Справа № 191/3235/13-ц
Провадження № 191/3235/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року
м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Г.В.

при секретарі - Тарновській Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Синельникове
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: Виконавчий комітет
Синельниківської міської ради - про
усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні,

за участю позивача - ОСОБА_1,

відповідачки - ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом
посилаючись на те, що 02 серпня 2008 року
був зареєстрований шлюб з
відповідачкою. Від шлюбу вони мають
дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 09 листопада 2012 року шлюб
був розірваний.

Після розірвання шлюбу син ОСОБА_3
залишився з відповідачкою, але за
домовленістю з нею, позивач увесь час
постійно про нього піклувався, брав
участь у його вихованні. Крім того, за
рішенням суду з позивача стягуються
аліменти на утримання дитини.

Після припинення сімейних відносин у
позивача виникли проблеми у
спілкуванні з сином, оскільки
відповідачка систематично перешкоджає
зустрічам з дитиною . У зв'язку з
роботою позивач тимчасово мешкає в
місті Києві, і має можливість приїздити
до сина лише у вихідні дні двічі на
місяць. Відповідачка неодноразово , під
час телефонних розмов обіцяла, що
надасть можливість зустрітись із
сином, але в останній момент
повідомляла, щоб позивач не приїжджав,
бо її , начебто, не буде вдома, і вона не
зможе дати побачитись з дитиною. Коли
відповідачка дає позивачу можливість
бачитись з сином, а це буває лише у її
присутності, вона увесь час постійно
провокує конфлікти в присутності
дитини, що негативно впливає на
ставлення дитини до батька. Оскільки
позивачем не було досягнуто з
відповідачкою згоди про порядок
виховання дитини та спілкування з нею,
він був вимушений звернутись до органу
опіки і піклування виконавчого
комітету Синельниківської міської
ради із заявою про визначення порядку
побачень із сином. Рішенням
виконавчого комітету від 26 грудня 2012
року № 307 виконавчий комітет вирішив
визначити порядок побачень ОСОБА_1 з
сином у вихідні дні в присутності
матері, за домовленості сторін.
Незважаючи на рішення органу опіки та
піклування від 26 грудня 2012 року,
відповідачка перешкоджає позивачу
зустрічатися із сином. Позивач
наполягає на наданому йому законом
праві побачень з дитиною, вважає, що він
має законну можливість приймати участь
у вихованні сина , на рівні з
відповідачкою, з урахуванням інтересів
дитини, зайнятості, стану його здоров'я
та побажання. Жодного негативного
впливу на дитину позивач не матиме,
оскільки відчуває до сина батьківські
почуття, не має шкідливих звичок, веде
здоровий спосіб життя, працює і
позитивно характеризується по місцю
роботи та проживання.

В обґрунтування позову посилається на
ст.157 , 159 СК України.

Просить суд встановити порядок
спілкування, періодичних побачень та
виховання із сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
без участі ОСОБА_2 у вихідні двічі на
місяць - у суботу з 11.00 до неділі 17.00
години, а також в такий же час в один із
святкових

днів, з можливістю приїжджати разом для
відвідування до місця його реєстрації
та окремого проживання за адресою:
АДРЕСА_1, і в літній період дозволити
оздоровляти сина з виїздом разом із ним
до зон відпочинку; зобов'язати
відповідачку ОСОБА_2 не перешкоджати
ОСОБА_1 спілкуванню та побаченням з
дитиною у встановлений судом час.

В судовому засіданні позивач підтримав
свої позовні вимоги. Надав суду
пояснення аналогічні підставам та
обставинам , викладеним в позовній
заяві. Просив суд задовольнити позовні
вимоги. З урахуванням стосунків, які
склалися між ним та позивачкою,
відповідно до ст.19 СК України просить
суд відступити від висновку органу
опіки та піклування , затвердженому
рішенням виконкому Синельниківської
міської ради від 26.12.2012 року.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_5 в попередньому судовому
засіданні 27.08.2013 року позовні вимоги не
визнали; в судовому засіданні 03.10.2013
року позовні вимоги відповідачка
визнала частково. Посилалась на те, що
позивач не виконує обов'язки по
матеріальному утриманню та вихованню
дитини. Рішенням Синельниківського
міськрайонного суду було ухвалено
стягувати аліменти з позивача на
утримання сина ОСОБА_3 , щомісячно 1/4
частину з усіх видів заробітку. Але
внаслідок невиконання позивачем
рішення суду по стягненню аліментів -
утворилась заборгованість , яка є
значною; крім того, позивач з метою
приховування свого фактичного
заробітку зменшує його реальний обсяг.
Вважає, що позивач ухиляється від
сплати аліментів у повному обсязі,
допускає значну заборгованість .
Внаслідок цього, відповідачка не бажає,
щоб дитина спілкувалася з батьком ,
який ухиляється від виконання своїх
обов'язків з надання матеріальної
допомоги своїй дитині у повному обсязі.
Категорично заперечувала проти
спілкування з дитиною без її
присутності, а тим більш з виїздом на
ніч, або більше. Просила суд у
задоволенні позовних вимог у частині
надання періодичних побачень дитини
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1
двічі на місяць без участі матері -
відмовити. Просила суд визначити
порядок побачень ОСОБА_1 з його
малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
вихідні дні у присутності матері
ОСОБА_2, за домовленістю сторін.

