Справа №: 653/755/13-ц
Провадження № 2/653/489/13
УХВАЛА

30.07.2013 м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Хоменко В.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпеченя позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат (збитків) по наданню послуг та доглядом за безпорадною особою та витрат повязаних з зберіганням та утриманням безпідставно набутого майна і зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому посилається на те, що ОСОБА_2 в період з 15.03.2003 до 19.01.2006 року фактично довічно утримувала (доглядала) за нині покійною ОСОБА_5, і як далі зазначає представник ОСОБА_2, юридично здійснювала їй послуги та догляд, як безпорадній людині, та утримувала садибу відповідачки, як майно безпідставно нею набуте. У звязку з цим, як зазначено у позові, ОСОБА_2 отримала збитки у вигляді витрат на утримання на загальну суму 20896 грн.

Оскільки ОСОБА_3 проживає в Російській Федерації і висловлює наміри продати належний їй житловий будинок по вул. Зеленій, 36 в м. Генічеську, заявник вважає, що невжиття судом по даній справі заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно вимог ч. З ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пленум Верховного суду України в п.4 своєї Постанови від 22.12.2006 N 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх

вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати

особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявляючи зазначені вище вимоги, позивач та його представник не надали жодних доказів на їх підтвердження, що виключає можливість у суду пересвідчитись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. З урахуванням того, що належне відповідачці житло не є предметом даного спору, заявником необґрунтована необхідність застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на належний ОСОБА_3 житловий будинок.

У своїй заяві про забезпечення позову заявник посилається на рішення Генічеського районного суду від 14.05.2013 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 25.06.2013 року згідно яких ОСОБА_2 і члени її сімї виселені з житлового будинку № 36 по вул. Зеленій В м. Генічеську, як наймачі, які, як вказано в рішеннях судів з 2006 року безпідставно користувались цим житлом починаючи з 2006 року.

Також з наданих суду матеріалів не можливо встановити обсяг позовних вимог, що виключає дотримання судом вимог ч.3 ст. 152 ЦПК України, щодо співмірності виду забезпечення позову, заявленим позивачем вимогам.

Згідно вимог ч.8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її

заявнику, про що постановляє ухвалу.

Зазначене вище свідчить про те, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ч.2 ст.151 ЦПК України, а тому вона згідно вимог ч.8 ст.153 ЦПК України підлягає поверненню заявникові.

К е р у ю ч и с ь ч. 2 ст.151, ч.8 ст.153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову повернути заявникові.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Херсонської області через Генічеський районний суд протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області ОСОБА_6