Справа № 129/596/13-ц
Провадження по справі № 2/129/189/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2013 року Гайсинський
районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Кравця В.І.,

при секретарі Демедась О.С.,

за участю представника позивача
адвоката ОСОБА_1,

представника третьої сторони ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Гайсин справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Український страховий стандарт" м.
Київ, третя особа на стороні
відповідача без самостійних вимог
ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної
і моральної шкоди заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

У лютому 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Український страховий
стандарт" м. Київ, третя особа на
стороні відповідача без самостійних
вимог ОСОБА_5 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди,
вказуючи, що 27.12.2011 року в результаті
дорожньо - транспортної пригоди,
внаслідок перекидання автомобіля під
керуванням водія ОСОБА_5 загинула його
дружина ОСОБА_7, вироком Тростянецького
районного суду Вінницької області від
27.06.2012 року ОСОБА_5 визнано винуватим у
вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.
286 КК України, та засуджено до чотирьох
років позбавлення волі із звільненням
від відбування покарання з
випробуванням із іспитовим строком три
роки.

Посилаючись на те, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_5 застрахована
приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Український
страховий стандарт" м. Київ, а також на
те, що завдану внаслідок дорожньо -
транспортної пригоди матеріальну та
моральну шкоду ОСОБА_5 відшкодував не у
повному обсязі, позивач просив
стягнути з відповідача на його користь
58205 грн. матеріальної шкоди , що
складається з понесених ним витрат на
поховання в сумі 5250 грн., на ритуальні
послуги в сумі 1065 грн., на поминальні
обіди в сумі 8190 грн. і 3700 грн., на
виготовлення пам'ятника в сумі 40000 грн.,
а також 5000 грн. відшкодування моральної
шкоди і 2500 грн. витрат на правову
допомогу.

В судовому засіданні позивач просив
задовольнити вимоги позову, посилався
на обставини викладені в позовній
заяві, вказував, що ОСОБА_5 відшкодував
йому тільки моральну шкоду; вважав, що
страхова компанія, яка взяла на себе
обов'язок відповідати за шкоду
заподіяну страхувальником має
відшкодувати матеріальну шкоду
заподіяну з вини ОСОБА_5, а також
моральну шкоду в межах ліміту
відшкодування за страховим полісом.

Представник відповідача в судове
засідання подав письмові заперечення,
просив справу розглядати у його
відсутність.

Заперечуючи позов, вказував, що ОСОБА_5
сплатив ОСОБА_3 кошти в сумі 100000 грн., що
дорівнює ліміту полісу, у зв'язку з чим
ОСОБА_3 надав ОСОБА_5 розписку про
відсутність моральних і матеріальних
претензій; витрати на встановлення
пам'ятника не відносяться до витрат на
поховання, обов'язок на спорудження
надгробного пам'ятника покладається на
особу, яка завдала шкоди смертю
потерпілого (а.с.55-59).

ОСОБА_5 вважав вимоги позову
безпідставними, вказував, що він
повністю відшкодував позивачу
матеріальну і моральну шкоду заподіяну
смертю ОСОБА_7 в результаті
дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази в межах поданих
сторонами, суд вважає, що вимоги позову
підлягають задоволенню частково з
таких міркувань.

Встановлено, що 27.12.2011 року близько 04.30
год. водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем
Мерседес-Бенс 312 державний номерний
знак НОМЕР_2 на 112 км автодороги
Могилів-Подільський - Ямпіль - Бершадь -
Умань грубо порушивши вимоги п.п.
1.5,2.36,10.1,12.1,19.3 ПДР України, не впорався з
керуванням автомобіля і допустив його
перекидання внаслідок чого пасажир
автомобіля ОСОБА_7 отримала тяжкі
тілесні ушкодження від яких настала
смерть.

Цей факт визнається сторонами і
доводиться висновком судово-медичної
експертизи про заподіяння ОСОБА_7
внаслідок ДТП тяжких тілесних
ушкоджень, які знаходяться у
причинному звязку із настанням смерті,
вироком Тростянецького районного суду
від 27.06.2012 року про визнання ОСОБА_5
винуватим у скоєнні злочину
передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 серії
НОМЕР_3, виданим відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
28.12.2011 року (а.с.23-27,33-40,133).

За страховим полісом №АА/2049679 ОСОБА_5
26.04.2011 року застрахував свою цивільно
правову відповідальність власника
транспортного засобу - автомобіля
Мерседес - Бенс 312 державний номерний
знак НОМЕР_2, страховик Приватне
акціонерне товариство "Страхова
компанія "Український страховий
стандарт" м. Київ, сторони визначили
ліміт відповідальності страховика за
шкоду здоров'ю в розмірі 100000 грн., за
шкоду майну в сумі 50000 грн. та франшизу
(частину можливої шкоди, яка
залишається на відповідальності
самого страхувальника і не підлягає
відшкодуванню страховиком) в розмірі 500
грн., строк дії договору один рік з
27.04.2011 року до 26.04.2012 року (а.с.30).