Представник органу опіки та піклування
Синельниківської міської ради в
судовому засіданні позовні вимоги
визнала частково. Надала суду висновок
органу опіки та піклування
Синельниківської міської ради , який
затверджений рішенням виконкому № 316
від 27.11.2013 року. Відповідно до висновку
органу опіки та піклування вважає за
доцільне усунути перешкоди у
спілкуванні та вихованні малолітнього
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 , та рекомендувати
Синельниківському міськрайонному суду
встановлення ОСОБА_1 порядок побачень з
малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у
суботу з 11.00 до 18.00 двічі на місяць, а
також в такий же час один із святкових
днів за місцем реєстрації батька, а
саме АДРЕСА_1 , без участі матері ОСОБА_2.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
представника третьої особи, дослідивши
наявні у матеріалах справи письмові
докази, перевіривши доводи позивача в
межах заявлених вимог, вважає за
необхідне ухвалити рішення про
задоволення позову частково, виходячи
з наступного.

Одним із найважливіших прав дитини є
право на сімейне виховання. Це право
дитини включає, право на виховання
батьками, право на спілкування з іншими
членами сім'ї: дідом, бабою, іншими
родичами.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 ЦК України
фізична особа має право на підтримання
зв'язків з членами своєї сім'ї та
родичами незалежно від того, де вона
перебуває.

Звідси, такого права, оскільки воно має
немайновий характер, фізична особа не
може бути позбавлена.

У преамбулі Конвенції про права дитини,
прийнятої 44-ю сесією Генеральної
Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула
чинності для України 27.09.1991,
закріплений принцип права дітей на
особливе піклування і допомогу, та
визначено, що дитині для повного і
гармонійного розвитку її особи
необхідно зростати в сімейному
оточенні, в атмосфері щастя, любові і
розуміння.

Відповідно до частини 2 статті 157 СК
України- той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею.

Підставою цього права є родинний
зв'язок між матір'ю або батьком і
дитиною. Мати та батько є родичами
прямої лінії споріднення і мають
спілкуватися зі своїми дітьми, брати
участь у їх вихованні навіть у тих
випадках, коли проживають окремо та не
залежно від віку дитини та того, що вони
проживають окремо від дитини.
Спадкоємність поколінь є дуже важливим
чинником виховання дитини. Передання
досвіду від дорослих до молодших
сприяє формуванню у дитини певних
навичок, сприяє розширенню її
світогляду, вчить толерантності та
терпінню у стосунках між людьми.

Судом встановлено, що сторони по справі
перебували в зареєстрованому шлюбі з 2
серпня 2008 року. Від шлюбу мають
малолітнього сина ОСОБА_3, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.9). Шлюб між
сторонами був розірваний рішенням
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області 09 листопада
2012 року, рішення суду набрало законної
сили 20 листопада 2012 року , та сторонами
не оскаржувалося ( а.с.5).

З лютого 2012 року сторони проживають
окремо, позивач мешкає та працює в м.
Києві , а відповідачка разом з
малолітнім сином постійно проживають в
АДРЕСА_2.

В ході судового розгляду було
встановлено, що відповідачка ОСОБА_2
перешкоджає позивачу ОСОБА_1 у
зустрічах та спілкуванні з дитиною.
Відповідачка підтвердила суду цю
обставину, вмотивовуючи тим, що позивач
не надає їй достатню, на її думку ,
матеріальну допомогу на утримання та
виховання дитини.

Однак, як встановлено судом,
підтверджується матеріалами справи (
а.с.35-45) , та не заперечувалося
відповідачкою- позивач вживає заходів
для погашення заборгованості по сплаті
аліментів , та надає відповідачці
кошти на утримання дитини. Достатність
або недостатність сум сплачених
аліментів - є оціночним поняттям, яке у
даному випадку є суто суб'єктивним з
боку відповідачки.

Частиною 3 ст. 157 СК України
встановлено, що той із батьків, з ким
проживає дитина , не має права
перешкоджати тому із батьків, хто
проживає окремо , спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до вимог ст. 157 СК питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно.

Виходячи із норми ч.3 статті 157 СК
України - єдиною підставою , яка
обґрунтовує перешкоди з боку одного із
батьків у спілкуванні з дитиною , може
бути те, що другий із батьків негативно
впливає на дитину та перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до характеристики, яка
надана позивачу за місцем його роботи в
ПАТ « КБ Південкомбанк»- ОСОБА_1
працює на посаді начальника Управління
супроводження продажів Київської
філії ПАТ « КБ Південкомбанк» ,
позитивно характеризується, має
задовільні умови проживання ( а.с.4).

З боку відповідачки ОСОБА_2 не
надходило ніяких заяв стосовно
аморальної, антисоціальної та
неналежної поведінки ОСОБА_1 та того, що
він негативно впливає на виховання
сина.

За розгляду справи судом не
встановлено будь-яких обставин, які б
свідчили про негативний вплив позивача
на виховання та розвиток сина ОСОБА_3
,ІНФОРМАЦІЯ_1, становили загрозу з боку
позивача життю, здоров'ю, фізичному та
психоемоційному розвитку дитини, та
відповідачем таких доказів у
відповідності зі своїм процесуальним
обов'язком за ст.ст. 10, 60 ЦПК України
суду не надано.

За з'ясованих у судовому засіданні
обставин, сукупно з дослідженими
письмовими доказами, поясненнями
сторін, судом встановлена наявність
вчинюваних відповідачкою позивачу
перешкод у спілкуванні з сином, за
відсутності правових підстав для
цього, а відтак, такі перешкоди у
відповідності зі ст.ст.157 ,159 СК України -
підлягають усуненню по суду.

Згідно зі статтею 159 СК України , якщо
той із батьків, з ким проживає дитина,
чинить перешкоди тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною, та у її вихованні, зокрема якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод.

Разом з тим, враховуючи психоемоційний
стан дитини, її вік, рівень розвитку,
ставлення до позивача, відсутність на
даний час контакту з позивачем, суд
приходить до висновку, що спілкування
позивача з сином не може мати характер
тривалого, а має бути встановлене не
частіше двох разів на місяць, а саме: в
суботу з 11.00 до 18.00 - двічі на місяць, а
також з 11.00 до 18.00 год. в один із
святкових днів за місцем реєстрації
батька ОСОБА_1. З урахуванням
малолітнього віку дитини- суд
приходить до висновку про доцільність
проведення побачень дитини з батьком
протягом одного дня, без залишення на
нічний сон за місцем проживання батька,
оскільки дитина такого віку фізично та
психологічно більш прив'язана до
матері, та емоційно переживає
переміщення до іншого місця
перебування.

Крім того, з урахуванням того, що на
момент вирішення спору судом ОСОБА_3
виповнилося лише чотири роки - суд
вважає за необхідне відмовити позивачу
в частині позовних вимог про надання
дозволу в літній період оздоровляти
сина, з виїздом разом із ним до зон
відпочинку, оскільки ці вимоги
заявлені передчасно.

Разом з тим, з урахуванням висновку
органу опіки та піклування
Синельниківської міської ради , який
затверджений рішенням виконкому №316
від 27.11.2013 року, враховуючи інтереси
малолітнього ОСОБА_3, та з урахуванням
конфліктних відносин, які склалися між
позивачем та відповідачкою,
негативного настрою відповідачки до
позивача- суд вважає за доцільне
забезпечити побачення ОСОБА_1 з ОСОБА_3
без участі матері ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-64, 209, 214, 215, 218, 222
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Встановити ОСОБА_1 , порядок
спілкування, періодичних побачень із
сином ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, у суботу з
11.00 до 18.00 - двічі на місяць, а також з 11.00
до 18.00 год.в один із святкових днів за
місцем реєстрації ОСОБА_1, а саме:
АДРЕСА_1.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у
спілкуванні, вихованні та побаченнях з
малолітнім ОСОБА_3 шляхом зобов'язання
відповідачки ОСОБА_2 не перешкоджати
спілкуванню та побаченням ОСОБА_1 з
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині позовних вимог-
відмовити.

На рішення суду протягом десяти днів
з дня його проголошення до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Синельниківський
міськрайонний суд може бути подана
апеляційна скарга. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: Г. В. Бондаренко