У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Нагорняка В.А.,
Фаловської І.М.,

Писаної Т.О.,
Юровської Г.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Біляївському
районі Одеської області про
встановлення факту спільного
проживання однією сім'єю та визнання
права на отримання страхових виплат у
зв'язку зі смертю матері, за касаційною
скаргою відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Біляївському
районі Одеської області на рішення
апеляційного суду Одеської області від
10 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Біляївському
районі Одеської області про
встановлення факту спільного
проживання однією сім'єю та визнання
права на отримання страхових виплат у
зв'язку зі смертю матері.

Позивач посилався на те, що після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його матері -
ОСОБА_4, він звернувся до відповідача
для отримання страхової виплати у
розмірі п'яти річних заробітних плат
загиблої, для чого надав відповідні
довідки міської ради, але відповідачем
було повідомлено про необхідність
підтвердити факт спільного проживання
з матір'ю до її смерті відповідним
рішенням суду.

Враховуючи вказане, позивач просив
встановити факт спільного проживання
однією сім'єю як матері та сина, ОСОБА_4
та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в АДРЕСА_1 до
серпня 2008 року; визнати за ним право на
отримання страхових виплат у сумі 30
тис. грн у зв'язку зі смертю матері -
ОСОБА_4 та зобов'язати відповідача
виплатити йому вказану грошову суму.

Рішенням Біляївського районного
суду Одеської області від 20 серпня 2013
року в задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Одеської області від 10 жовтня 2013 року
рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 20 серпня 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано
за ОСОБА_3 право на страхову виплату
одноразової допомоги в порядку ч. 7 ст. 34
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» як члену сім'ї
потерпілої ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

У касаційній скарзі відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Біляївському
районі Одеської області, посилаючись
на неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Рішення апеляційного суду не
відповідає вказаним вимогам.

Судами встановлено, що згідно зі
свідоцтвом про народження від 30 квітня
1976 року позивач ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_3 не знаходився на утриманні
своєї матері ОСОБА_4, не був членом її
сім'ї, не входить до кола осіб, які мають
право на отримання одноразової
допомоги, не є непрацездатною особою та
не має права на отримання щомісячних
страхових виплат. При цьому районний
суд, не визнаючи факт проживання
позивача із матір'ю ОСОБА_4 однією
сім'єю, виходив з того, що ОСОБА_4 на час
загибелі працювала, крім заробітної
плати отримувала пенсію і на час смерті
у повнолітнього сина - ОСОБА_3 по
відношенню до матері не було прав та
обов'язків, передбачених ст. 202 СК
України.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив з
того, що позивач є сином потерпілої
ОСОБА_4, на момент смерті якої проживав
з нею однією сім'єю, тому визнав за
ОСОБА_3 право на страхову виплату
одноразової допомоги в порядку ч. 7 ст. 34
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» як члену сім'ї
потерпілої ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Проте з такими висновками суду
апеляційної інстанції погодитись не
можна, оскільки вони суперечать нормам
процесуального права.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України
передбачено, що суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
невчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України
визначено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3
просив встановити факт проживання
ОСОБА_3 однією сім'єю разом з матір'ю
ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 до серпня
2008 року та визнати за ним право на
отримання страхових виплат у зв'язку зі
смертю матері - ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 304 ЦПК України
справа розглядається апеляційним
судом за правилами, встановленими для
розгляду справи судом першої
інстанції, з винятками і доповненнями,
встановленими главою 1 розділу V ЦПК
України.

Визнаючи за ОСОБА_3 право на виплату
одноразової допомоги в порядку ч. 7 ст. 34
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», як члену сім'ї
потерпілої ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, суд апеляційної інстанції
не вирішив позовних вимог ОСОБА_3 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю.

Отже, на порушення норм
процесуального права, судом
апеляційної інстанції не розглянуто
всі позовні вимоги ОСОБА_3, зокрема щодо
встановлення факту проживання однією
сім'єю як матері та сина, ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 в Одеській області у АДРЕСА_1 до
серпня 2008 року.

За таких обставин рішення
апеляційного не відповідає вимогам ст.
213 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для його
скасування з передачею справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Біляївському
районі Одеської області задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 10 жовтня 2013 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді:
В.А. Нагорняк

Т.О. Писана

І.М. Фаловська

Г.В. Юровська

4

Справа № 6-46329св13

Головуючий у першій інстанції Буран
В.М.

Доповідач Нагорняк В.А.