ун. № 759/3578/13-ц
пр. № 2/759/2809/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2013 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Величко Т.О.

при секретарі Голубенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у справі ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна, набутого за час шлюбу з ОСОБА_2, просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,25 га, яка знаходиться в АДРЕСА_7, кадастровий номер НОМЕР_1, виділілити їй у власність квартиру під АДРЕСА_5 та квартиру під АДРЕСА_6, а ОСОБА_2 у порядку поділу спільного майна подружжя земельну ділянку площею 0,25 га, яка знаходиться в АДРЕСА_7, кадастровий номер НОМЕР_1.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначала, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 16.12.1995 року до22 08.2006 року. За час перебування у шлюбі ними було придбано таке майно: квартира під АДРЕСА_1 та складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 68.8 кв.м.; квартира під АДРЕСА_5 та складається із трьох жилих кімнат загальною площею 81,0 кв.м.; квартира під АДРЕСА_6 та складається із трьох жилих кімнат загальною площею 122,80 кв.м.; квартира під АДРЕСА_2 та складається із чотирьох жилих кімнат загальною площею 112,8 кв.м. Позивач зазначала, що після припинення шлюбу квартира за адресою АДРЕСА_1 за її згодою була обміняна на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_8. За домовленістю з Відповідачем зазначена квартира мала бути продана, а половина грошових коштів отриманих від її продажу мали були бути передані Позивачу. Проте зазначені домовленості Відповідачем були порушені і квартира безоплатно передана шляхом укладення договору дарування.

Позивач зазначає, що під час шлюбу була продана квартира за адресою АДРЕСА_2, а грошові кошти отримані від її продажу залишились у розпорядженні Відповідача. За рахунок цих коштів останнім було придбано земельну ділянку площею 0,25 га, яка знаходиться в АДРЕСА_7, кадастровий номер НОМЕР_1 та гаражний бокс НОМЕР_2 в гаражно-будівельному кооперативі Сатурн за адресою: м. Київ, пр. Академіка Палладіна, 7/60. За домовленістю з Відповідачем Позивач мала отримати належні їй грошові кошти після продажу зазначеного майна. Позивач зазанчала, що у 2012 році ії стало відомо про порушення

Відповідачем їх домовленостей, а саме продаж гаражного боксу без її відома і неотримання коштів від продажу.

В судовому засіданні представник Позивача підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на письмові докази подані до позовної заяви та просила позов задовольнити, з урахуванням наявності на утриманні позивача неповнолітньої доньки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому засіданні представник Відповідача проти позову заперечував, посилаючись на відсутність зазначених у позові домовленостей та не підтвердження їх існування доказами, у подальшому позов визнав.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Правовідносини що склалися між сторонами у справі регулюються нормами Цивільного та Сімейного кодексів України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.12.1995 р. по 22.08.2006 р.,що підтверджено Свідоцтвом про укладення шлюбу та Свідоцтвом про розірвання шлюбу ( а.с.3,4).

Судом встановлено, що від шлюбу сторони у справі мають неповнолітню дитину: ОСОБА_4, що підтверджено Свідоцтвом про її народження ( а.с.5).

Із позовної заяви та наданих доказів судом встановлено, що в шлюбі сторони по справі придбали наступне майно: квартиру АДРЕСА_1 та складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 68.8 кв.м.; квартиру АДРЕСА_5 та складається із трьох жилих кімнат загальною площею 81,0 кв.м.; квартиру АДРЕСА_6 та складається із трьох жилих кімнат загальною площею 122,80 кв.м.; квартиру під АДРЕСА_2 та складається із чотирьох жилих кімнат загальною площею 112,8 кв.м. (а.с.6-16).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Кожна річ, набута за час шлюбу, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вказане правило міститься і в ч.3 ст. 386 ЦК України.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена.

Судом встановлено, що між сторонами у справі була домовленість щодо поділу спільного майна подружжя, що підтверджена розписками від 07.08.2008 року та від 08.09.2011 року ( а.с.30-31). Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони у справі мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, що підтверджено Свідоцтвом про її народження ( а.с.5). яка із пояснень представника позивача, про що не заперечував представник відповідача перебуває на утримання позивача та проживає разом із нею.

Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

У судовому засіданні представники сторін у справі підтверджують придбання квартир : під АДРЕСА_1;під АДРЕСА_5; під АДРЕСА_6 та, квартира АДРЕСА_2, під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі та того, що вказані квартири є об'єктами права спільної сумісної власності.

Придбання зазначеного майна в період шлюбу визнані сторонами, що у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України є підставою для звільнення від доказування.

Заперечення Відповідачем існування домовленостей щодо спільного майна подружжя було спростовано в ході судового розгляду змістом розписок наданими Відповідачем Позивачу (а.с.30.31).Зі змісту розписок вбачається про наявність домовленостей між сторонами щодо передачі

Відповідачем Позивачу половини грошових коштів отриманих від продажу квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_8, гаражний бокс НОМЕР_2 в гаражно-будівельному кооперативі Сатурн за адресою: м. Київ, пр. Академіка Палладіна 7/60та земельної ділянки площею 0,25 га, яка знаходиться в АДРЕСА_7, кадастровий номер НОМЕР_1. Також Відповідач взяв на себе зобовязання не відчужувати наведені обєкти безоплатно та узгодити ціни їх продажу з Позивачем.

А тому суд дійшов висновку, що визнано сторонами у справі, що відповідач ОСОБА_2 одноособово розпорядився грошовими коштами отриманими внаслідок продажу спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_4 та придбав земельну діялнку площею 0,25 га, яка знаходиться в АДРЕСА_7, кадастровий номер НОМЕР_1 та гаражний бокс НОМЕР_2 в гаражно-будівельному кооперативі Сатурн за адресою: м. Київ, пр. Академіка Палладіна, 7/60, що належали подружжю ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності та отримані від продажу їх спільного майна, гаражного боксу та земельної ділянки.

А тому знайшли підтвердження в судовому засіданні і інші обставини на які посилалась ОСОБА_1 у своєму позові, а саме: продаж Відповідачем гаражного боксу НОМЕР_2 в ГБК Сатурн в порушення домовленостей між сторонами і не повернення Позивачу її частки у розмірі еквівалентному 17 500 доларів США. Ці обставини також були визнані Відповідачем

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»у п.22 зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Позивач визначила наступну вартість майна: квартира під АДРЕСА_1 1 040 000 гривень; квартира під АДРЕСА_5 880 000 гривень; квартира під АДРЕСА_6 - 1 400 000 гривень; земельної ділянки площею 0,25 га, яка знаходиться в АДРЕСА_7, кадастровий номер НОМЕР_1 920 000 гривень; гаражний бокс НОМЕР_2 в гаражно-будівельному кооперативі Сатурн за адресою: м. Київ, пр. Академіка Палладіна, 7/60 140 000 гривень. У судовому засіданні представники сторін у справі дійшли згоди щодо вартості визначеного у позовній заяві майна.

А тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивач від позову не відмовилась, відповідач позов визнав ( ч.1 ст. 61 ЦПК України).

Із поданих суду доказів у порядку ст. 174 ЦПК України суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з урахуванням інтересів неповнолітньої ОСОБА_4, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.60, 61, 71 СК України, ст.372 ЦК України, ст.ст.10,11,14,57-61, 212-218,294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, яка знаходиться в АДРЕСА_7, кадастровий номер НОМЕР_1.

Поділити спільне сумісне майно подружжя, а саме: виділити ОСОБА_1: квартиру під АДРЕСА_5 та квартиру під АДРЕСА_6; виділити ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,25 га, яка знаходиться в АДРЕСА_7, кадастровий номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номерНОМЕР_3, місце роботи не відоме, місце проживання АДРЕСА_8 на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номерНОМЕР_4 проживаючої за адресою АДРЕСА_5 судовий збір у розмірі 3441 (три тисячі чотириста сорок одна) грн., 00 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів, з часу його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Т.О. Величко