Справа №1806/2-306/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/869/13 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2013 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Хвостика С. Г. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант»,

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 березня 2013 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант»,

третя особа - Публічне акціонерне товариство «Мегабанк»,

про стягнення страхової виплати, пені, інфляційних збитків, 3% річних, упущеної вигоди, прямих збитків та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

17 серпня 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, просила суд стягнути з ЗАТ «Страхова компанія «Мега - гарант» на її користь страхову виплату у розмірі 155 553 грн. 84 коп., 25666 грн. 38 коп.- пені, 15166 грн. 49 коп.- інфляційних збитків, 2109 грн. 56 коп.- 3 % річних, 64 425 грн. 00 коп.-упущеної вигоди, 22 755 грн. 96 коп.- прямих збитків та 30 000 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 22 травня 2008 року між нею та ЗАТ «Страхова компанія «Мега-гарант» був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 18-001/2008-т, а саме КРАЗ 65032, самоскид - С, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Так, 19 жовтня 2008 року о 21 год. 10 хв. в с. Степанівка сталася ДТП за участю вказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_4, який працює у неї водієм на підставі трудового договору з 13 вересня 2008 року, а поряд з ним у кабіні знаходився її чоловік, ОСОБА_5, який на підставі довіреності має право експлуатувати без права розпорядження належним їй вищевказаним автомобілем, використовувати його для перевезення вантажів тощо.

Після вказаних подій у строк, визначений договором страхування, вона звернулася до ЗАТ «Страхова компанія «Мега-гарант» для виплати страхового відшкодування, однак отримала неправомірну відмову.

Рішенням суду від 06 березня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково.

Зобовязано ПАТ «Страхова компанія «Мега-гарант» перерахувати 155553 грн. 84 коп. як виплату страхового відшкодування та 25 666 грн. 38 коп. пені на користь ПАТ «Мегабанк» - вигодонабувача.

В решті позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду і постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, що у справі не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

22 травня 2008 року між ВАТ «Мегабанк», правонаступником якого є ПАТ «Мегабанк» (далі за текстом - Банк), та ОСОБА_3 були укладені :

-кредитний договір №14-18П/2008 (далі за текстом - кредитний договір) та

-договір застави № НОМЕР_2/2008-з (далі за текстом - договір застави).

Предметом договору застави був транспортний засіб марки КРАЗ, модель 65032, тип ТЗ - самоскид С, 2006 року випуску, колір - жовтий, реєстраційний номер НОМЕР_3 (далі за текстом КРАЗ). Відповідно до п.2.1.3 договору застави на заставодавця - ОСОБА_3 покладено зобов'язання застрахувати предмет застави на користь заставодержателя - ПАТ «Мегабанк» (а.с. 172-178).

22 травня 2008 року між ЗАТ «СК «Мега-гарант», правонаступником якого є ПАТ «Страхова компанія «Мега-гарант» (далі за текстом - Страховик), та ОСОБА_3 (далі за текстом - Страхувальник) був укладено договір страхування наземного транспорту № 18-001/2008-т від 22.05.2008 р. Предметом договору страхування був КРАЗ. Відповідно до умов договору страхування особою для одержання страхових виплат (вигодонабувачем) призначено ПАТ «Мегабанк» ( ас.17).

19 жовтня 2008 року о 21 год. 10 хв. в с. Степанівка сталася ДТП за участю автомобіля КРАЗ 65032 під керуванням ОСОБА_4. Під час ДТП поряд з водієм ОСОБА_4 в кабіні автомобіля знаходився чоловік позивача - ОСОБА_5, якому ОСОБА_3 видала довіреність на експлуатацію автомобіля та використання його для перевезення вантажів (а.с. 187- 206).

ОСОБА_3 звернулась до ЗАТ «СК «Мега-гарант» з повідомленням про настання страхового випадку.

17 лютого 2009 року голова Правління ЗАТ «СК «Мега-гарант» направив ОСОБА_3 листа про відмову у виплаті страхового відшкодування (а.с. 10).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2010 року розірваний кредитний договір №14-18П/2008 від 22.05.2008 р., укладений між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_3;

стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ПП «Торнадо-М» на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором №14-18П/2008 від 22.05.2008 р. в розмірі 163956,32 грн.;

звернуто стягнення на предмет застави за договором застави майна № НОМЕР_2/2008-з від 22.05.2008 р., а саме на транспортний засіб марки КРАЗ, модель 65032, тип ТЗ - самоскид С, 2006 року випуску, колір - жовтий, реєстраційний номер НОМЕР_3 ( ас. 169,170).

21.09.2011 р. автомобіль КРАЗ був Банком реалізований відповідно до довідки-рахунку серії КІМ №542624 за ціною 60 385 грн., які були направлені на погашення кредиту.

Станом на 08.02.2013 р. ОСОБА_6 має заборгованість перед банком в загальній сумі 224 313 грн. 43 коп. (а.с. 167-170, 218-219).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 суд, пославшись на ст.ст. 979, 985 ЦК України, виходив з того, що страховою компанією порушені права позивача і підлягають захисту, оскільки встановлена відсутність законних підстав у ПАТ«Страхова компанія «Мега-гарант» для відмови у виплаті страхового відшкодування на користь вигодонабувача за договором страхування.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна, оскільки суд дійшов їх без повного і всебічного зясування прав та обовязків сторін у даних правовідносинах, належної правової оцінки зібраних у справі доказів та з порушенням норм матеріального і процесуального права. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 985 ЦК України 1. Страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. 2. Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування. 3. Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом.

Відповідно до ч. 4 ст. З Закону України "Про страхування" страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

За змістом наведених норм права вбачається, що договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов'язків останнього.

Ухвалюючи рішення про покладення на ПАТ «Страхова компанія «Мега-гарант» обовязку перерахувати 155553 грн. 84 коп. - як виплату страхового відшкодування та 25 666 грн. 38 коп. - пені на користь ПАТ «Мегабанк»-вигодонабувача, суд першої інстанції виходив з того, що адвокат ОСОБА_6 просила суд захистити права позивачки і усно заявила про те, що, в разі задоволення позову, отримані від страхової компанії кошти ОСОБА_6 витратить на погашення боргу перед банком, а тому не заперечує проти перерахування суми страхового відшкодування разом із пенею безпосередньо на користь ПАТ «Мегабанк», так як на даний час у позивачки є перед банком заборгованість за кредитним договором від 22.08.2008 р. в сумі 224 313 грн. 43 коп.

В той же час з матеріалів справи вбачається, що вигодонабувач - ПАТ «Мегабанк» - залучений до участі у справі як третя особа, заперечував проти задоволення позову ОСОБА_6, проте самостійних позовних вимог у встановленому нормами ЦПК України порядку до страховика про переадресацію страхової виплати не заявив.

Отже, у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення позову ОСОБА_6 на користь третьої особи - ПАТ «Мегабанк», який доручення ОСОБА_6 на представлення його інтересів в суді не надавав. Стягувати страхову виплату зі страховика чи ні - залежить лише від волевиявлення ПАТ «Мегабанк» і є правом лише цієї особи.

В той же час у ОСОБА_6 не було підстав вимагати страхового відшкодування на свою користь, з урахуванням наведеного вище, оскільки ПАТ «Мегабанк», як вигодонабувач, відносно задоволення позову ОСОБА_6 заперечував.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_6 у задоволенні позову. При цьому колегія суддів виходить з того, що право вимоги позивач (страхувальник) може мати лише на підставі уповноваження його належним чином вигодонабувачем. Якщо ж вигодонабувач не наділив позивача такими повноваженнями, то останній не має права на одержання страхової виплати і на цій підставі є неналежним позивачем у позові про її стягнення.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, пп. 1, 2, 3, 4 ч. ст.309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант» задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 березня 2013 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант», третя особа - Публічне акціонерне товариство «Мегабанк», про стягнення страхової виплати, пені, інфляційних збитків, 3% річних, упущеної вигоди, прямих збитків та моральної шкоди, - відмовити у звязку з його необгрунтованістю.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуюча -

Судді -