Номер провадження № 22-ц/785/5869/13
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С., при секретарі Криворучці Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2013року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири -

встановила:

21 жовтня 2011року ОСОБА_3 звернулася до суду і просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вказана квартира є спільною сумісною власністю подружжя та була придбана 01 лютого 2007р. в період шлюбу, зареєстрованого 20 березня 2004року між нею та ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та стверджував, що спірна квартира не була придбана за кошти подружжя та є його особистою власністю.

Рішенням суду від 30 травня 2013р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені (а.с.63-64).

Суд визнав за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1, як такою, що набула це право під час шлюбу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_3, посилаючись на те, що суд не врахував в повній мірі усі обставини по справі, а саме те, що спірна квартира є його особистою власністю, що ОСОБА_3 за розпискою даною нею ще 20 квітня 2008р. відмовилася від прав на вказану квартиру, а на даний час її вимоги, повязанні з тим, що він не надає згоду на виїзд доньки за межи України (а.с.67-69).

Колегія суддів, заслухав суддю доповідача, сторони, їх представників, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд 1 інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольнив позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, зібраним доказам, яким суд дав належну оцінку та нормам СК України.

Судом першої інстанції були встановлені факти і відповідні їм правовідносини, які виникли між сторонами.

Сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 20 березня 2004року до 18 червня 2010року. В період знаходження у зареєстрованому шлюбі на імя ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 01 лютого 2007року сторони придбали квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

На підставі ст. 60 СК України, майно набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Згідно ст. 368 ЦК України, майно придбане подружжям за час шлюбу є їх сумісною власністю.

За статтею 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято у якості доказів розписку позивачки від 20 квітня 2008р. про відмову від прав на спірну квартиру, оскільки вказана розписка не має правових підстав, та як пояснила позивачка вона надала вказану розписку вимушено та у звязку з погрозами відповідача.

Суд обґрунтовано вказав, що сам по собі факт продажу матірю відповідача ОСОБА_2 спірної квартири на його імя не є підставою для визнання її особистою приватною власністю відповідача ОСОБА_2Е:., оскільки право спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте у період шлюбу, презумується законом.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що спірна квартира є сумісною власністю подружжя та визнав за позивачкою право власності на 1/2 частину спірної квартири.

З огляду на зазначене, суд звертає увагу на те, що одними з основних принципів цивільного процесу є принципи змагальності сторін і диспозитивності цивільного судочинства, що викладені у ст.ст. 10, 11 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач ОСОБА_2 не надав доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову ОСОБА_3 та не надав суду першої та апеляційної інстанції відповідні докази відносно того, що спірна квартира є його особистою власністю.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2013року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: Є.С. Сєвєрова

ОСОБА_4