пр № 2/464/172/13
У Х В А Л А

28.01.2013 року Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

при секретарі Троцюк А.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 (м. Львів, вул. Мисливська, 27/11) звернувся до суду із позовом до відповідача об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „Вітерець про стягнення грошових коштів на загальну суму 1274285 грн.

У ході розгляду справи представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на об'єкт незавершеного будівництва по вул. І.Франка, 137, другий корпус, у м. Львові, та шляхом заборони відповідачеві ОСББ „Вітерець вчиняти будь-які дії щодо прийняття в експлуатацію будь-яких елементів (зокрема, квартир) вищезазначеного об'єкта нерухомості, його (їх) відчуження та обтяження правами третіх осіб (шляхом продажу, дарування, оренди, застави, іпотеки, міни, передачі до статутних фондів юридичних осіб або ж в інший спосіб, передбачений законодавством України.

У судовому засіданні позивач та його представник заяву про забезпечення позову підтримали із підстав, що у такій викладені.

Представник відповідача ОСОБА_3 вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки у даній справі судом вже постановлялася ухвала про забезпечення позову, яка частково є діючою. Крім цього, вважає, що такі заходи забезпечення позову, які пропонує додатково вжити сторона позивача, не будуть співмірними із заявленим позовними вимогами.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково із таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. „Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Оглянувши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, вбачається, що розмір позовних вимог є значним; ухвала про забезпечення позову, постановлена Сихівським районним судом м. Львова 01.07.2010 р., діюча лише у частині арешту на нежитлові приміщення, право власності на основну частину майна, на яке було накладено арешт, а саме, на квартири, на даний час зареєстроване за іншими особами. Суд приходить до висновку, що у матеріалах справи містяться достатні дані для того, щоб вважати, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Крім цього, суд приходить до висновку, що додаткове забезпечення позову шляхом накладення арешту на об'єкт незавершеного будівництва по вул. І.Франка, 137, другий корпус, у м. Львові, що як встановлено у судовому засіданні із пояснень сторін, належить відповідачеві, а також шляхом заборони відчуження та обтяження правами третіх осіб будь-яких елементів вказаного об'єкта нерухомості після прийняття такого в експлуатацію, буде співмірним із заявленими позовними вимогами. При цьому, суд також бере до уваги той факт, що забезпечити позов шляхом накладення арешту чи заборони відчуження та обтяження правами третіх осіб лише певної частину об'єкта незавершеного будівництва до завершення будівництва та оформлення права власності на нерухоме майно, є неможливим.

Заява про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві ОСББ „Вітерець вчиняти будь-які дії щодо прийняття в експлуатацію будь-яких елементів (зокрема, квартир) об'єкта нерухомості задоволенню не підлягає, оскільки введення об'єкту в експлуатацію саме по собі не може утруднити виконання можливого рішення суду.

Керуючись статтями 151 153, 210, 294 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на об'єкт незавершеного будівництва по вул. І.Франка, 137, другий корпус, у м. Львові, що належить об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку „Вітерець (м. Львів, вул. І.Франка, 137).

Заборонити об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку „Вітерець (м. Львів, вул. І.Франка, 137) вчиняти будь-які дії щодо відчуження та обтяження правами третіх осіб будь-яких елементів (зокрема, квартир) об'єкта нерухомості по вул. І.Франка, 137, другий корпус, у м. Львові, зокрема, шляхом продажу, дарування, оренди, застави, іпотеки, міни, передачі до статутних фондів юридичних осіб або ж в інший спосіб, передбачений законодавством України.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Копію ухвали для виконання направити до Сихівського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, ОКП ЛОР „БТІ та ЕО.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.