Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

Справа № 752/13838/13-ц

Провадження № 2/752/4016/13

13.12.2013 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Фролова М.О., при секретарі Оксененко Д.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначала, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та ведення спільного господарства, сімейні відносини припинені, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені з квітня 2013 року, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Шлюб існує лише формально, тому примирення та подальше збереження сім`ї не бажає.

Позивач в судове засідання з`явилась, позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання з`явився, проти позовних вимог не заперечував.

Вивчивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві за актовим записом № 630 (а.с.6)

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як вбачається з пояснень позивача, сторони не ведуть спільне господарство, шлюбні стосунки не підтримують з квітня 2013 року, примирення між подружжям неможливе, оскільки позивач не бажає подальшого збереження шлюбу.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 Сімейного кодексу України, так як фактично сімейні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 105, 110, 111, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 57-61, 208-209, 212-215,218 ЦПК України, -

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 01 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві актовий запис № 630 між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - розірвати.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили слід надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя