АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1-й інстанції -
Доповідач - Міхеєва В.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2013 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої
В.Ю.

суддів Красвітної
Т.П., Макарова М.О.

при секретарі
Бондаренко В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
з управління активами «Ізі Лайф»

на рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 05 вересня 2013 року
по справі

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «Ізі Лайф» до
ОСОБА_1, третя особа - Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Капітал-Бюро «Скрудж» про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2012 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «Ізі Лайф» (далі -
ТОВ «КУА «Ізі Лайф») звернулося із
зазначеним позовом до ОСОБА_1 про
стягнення з нього як з поручителя за
кредитним договором №1/2 Ж від 05 січня
2006 року, укладеним між Акціонерним
промислово-інвестиційним банком
(закрите акціонерне товариство)
(перейменованому в подальшому на
Публічне акціонерне товариство
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк, далі -
ПАТ «Промінвестбанк», Банк) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Капітал-Бюро
«Скрудж» (далі - ТОВ «Капітал-Бюро
«Скрудж») заборгованості у розмірі
4110496,05 грн. та судових витрат по сплаті
судового збору у розмірі 3219,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 05 вересня
2013 року у задоволенні позовних вимог
ТОВ «КУА «Ізі Лайф» було відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ТОВ
«Компанія з управління активами «Ізі
Лайф», посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ
«Капітал-Бюро «Скрудж» було укладено
кредитний договір №1/2 Ж від 05 січня 2006
року (далі - Кредитний договір),
відповідно до умов якого Банк
зобов'язався надати позичальнику
кредит у сумі 3000000,00 грн., зі сплатою 19%
річних, строком до 04 січня 2009 року, а
позичальник був зобов'язаний погасити
кредит та проценти в порядку та на
умовах, визначених Кредитним
договором, згідно графіку.

Банк виконав свої зобов'язання
перед позичальником та надав ТОВ
«Капітал-Бюро «Скрудж» кредит в сумі
2999982,06 грн.

Договорами № 6/4Ж від 17 січня 2007
року, № 53/4Ж від 31 жовтня 2008 року та №
87/4Ж від 24 березня 2010 року про внесення
змін до Кредитного договору, сторони
домовилися про порядок нарахування та
сплати відсотків, узгодили новий
графік погашення кредиту та сплати
відсотків та визначили кінцевий
термін погашення кредиту 30 січня 2011
року (а.с.7-17).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ТОВ «Капітал-Бюро «Скрудж»
за Кредитним договором, 29 березня 2010
року між Банком та ОСОБА_1 був укладений
договір поруки № 34/3 Ж, за умовами якого
ОСОБА_1 зобов'язався відповідати перед
ПАТ «Промінвестбанк» за належне
виконання позичальником зобов'язань за
Кредитним договором по погашенню
кредитної заборгованості (а.с.24,25).

Між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ
«КУА «Ізі Лайф» 28 липня 2010 року було
укладено договір про відступлення
права вимоги №39/76 за Кредитним
договором №1/2 Ж від 05 січня 2006 року
(далі - Договір відступлення), за
умовами якого позивач отримав від
первісного кредитора право вимагати
від ТОВ «Капітал-Бюро «Скрудж»
повернення грошових коштів (кредит) у
розмірі 2999982,06 грн., нарахованих станом
на дату укладення Договору
відступлення процентів у розмірі 1038817,18
грн., сплати неустойки у розмірі,
встановленому договором (а.с.18-21).

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 05 квітня
2012 року у справі № 27/5005/1821/2012 було
задоволено позов ТОВ «КУА «Ізі Лайф» до
ТОВ «Капітал-Бюро «Скрудж» та стягнуто
з останнього на користь позивача 2999982,06
грн. основного боргу, 938817,18 грн.
заборгованості по сплаті відсотків,
33051,09 грн. пені, 105599,36 грн. інфляційних
витрат по основній сумі боргу, 33046,36 грн.
інфляційних витрат по відсоткам, 64380
грн. витрат по сплаті судового збору
(а.с.30,31). Проте, зазначене рішення ТОВ
«Капітал-Бюро «Скрудж» не виконується.

У зв'язку з невиконанням позичальником
умов Кредитного договору, позивач
набув право отримати задоволення своїх
вимог за рахунок поручителя, який несе
солідарну відповідальність відповідно
до умов Договору поруки та Цивільного
кодексу України та просив стягнути з
ОСОБА_1 на користь ТОВ «КУА «Ізі Лайф»
заборгованість за Кредитним договором
№1/2 Ж від 05 січня 2006 року у розмірі
4110496,05 грн., яка складається з: 2999982,06 грн.
основного боргу, 938817,18 грн.
заборгованості по сплаті відсотків,
33051,09 грн. пені, 105599,36 грн. інфляційних
витрат по основній сумі боргу, 33046,36 грн.
інфляційних витрат по відсоткам, а
також судові витрати по сплаті
судового збору у розмірі 3219,00 грн.

Встановивши обставини щодо підписання
договору поруки, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
відмову у задоволенні вимог ТОВ «КУА
«Ізі Лайф» щодо стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за Кредитним договором,
оскільки у його забезпечення
відповідач договір поруки № 34/3Ж від 29
березня 2010 року, на підставі якого ТОВ
«КУА «Ізі Лайф» набуло право вимоги
суми заборгованості за вказаним
кредитним договором, не підписував і,
відповідно, не зобов'язувався погашати
заборгованість ТОВ «Капітал-Бюро
«Скрудж» перед позивачем, а відтак, не
може нести відповідальність згідно ст.
554 ЦК України.

При цьому суд керувався висновком №
1032-13 судової почеркознавчої експертизи
від 21 червня 2013 року, проведеної
Дніпропетровським науково-дослідним
інститутом судових експертиз
Міністерства Юстиції України у рамках
розгляду даної справи, згідно якого
підпис від імені ОСОБА_1 в графі
«Поручитель» договору поруки № 34/3Ж від
29 березня 2010 року - виконаний не ОСОБА_1,
а іншою особою з наслідуванням його
справжньому підпису (а.с.212-218).

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції обґрунтовано прийняв до
уваги як належний доказ зазначений
висновок експертизи, оскільки він був
отриманий на підставі ухвали суду,
експертиза була проведена атестованим
судовим експертом Ніколайчук Т.В., яка
має стаж експертної роботи з 2009 року,
четвертий кваліфікаційний клас
судового експерта за спеціальністю 1.1
«Дослідження почерку і підписів»
(свідоцтво № 60 від 09 вересня 2009 року,
дійсне до 09 вересня 2014 року) та за
спеціальностями 2.1 «Дослідження
реквізитів документів» та 2.3
«Дослідження друкарських форм і інших
засобів виготовлення документів»
доповнення від 07 листопада 2012 року до
свідоцтва № 60 від 09 вересня 2009 року,
дійсне до 06 листопада 2017 року.

Зазначена інформація розміщена на
сайті Міністерства юстиції України
(http://rase.minjust.gov.ua/) «Реєстр атестованих
експертів України», а тому є
загальновідомою.

Експертиза проводилася з
використанням, у тому числі Інструкції
про призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України від 08 жовтня 1998 року №
53/5 з подальшими змінами (далі - Наказ).

Зазначеним Наказом одночасно було
затверджено і Науково-методичні
рекомендації з питань підготовки та
призначення судових експертиз та
експертних досліджень.

Виходячи з положень ч. 6 ст. 147 ЦПК
України, висновок експерта для суду не
є обов'язковим і оцінюється судом за
правилами, встановленими статтею 212 ЦПК
України.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК
України апеляційний суд досліджує
докази, які судом першої інстанції були
досліджені з порушенням встановленого
порядку або в дослідженні яких було
неправомірно відмовлено, а також нові
докази, неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Доводи апеляційної скарги щодо
необґрунтованості та неповноти
висновку експерта, проведення
експертизи без дотримання вимог
«Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень», затверджених Наказом
Міністерства юстиції України від 08
жовтня 1998 року № 53/5 з подальшими
змінами, оскільки у якості вільних
зразків підпису використані документи,
які не співпадають з датою, зазначеною
у договорі поруки, а також, що при
виконанні експериментальних зразків
ОСОБА_1 навмисно перекручував свій
підпис, колегія суддів відхиляє як
безпідставні та такі, що зводяться до
переоцінки доказів.

Для перевірки доводів
апеляційної скарги щодо обставин
підписання договору поруки № 34/3Ж від 29
березня 2010 року судовою колегією у
якості свідків були допитані
відповідач ОСОБА_1 та його дружина
ОСОБА_3, які, кожен окремо, категорично
заперечували факт підписання договору
поруки № 34/3Ж від 29 березня 2010 року та
надання згоди на його укладання.

Доводи апелянта, що відповідачу було
відомо про відступлення права вимоги
та про вимогу сплату заборгованості за
договором поруки № 34/3Ж від 29 березня 2010
року, оскільки позивачем на його адреси
цінними листами направлялися
повідомлення - вимоги № 337 від 07 липня
2011 року та № 324 від 06 липня 2011 року з
додаванням копій договорів про
відступлення №39/76 від 28 липня 2010 року,
договору поруки № 34/3 Ж від 29 березня 2010
року, заперечувалися відповідачем та
спростовуються матеріалами справи.
Опис вкладення у цінний лист та копія
квитанції про направлення цінного
листа не є беззаперечними доказами
отримання відповідачем зазначених
листів або відмови від їх отримання
(а.с.26-29).

Інші доводи апеляційної скарги, щодо
порушення судом першої інстанції
вимог ст.ст.229, 232 ЦПК України та
безпідставне скасування свого
заочного рішення від 13 серпня 2012 року,
яким позовні вимоги було задоволено,
не спростовують висновків суду та не
можуть бути підставами для скасування
правильного по суті рішення.

Рішення суду відповідає обставинам
справи та вимогам закону, що регулює
зазначені правовідносини. Колегія
суддів не вбачає порушень судом першої
інстанції норм матеріального,
процесуального права та підстав для
скасування рішення суду і задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
з управління активами «Ізі Лайф»
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 05 вересня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді