З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 грудня 2013 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді -
Врони А.О., при секретарі -
Константіновій К.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Павлограді позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: Головне управління
Державної міграційної служби України у
Дніпропетровській області, про
визнання особи такою, що втратила право
на користування жилим приміщенням, -
04.11.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа: Головне
управління Державної міграційної
служби України у Дніпропетровській
області, в якому просить (з урахуванням
уточнення позовних вимог від 25.12.2013
року) усунути перешкоди у здійсненні
права користування та розпоряджання
майном шляхом визнання ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1 та зняти його з
Позов мотивовано тим, що з 12.07.2007 року
позивач є одноособовим власником
приміщення, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, який використовується як
промисловий магазин. Вищевказане
приміщення було придбано позивачем у
ОСОБА_2. Проте після продажу ОСОБА_2
вищевказаного приміщення він з
реєстрації не знявся, на звернення
позивача з цього приводу до нього не
реагує. З 2005 року відповідач не
проживає за місцем реєстрації та не
бажає знятись з реєстрації, що
перешкоджає позивачу як власнику в
повному обсязі використовувати права
власника, так як на належній йому площі
зареєстрована чужа особа.
Позивач в судове засідання не з'явився,
згідно письмової заяви підтримав
заявлені позовні вимоги, не
заперечував проти винесення заочного
рішення у справі.

Третя особа, Головне управління
Державної міграційної служби України у
Дніпропетровській області, в судове
засіданні не з'явилась, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлена
належним чином.

В судовому засіданні 24.12.2013 року
допитано свідка, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Вона пояснила, що є орендарем
приміщення за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2
знає, бачить іноді в м.Павлограді, проте
за вказаною адресою він не з'являється.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
причину неявки суду не повідомив. Суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст.224
ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1 є
власником приміщення за адресою:
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
виданого 06.07.2006 року виконкомом
Павлоградської міської ради.

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 01.09.2005 року, посвідченого приватним
нотаріусом Павлоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_1 придбав у
ОСОБА_2 квартиру приміщення за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.7). Згідно рішення
виконавчого комітету Павлоградської
міської ради від 26.01.2005 року №67
квартиру АДРЕСА_1, виключено з
житлового фонду (а.с.5). З 18.10.2004 року у
вказаному приміщенні зареєстровано
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17). Відповідно
до довідок квартального комітету від
30.01.2013 року, 26.02.2013 року, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровано за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.12-13). Відповідно до акту від
30.01.2013 року, який складено сусідами,
паспортистом та мастером ПП «К-П-1»
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2005 року не
проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.14).

Позивач просить визнати ОСОБА_2 таким,
що втратив право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, на
підставі ст.391 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Враховуючи обставини справи, суд
вважає за необхідне задовольнити
вимоги позивача щодо усунення перешкод
у здійсненні ним права користування та
розпоряджання майном шляхом визнання
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Що стосується вимоги позивача зняти
ОСОБА_2 з реєстрації за адресою:
АДРЕСА_1, то така вимога не ґрунтується
на законі в даному випадку, оскільки
порядок та підстави для зняття з
реєстрації визначені ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», яка передбачає, що зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, судового рішення, яке набрало
законної сили, про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою.

З огляду на вищевикладене, зняття особи
з реєстраційного обліку проводиться
компетентними, уповноваженими на те
органами, зокрема, на підставі рішення
суду про позбавлення права
користування житловим приміщенням,
правовою підставою для зняття з
реєстраційного обліку особи, яку
позбавили права користування житловим
приміщенням є рішення суду про
позбавлення права користування
житловим приміщенням.

Лише в разі відмови компетентного
органу здійснити зняття особи з
реєстраційного обліку на підставі
рішення суду, такі дії можуть бути
оскаржені до суду в порядку,
встановленому Кодексом
адміністративного судочинства
України, тому в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 зняти з реєстрації ОСОБА_2
необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.10,11,60,131,209,212,214-215,218,224-232
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Головне управління Державної
міграційної служби України у
Дніпропетровській області, про
визнання особи такою, що втратила право
на користування жилим приміщенням -
задовольнити частково.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1
права користування та розпоряджання
майном шляхом визнання ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк, з дня
його проголошення, апеляційної скарги.
Заочне рішення може бути переглянуто
судом що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
А. О. Врона