Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2013 року
м.
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
у складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Андрушко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за аліментами, пені за
прострочення сплати аліментів та
додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року позивач звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що з відповідачем перебувала у
шлюбі з 09.06.1989 року по 27.01.2000 року, і він,
будучи батьком їхньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, має заборгованість зі
сплати аліментів в сумі 22813,00 грн. Дочка
вступила на денну форму навчається до
Житомирського професійного ліцею
сфери послуг, не перебуває на
державному утриманні, хворіє та
потребує постійного лікування, що
вимагає додаткових витрат на неї.
Позивач є пенсіонером, інвалідом ІІІ
групи по зору, коштів на утримання
дочки не вистачає. Тому просить
стягнути з відповідача на її користь
заборгованість зі сплати аліментів на
утримання дочки ОСОБА_3 в сумі 22813,00 грн.,
неустойку за несплату аліментів у сумі
12055,81 грн., понесені додаткові витрати
на дочку в сумі 1500 грн., а також стягнути
загальну суму боргу шляхом відчуження
або дарування відповідачем нерухомого
майна згідно ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження».

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, посилаючись на
викладені у позовній заяві обставини.

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнав та пояснив, що був засуджений
за вчинення злочину і з травня 2000 року
по травень 2012 року відбував покарання в
установах Державної
кримінально-виконавчої служби. У
період відбування покарання у зв`язку
із захворюванням більшу частину часу
лікувався і не мав можливості
працювати, а коли працював, з нього
вираховувались аліменти на дочку,
проте державним виконавцем при
визначенні розміру заборгованості не
взято до уваги суми, які були
вираховані з його заробітку на сплату
аліментів. Нараховання суми
заборгованості він не оскаржував до
державного виконавця та до суду з
відповідним позовом не звертався.
Після відбуття покарання він не може
влаштуватися на роботу через
відсутність у нього зареєстрованого
місця проживання.

Суд, заслухавши позивача, відповідача,
дослідивши письмові матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
на яких ґрунтується позовна заява,
оцінивши докази в їх сукупності, дійшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 4 ст. 194 СК України
заборгованість за аліментами
стягується незалежно від досягнення
дитиною повноліття, а у випадку,
передбаченому статтею 199 цього Кодексу,
- до досягнення нею двадцяти трьох
років.

Відповідно до ч. 1 та 4 ст. 195 СК України
заборгованість за аліментами,
присудженими у частці від заробітку
(доходу), визначається виходячи з
фактичного заробітку (доходу), який
платник аліментів одержував за час,
протягом якого не провадилося їх
стягнення. Розмір заборгованості за
аліментами обчислюється державним
виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідальність за прострочення
сплати аліментів передбачена ст. 196 СК
України, згідно ч. 1, 2 якої при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Судом встановлено, що позивач та
відповідач перебували у шлюбі з 09.06.1989
року по 27.01.2000 року (а. с. 6, 7). Від шлюбу
сторони мають дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується
свідоцтвом про її народження (а.с.11).

На виконанні у Богунському відділі
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції знаходився виконавчий лист №
12-125, виданий 30.01.1997 року Богунським
районним судом міста Житомира про
стягнення з відповідача на користь
позивача аліментів на утримання дітей:
дочок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх
видів заробітку боржника щомісячно.
Постановою державного виконавця
Богунському відділі державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції від 21.12.2012
року закінчено виконавче провадження з
примусового виконання вказаного
виконавчого листа у зв`язку із
закінченням строку, передбаченого
законом для відповідного виду
стягнення, сума боргу на день
повноліття дітей становить 33514,31 грн.
(а.с. 12).

Із довідки-розрахунку заборгованості
по аліментах Богунського відділу
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції від 02.10.2013 року вбачається, що
по виконавчому листу № 12-125 про
стягнення з відповідача на користь
позивача аліментів на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до
досягнення нею повноліття,
заборгованість відповідача перед
позивачем за період з 01.06.2000 року по
01.09.2012 року становить 24249,08 грн. (а.с. 27).

Внаслідок засудження відповідача
вироком Богунського районного суду
міста Житомира від 16.08.2000 року за ст. 94
КК України до 12 років позбавлення волі
він відбував покарання установах
Державної кримінально-виконавчої
служби з 23.05.2000 року по 23.05.2012 року (а.с.
37).

Згідно витягу з історії хвороби
(амбулаторної картки) № 211 Міжобласної
протитуберкульозної лікарні ГВК-7 в
Херсонській області (а.с. 38) відповідач
хворіє на туберкульоз з 2001 року та
знаходився на стаціонарному і
амбулаторному лікуванні з 12.12.2007 року
по 23.05.2012 року. У примітці витягу
зазначено, що ОСОБА_2 є працездатним.

Оскільки відповідач зобов`язаний
сплачувати аліменти на утримання своєї
неповнолітньої дитини, відповідач не є
непрацездатною особою, після відбуття
покарання аліментні зобов'язання не
виконував, заборгованість за
аліментними зобов'язанням виникла з
вини відповідача, її розмір ним до
державного виконавця або до суду не
оскаржувався, тому суд вважає
необхідним стягнути з нього
заборгованість зі сплати аліментів у
межах заявлених позовних вимог в сумі
22813,00 грн., а також, враховуючи його
матеріальний стан і стан його здоров`я,
суд дійшов висновку про наявність
правових підстав для стягнення пені за
прострочення сплати аліментів,
зменшиви її розмір згідно наданого
позивачем розрахунку пені з 7376,27 грн. до
1000,00 грн.

В силу ч. 1 ст. 185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи встановлені судом
обставини та досліджені докази в
частині вимог щодо стягнення
додаткових витрат на дитину, суд
вважає, що позивачем не надано належних
та допустимих доказів на підтвердження
понесення нею додаткових витратах на
дочку ОСОБА_3, що
викликані особливими обставинами, так
як надані нею квитанції не містять
відомостей про матеріальні витрати
позивача на лікування дочки за
призначенням лікаря, а питання
матеріального утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання, є
предметом інших правовідносин, які
регулюються ст. 199 СК України, але таких
позовних вимог позивачем не заявлено.
Тому за наведених обставин суд не
вбачає підстав для задоволення
позовних вимог щодо стягнення
додаткових витрат на дитину згідно ст.
185 СК України.

Безпідставними також суд вважає вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
загальної суми боргу шляхом відчуження
або дарування відповідачем нерухомого
майна згідно ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження», так як порядок
звернення стягнення на кошти та інше
майно боржника врегульоване ст. 52
вказаного закону, що здійснюється
державним виконавцем в порядку
виконання рішення суду.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача в дохід держави підлягає
стягненню судовий збір пропорційно до
розміру задоволених вимог в сумі 238,13
грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 180, 185, 194-196 СК України, Законом
України «Про виконавче провадження»,
ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за аліментами в сумі 22
813,00 грн., пеню за прострочення сплати
аліментів в сумі 1000,00 грн., всього 23 813,00
грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в розмірі 238,13 грн.

У задоволенні решти вимог позову
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
Л.М.
Семенцова