ОСОБА_3 у зв'язку із смертю дружини
ОСОБА_7 поніс витрати: на придбання
труни, хреста, вінків і інших
ритуальних речей в сумі 4050 грн., що
стверджується накладною №646 від 28.12.2011
року СПД ОСОБА_8; на поминальний обід
29.12.2011 року в сумі 8190 грн., що
підтверджується довідкою СТ «Поділля»
м. Гайсин;на поминальний обід 04.02.2012
року в сумі 3700 грн., що підтверджується
довідкою СТ «Шанс» м. Гайсин (а.с.16,17).

Відповідно до розписок ОСОБА_3
йому надав ОСОБА_5 03.01.2012 року 3000 грн. на
проведення поминального обіду, 25.01.2012
року 8000 грн. витрат на поховання, 27.06.2012
року 3000 грн., 29.12.2012 року відшкодування
моральної шкоди, всього 100000 грн. з
урахуванням раніше сплачених коштів
(а.с.67-71).

Згідно накладної № 3 від 11.04.2013
року та прибуткового касового ордера №
218 від 11.04.2013 року, ОСОБА_3 придбав в м.
Коростишів у ФОП ОСОБА_9 пам'ятник за
11200грн. (а.с.81,131).

За повідомленням СПД ОСОБА_8
вартість надгробних пам'ятників у
Гайсинському районі становить від 5000
грн. до 30000 грн.(а.с.130).

За змістом ст.ст. 6, 9, 22 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час ДТП, яка сталася за
участю забезпеченого (зазначений у
договорі страхування) і внаслідок якої
настає цивільно - правова
відповідальність застрахованої особи;
обов'язковим лімітом відповідальності
страховика є страхова сума; при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
законом порядку шкоду, яка заподіяна в
результаті ДТП життю, здоров'ю, майну
третьої особи.

Відповідно до змісту ст. 979 ЦК
України за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові), грошову суму
(страхову виплату).

Ч. 1 ст. 1201 ЦК України передбачено,
що особа, яка завдала шкоди смертю
потерпілого, зобов'язана відшкодувати
особі, яка зробила необхідні витрати на
поховання та на спорудження
надгробного пам'ятника, ці витрати.

Згідно п. 27.1 ст. 27 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у разі смерті потерпілого
особи, які взяли на себе витрати з його
поховання, мають право на
відшкодування таких витрат.

Ст.2 Закону України «Про поховання та
похоронну справу» визначено, що
поховання померлого це комплекс
заходів та обов'язкових дій, які
здійснюються з моменту смерті людини
до поміщення труни з тілом у могилу,
облаштування та утримання місця
поховання відповідно до звичаїв та
традицій, що не суперечать
законодавству; надмогильні споруди -
пам'ятні споруди, що встановлюються на
могилах та увічнюють пам'ять померлих.

Сукупний аналіз норм права та
встановлених судом обставин свідчать,
що витрати позивача ОСОБА_3 на
поховання ОСОБА_7, яка загинула при
настанні страхового випадку, в частині
заходів до часу поміщення труни з тілом
у могилу повністю відшкодовані ОСОБА_5,
який застрахував свою цивільну
відповідальність, тому вони не
підлягають стягненню із страховика.

Понесені ОСОБА_3 затрати на організацію
поминальних обідів не відносяться до
витрат з поховання, тому не підлягають
відшкодуванню страховиком.

Згідно з ч. 2 п. 24 постанови "Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди" від 27.03.1992 року № 6 Пленум
Верховного Суду України, роз'яснив, що
витрати на виготовлення пам'ятників і
огорож визначаються виходячи з їх
фактичної вартості, але не вище
граничної вартості стандартних
пам'ятників і огорож у даній
місцевості.

Витрати ОСОБА_3 на облаштування та
утримання місця поховання складаються
з витрат на придбання надмогильної
споруди - пам'ятника в сумі 11200грн.. Ці
витрати відносяться до витрат на
поховання, є меншими граничної
вартості стандартних пам'ятників і
огорож у даній місцевості, тому їх
необхідно стягнути із страховика, який
застрахував цивільну відповідальність
винної особи ОСОБА_5, з відповідача
ОСОБА_4 акціонерного товариства
"Страхова компанія "Український
страховий стандарт" м. Київ.

З відповідача також підлягають
стягненню на користь позивача витрати
на правову допомогу пропорційно до
задоволених вимог позову в сумі 442 грн.
та на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Український страховий стандарт" м.
Київ на користь ОСОБА_3 11200 (одинадцять
тисяч двісті) грн. відшкодування
матеріальної шкоди, пов'язаної із
облаштуванням місця поховання, 442 грн.
витрат на правову допомогу, в
задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Український страховий стандарт" м.
Київ на користь держави 229 грн. 40 коп.
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
через Гайсинський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
(отримання його копії).

Суддя