Справа № 2-3772/11
Провадження № 2/265/26/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2013 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

при секретарі Тушкановій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Регіонального відділення Фонду державного майна України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовзалізобетон", ОСОБА_8, Маріупольської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект" про визнання договору купівлі продажу недійсним, визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, звернулись до суду з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовзалізобетон", ОСОБА_8, Маріупольської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект" про визнання договору купівлі - продажу недійсним, визнання права власності.

У ході судових дебатів представник ОСОБА_8 ОСОБА_9 у своєї промові посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів» від 15.12.2006 року, яким внесені зміни до ст..12 ГПК України та в ст..30 Закону України «Про приватизацію державного майна» визначена підсудність справ про приватизації державного майна, а саме що вони підвідомчі господарським судам. В звязку з чим відповідно до ст..205 ЦПК України просила суд закрити провадження по справі.

Дане клопотання підтримав представник ТОВ «Комплект» ОСОБА_10, яка діє на підставі довіреності.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_6 та їх представник ОСОБА_11, проти задоволення даного клопотання заперечували, вказуючи, що у суду не має правових підстав для закриття справи, так як вони звернулися до суду як фізичні особи, що суперечить приписам ст..1 ГПК України, з позовними вимогами про визнання недійсним договору купівлі-продажу державного майна від 08 жовтня 1993 року орендним виробничим підприємством «Азовзалізобетон» в частині купівлі-продажу будинку 21 по вулиці Барикадній у місті Маріуполі на підставі ст..48 ЦК України (в редакції 1963 року0, ст..3 Закону України «Про приватизацію державного майна», ст..ст.4,9 ЖК України, визнання права власності на приміщення в даному будинку та про зобовязання Маріупольську міську раду прийняти даний будинок до комунальної власності. Більш того, Господарський суд вже висловив свою думку відносно підсудності даної справи, вважаючи, що справа підсудна розгляду в цивільно-процесуальному провадженні.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 ( ОСОБА_12В.), ОСОБА_5 , ОСОБА_7 до судового засідання не з'явились, надавши суду заяви з проханням розглядати дану цивільну справу без їх участі.

Відповідач ОСОБА_8 та представник відповідача, Маріупольської міської ради, до відкритого судового засідання не з'явились по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином та своєчасно.

Представник відповідача, Регіонального відділення Фонду державного майна України, до відкритого судового засідання не з'явився, але на адресу суду надіслав своє клопотання про розгляд даної справи без його участі.

Представники відповідача ТОВ «Азовзалізобетон» ОСОБА_13, ОСОБА_14, які діють на підставі довіреностей, в задоволенні клопотання заперечували, обґрунтовуючи тим, що дана справа підвідомча суду загальної юрисдикції та розглядається за правилами цивільно-процесуального законодавства.

Арбітражний керуючий ОСОБА_15 до відкритого судового засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, однак надав суду заперечення проти даного клопотання, вказуючи, що даний спір не підсудний господарському суду, так як коло осіб не відповідає ст..1 ГПК України, просив в задоволенні клопотання відмовити.

Суд, допитавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання по слідуючим підставам.

Згідно з п.1-4 рекомендацій Вищого господарського суду України від 27.06.2007 № 04-5/120 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» розяснено, що підвідомчість не визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (ст..12 ГПК України). Підсудністю називається розмежування компетенції стосовно розгляду справ між окремими господарськими судами (статті 13,15 і 16 ГПК України).

З огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України «Про судоустрій України», згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та вимог статей 1, 4-1,12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виникає спір, мають господарський характер.

Таким чином, у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 ГПК України.

Законом України від 15.12.2006 року № 483-У «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів» внесені зміни до ст..12 ГПК України щодо справ, які підвідомчі господарським судам. Відповідно до ч.1,4 статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду ….

Однак, за субєктним критерієм згідно зі ст..1.21 ГПК України до компетенції господарських судів віднесені спори між юридичними особами, фізичними особами-підприємцями та в передбачених законом випадках за участі державних органів, органів місцевого самоврядування, інших осіб. Господарський процесуальний кодекс не передбачає право на звернення з позовом до господарського суду за захистом своїх прав фізичних осіб, за виключенням корпоративних спорів.

В звязки з тим, що справи, що віднесені до підвідомчості господарських судів, кваліфікуються за сукупністю предметного та субєктного критеріїв, а даний спір за позовом саме фізичних осіб не є корпоративним, стосується законності проведеної приватизації та визнання права власності на помешкання за фізичними особами, а також про зобовязання орган місцевого самоврядування вчинити певні дії, а саме прийняти гуртожиток до комунальної власності, склад учасників спору не відповідає ст..1 ГПК України, тому повинен розглядатися за правилами Цивільного процесуального Кодексу.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст. 205 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_8 ОСОБА_9 про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Регіонального відділення Фонду державного майна України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовзалізобетон", ОСОБА_8, Маріупольської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект" про визнання договору купівлі - продажу недійсним, визнання права власності, в звязку з не підвідомчості розгляду за правилами цивільно-процесуального законодавства, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, свої заперечення проти неї сторони можуть викласти при оскарженні рішення суду.

Суддя _____________