Справа № 369/7477/13-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т.В.
Провадження № 22-ц/780/6771/13 Доповідач у 2 інстанції Гуль
Категорія 44 28.11.2013
РІШЕННЯ

Іменем України

26 листопада 2013 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Гуль В.В.,

суддів Антоненко В.І, ОСОБА_1,

при секретарі Ромашині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 вересня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними,-

в с т а н о в и л а:

у серпні 2013 року позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що їй на праві власності належали земельна ділянка (кадастровий номер :02:003:0042, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд), що розташована за адресою: Київська область, КиєвоСвятошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37, та житловий будинок, що розташований за цією ж адресою. При складанні заповіту позивач дізналася, що право власності на будинок та земельну ділянку було зареєстровано на ОСОБА_5 на підставі договорів дарування від 05.10.2012 року, що укладені від імені позивача ОСОБА_3, що діяв на підставі довіреності від 02.12.2011 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 Оскільки при оформлені вищевказаної довіреності, була допущена помилка щодо природи правочину, прав та обовязків сторін, які виникають після її підписання, просила визнати недійсною довіреність від 02.12.2011 року, визнати недійсним договір дарування земельної ділянки від 05.10.2012 року укладеного між сторонами, визнати недійсним договір дарування житлового будинку від 05.10.2012 року укладеного між сторонами.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 вересня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що судом не надано належної правової оцінки обставинам справи, у звязку з чим було порушено норми процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції при розгляді вказаної справи встановлено, що позивачу на праві власності належали - земельна ділянка (кадастровий номер :02:003:0042, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37, та житловий будинок, що розташований за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, буд. 37.

Разом з нею у вказаному будинку проживає також сім'я її старшої дочки, а саме: старша дочка - ОСОБА_7, онука - ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

02 грудня 2011 року ОСОБА_2 видана довіреність на імя ОСОБА_3, яка була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрована в реєстрі правочинів за № 1578.

За вказаною довіреністю ОСОБА_2 уповноважувала ОСОБА_3 представляти її інтереси в державних, громадських та інших підприємствах, установах з питань, повязаних з введенням в експлуатацію, оформленням права власності, реєстрації прва власності на будинок, що розташований на земельній ділянці за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37, кадастровий номер :02:003:0042.

В довіреності зазначене право ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 одарувати належні їй на праві приватної власності земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0042, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та житловий будинок, що розташований за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37, ОСОБА_5.

В довіреності також зазначено, що під час її посвідчення нотаріусом розяснено зміст ст.ст. 237-241, 244, 247-250 ЦК України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що належних доказів про те, що на час підписання довіреності позивач не мала волі на вчинення саме цього правочину чи помилялась щодо його змісту та наслідків суду не надано.

Такий висновок не відповідає матеріалам справи та вимогам законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в будинку зареєстрована і проживає з 1990 року.

Після смерті чоловіка в порядку успадкування за законом позивач стала єдиним власником спірного майна.

Від шлюбу ОСОБА_2 має двох дочок ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2

В даному будинку крім позивача проживає її старша дочка ОСОБА_7, онука ОСОБА_5 та чоловік онуки ОСОБА_3

Для того, щоб родина старшої доньки мала змогу проживати окремо, позивач із своїм покійним чоловіком здійснили перепланування будинку з одноквартирного в двоквартирний з окремим входом.

При цьому встановлено, що у позивача склалися неприязні стосунки з онукою, що визнано сторонами і відповідно до ст. 61 ЦПК України дана обставина звільняється від доказування.

Вбачається, що позивач вже після спірної довіреності 06.09.12 року склала заповіт, яким все своє майно заповіла своїм дочкам ОСОБА_9 та ОСОБА_7 (а.с.12).

Крім того позивача при підписанні договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки присутня не була.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилась щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обовязків сторін.

Таким чином, приймаючи до уваги похилий вік позивача, вищевикладені обставини, що у своїй сукупності дають підставу для висновку про те, що наміру дарувати спірне майно у позивача не було, і такі обставини нічим не спростовуються, судова колегія приходить до висновку, що довіреність від 02 грудня 2011 року ОСОБА_2 видана на імя ОСОБА_3 в частині уповноваження ОСОБА_10 на укладання від імені ОСОБА_2 договорів дарування земельної ділянки (кадастровий номер :02:003:0042, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд), що розташована за адресою: Київська область, КиєвоСвятошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37, та житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, КиєвоСвятошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37, на користь ОСОБА_4 підлягає визнанню такою, що є не дійсною, оскільки на момент підписання суперечила волі повірителя.

Щодо договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки від 05.10.2012 року, укладених ОСОБА_3 від імені позивача та ОСОБА_5, дані договори також підлягають визнанню таким, що є недійсними, так як укладалися без згоди позивача на основі довіреності від 02 грудня 2011 року.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 213, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 вересня 2013 року у скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати недійсною довіреність від 02 грудня 2011 року, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрована в реєстрі правочинів за № 1578, що видана на ОСОБА_2 на імя ОСОБА_10 в частині уповноваження ОСОБА_10 на укладання від імені ОСОБА_2 договорів дарування земельної ділянки (кадастровий номер :02:003:0042, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд), що розташована за адресою: Київська область, КиєвоСвятошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37, та житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, КиєвоСвятошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37, на користь ОСОБА_4.

Визнати недійсним договір дарування від 05.10.2012 року, що зареєстрований в реєстрі правочинів за № 2893 та посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу ОСОБА_11, земельної ділянки (кадастровий номер :02:003:0042, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд), що розташована за адресою: Київська область, КиєвоСвятошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37, що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Визнати недійсним договір дарування від 05.10.2012 року, що зареєстрований в реєстрі правочинів за № 2891 та посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу ОСОБА_11, житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, КиєвоСвятошинський район, с. Кременище, вул. Максимова, 37, що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді