову, акта обстеження даного змісту вони не підписували, в квартирі присутні не були.

Обєктивно підтверджена часткова оплати відповідачкою комунальних послуг та витрат на утримання спірного житлового помешкання, що вбачається з виписки руху коштів по платіжній картці матері відповідачки, а також квитанцій про оплату даних послуг.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення позову, на момент вселення в якості члена сімї позивача відповідачка набула права проживання спірною квартирою, в якій постійно проживає і після припинення шлюбних стосунків з позивачем, користується даним житлом, тимчасово в межах тижня була відсутня в звязку з роботою, повязаною з наданням послуг транспортування, частково несе витрати по його утриманню, іншого постійного житла не має.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців у випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи - протягом усього часу виконання цієї роботи (ст.71 ЖК України).

Доводи позивачем про те, що ОСОБА_4 після розірвання шлюбу з позивачем перестала бути членом сімї останнього суд вважає такими, що не обґрунтовують позовні вимоги про втрату в звязку з цим нею права користування займаним житлом, оскільки згідно з ч.3 ст.64 ЖК України якщо особи перестали бути членами сімї наймача (власника), але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права та обовязки, як наймач (власник) та члени його сімї.

Що стосується посилання на те, що відповідачка у повному обсязі не бере участі в оплаті комунальних послуг, позивач вправі звернутись до суду з приводу відшкодування відповідної частини фактично понесених витрат.

Керуючись ст.ст.10,11, 57-60, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.9, 64, 71, 163 ЖК України, ст. 317, 319 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_4, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: