Справа №621/3237/13-ц
УХВАЛА

Іменем України

08 листопада 2013 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Бережна Н.М.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельні лікарняного комплексу» в особі філії «Зміївський котельний комплекс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу судового наказу,

встановив:

25.10.2013 року ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» в особі філії «Зміївський котельний комплекс» звернулося до суду із заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу судового наказу.

Розглянувши надані матеріали, прихожу до наступного висновку:

Заявником вказано, що заборгованість станом на 01.10.2013 року у розмірі 2621,67 грн. утворилася за період з 01.09.2011 року по 01.08.2012 року. Однак, як вбачається з копії карточки мешканця (особовий рахунок № 611-1138) заборгованість за вищевказаний період у ОСОБА_3, ОСОБА_4 складала 1047,98 грн., однак до 0.10.2013 року вона була погашена, і, взагалі, боржниками переплачено за послуги на 1437,42 грн.

Вказана ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» в особі філії «Зміївський котельний комплекс» сума боргу буде становити 2621,67 грн., якщо враховувати заборгованість ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка утворилася до заявленого періоду, тобто до 01.09.2011 року. Стягнення заборгованості за попередній період є пропущенням строку позовної давності.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» в особі філії «Зміївський котельний комплекс» не обґрунтовано суму заборгованості, а саме заяву подано з пропущенням строку позовної давності, у звязку з чим вбачається спір про право, дійшов висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст. 100 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Котельні лікарняного комплексу» в особі філії «Зміївський котельний комплекс» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення із ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Розяснити заявнику його право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: