Справа № 2-1277/11
УХВАЛА

12 грудня 2013 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого: судді Бондаренко О.І.,

при секретарі Головач Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в районний суд із скаргою на дії (бездіяльність) відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції, посилаючись на те, що 02.02.2010 року Вінницьким районним судом Вінницької області було винесено заочне рішення по справі №2-105/2010 за позовом ПАТ «КБ Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 293 823,32 доларів США та 27458,81 грн., а також стягнуто судові витрати в розмірі 1 820 грн.

22.04.2010 року головним державним виконавцем Стук А.С. було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-105, виданого12.04.2010 року на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 2.02.2010 року щодо стягнення з ОСОБА_1, заборгованості на користь ПАТ «Комерційний банк «Приват Банк»». В рамках цього виконавчого провадження 17 вересня 2010 року старший державний виконавець Добровольський Д.О. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження скаржника у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2010 року зазначене вище подання було задоволено та ОСОБА_1 було тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України.

21 вересня 2010 року заступником начальника відділу ДВС ОСОБА_3 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, відповідно до якої також було припинено чинність арешту майна та скасовані інші заходи примусового виконання рішення.

Яким чином приймалось подання про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України після того, як було закінчене виконавче провадження - не зрозуміло.

Також незрозуміло з яких підстав зазначена ухвала суду ВДВС у подальшому була направлена до Державної прикордонної служби України для виконання, коли виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості було припинено (п. 11.3. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 - державний виконавець не пізніше наступного дня після надходження ухвали суду про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань направляє засвідчену судом копію цієї ухвали для виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України).

Скаржник вважає, що в даному випадку відбулось грубе порушення його прав та законних інтересів, а посадові особи органу ДВС вчинили такі дії із зловживанням свого службового становища.

08 липня 2011 року ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02 лютого 2010 року щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Комерційний банк «Приват Банк», на підставі якого було видано виконавчий лист №2-105 та відкрито зазначене виконавче провадження, було скасовано.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 30 вересня 2011 року позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Приват Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості взагалі були залишені без розгляду.

Вінницький районний суд Вінницької області до ВДВС Вінницького районного управління юстиції навіть направив лист з копією ухвали та повідомленням про те, що зазначене вище рішення, на підставі якого проводилось виконання та вчинювались виконавчі дії (зокрема обмеження у праві виїзду за межі України) було скасоване.

ВДВС Вінницького районного управління юстиції жодних дій чи заходів спрямованих на відновлення прав скаржника не вчинив, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не скасував та своєю бездіяльністю продовжує порушувати законні права та інтереси.

Відповідно до п. 11.4. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, у разі виконання боржником відповідних зобов'язань, у тому числі зі сплати аліментів, а також у зв'язку із закінченням виконавчого провадження державний виконавець виносить відповідну постанову, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації Державної прикордонної служби України для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

У своїй відповіді на заяву скаржника ВДВС зазначає про закінчення провадження лише у 2012 році за виконавчим документом, виданого на підставі вже скасованого 08 липня 2011 року рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02 лютого 2010 року. Виконавче провадження за цим же виконавчим листом в період якого було накладено обмеження у виїзді за межі України, було закінчено шляхом повернення виконавчого документа стягувану з інших підстав, а саме: з підстав відсутності майна боржника та через неможливість виконання. Тобто, виконавче провадження та інші заходи примусового характеру були вжиті з перевищенням службових повноважень працівників органу ДВС, будь-які заходи щодо виконання рішення суду, яке було скасоване, є незаконним та протиправним, такими, що порушують права та законні інтереси скаржника.

Відповідь про відмову у поновленні його законних прав та свобод, ОСОБА_1 отримав 08 листопада, про що розписався на примірнику відповіді органу ДВС.

У встановлений строк, а саме: 18 листопада 2013 року, скаржник звернувся із відповідною скаргою на адресу Вінницького районного суду Вінницької області, але Вінницький районний суд Вінницької області 20 листопада 2013 року постановив ухвалу про повернення скарги з посиланням на на вимоги ч. 2 ст. 384 ЦПК України (скарга подається до суду, який видав виконавчий документ).

Висновок про те, що виконавчий лист №2-105 від 12.04.2010, виданий Вінницьким окружним адміністративним судом, зроблено помилково, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.04.2010, в якій державний виконавець ВДВС Вінницького РУЮ ОСОБА_4 помилково зазначив не той суд, який видав виконавчий документ.

Крім того, під головуванням судді Бондаренко О.І. виносилося судове рішення, на підставі якого був виданий виконавчий лист №2-105 від 12.04.2010.

Таким чином, пропущення строків при повторній подачі скарги на дії та бездіяльність ВДВС Вінницького районного управління юстиції сталось не з вини скаржника.

За наведених обставин ОСОБА_1 звертається до суду із скаргою, в якій просить поновити йому пропущений строк, встановлений для подачі скарги на дії та бездіяльність ВДВС Вінницького РУЮ та постановити ухвалу, якою визнати дії та бездіяльність ВДВС Вінницького РУЮ неправомірними та зобовязати ВДВС Вінницького РУЮ вжити належних заходів щодо поновлення його конституційних прав шляхом фактичного скасування тимчасового обмеження його в праві виїзду за межі України, а саме: направити копію відповідної постанови до Адміністрації Державної прикордонної служби України для своєчасного зняття його з контролю.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, згідно наданої заяви просить розглянути скаргу без його участі, вимоги скарги уточнив та просив зобовязати ВДВС Вінницького РУЮ вжити належних заходів щодо поновлення його конституційних прав шляхом фактичного скасування тимчасового обмеження його в праві виїзду за межі України, а саме: направити копію відповідної постанови до Адміністрації Державної прикордонної служби України для своєчасного зняття його з контролю.

Заступник начальника ВДВС Вінницького РУЮ ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, при розгляді скарги ОСОБА_1 покладається на думку суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 02.02.2010 року Вінницьким районним судом Вінницької області було винесено заочне рішення по справі №2-105/2010 за позовом ПАТ «КБ Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 293 823,32 доларів США та 27458,81 грн., а також стягнуто судові витрати в розмірі 1 820 грн.

22.04.2010 року головним державним виконавцем Стук А.С. було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-105, виданого12.04.2010 року на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 2.02.2010 року щодо стягнення з ОСОБА_1, заборгованості на користь ПАТ «Комерційний банк «Приват Банк». В рамках цього виконавчого провадження 17 вересня 2010 року старший державний виконавець Добровольський Д.О. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження скаржника у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2010 року зазначене вище подання було задоволено та ОСОБА_1 було тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України.

21 вересня 2010 року заступником начальника відділу ДВС ОСОБА_3 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, відповідно до якої також було припинено чинність арешту майна та скасовані інші заходи примусового виконання рішення.

08 липня 2011 року ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02 лютого 2010 року щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Комерційний банк «Приват Банк», на підставі якого було видано виконавчий лист №2-105 та відкрито зазначене виконавче провадження, було скасовано.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 30 вересня 2011 року позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Приват Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості взагалі були залишені без розгляду.

Стаття 40 Конституції України передбачає право громадян направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, які є зобов'язаними розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання котрих покладається на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Стаття 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлює обов'язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Статтею 85 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право стягувача чи боржника подати скаргу на дії (бездіяльність) державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби по виконанню рішення або відмову у здійсненні вказаних дій.

Відповідно до п. 11.4. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, у разі виконання боржником відповідних зобов'язань, у тому числі зі сплати аліментів, а також у зв'язку із закінченням виконавчого провадження державний виконавець виносить відповідну постанову, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації Державної прикордонної служби України для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

Враховуючи, що рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист №2-105 та відкрито виконавче провадження по виконанню даного рішення суду, було скасовано, суд вважає, що уточнені вимоги скарги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу», ст. 85 Закону України «Пров виконавче провадження», ст.ст. 197, 383 389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задоволити.

Зобовязати ВДВС Вінницького РУЮ вжити належних заходів щодо поновлення конституційних прав ОСОБА_1 шляхом фактичного скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України, а саме: направити копію відповідної постанови до Адміністрації Державної прикордонної служби України для своєчасного зняття ОСОБА_1 з контролю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд 1-ої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: