Справа № 750/4336/13-ц
Провадження № 2/750/1622/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2013 р. м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого - судді Коверзнева В.О.,

при секретарі - Дорошенко О.В.,

з участю: представників позивача - ОСОБА_1, адвоката Гаврилової С.Е., відповідача, його представника - адвоката Лєскова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дружини,

в с т а н о в и в:

30.04.2013 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її особисте утримання в розмірі ? частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідач має можливість, проте не надає матеріальної допомоги на її утримання, чого вона потребує як інвалід 1 групи.

У судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали і наполягали на їх задоволенні.

Відповідач та його представник позов не визнали.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Сторони перебували в шлюбі з 04.07.1979 року, який розірвано заочним рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 09.01.2013 року. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Посилаючись на похилий вік і незадовільний стан здоров'я, обумовлений І групою інвалідності, що потребує здійснення стороннього догляду та додаткових витрат на лікування, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання.

Відповідно до статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв'язку із вчиненням ним умисного злочину, якщо це встановлено судом.

По справі встановлено, що позивач народилася в 1942 році, при цьому є інвалідом І групи, а відповідач народився в 1941 році. Таким чином, позивач є непрацездатною особою в силу свого віку та стану здоров'я, а відповідач є непрацездатною особою в силу свого віку.

Як убачається з матеріалів справи (а.с. 4, 37) єдиним джерелом доходу сторін є їхня пенсія. Розмір пенсії позивача складає 1185 грн 52 коп., а відповідача - 1215 грн 83 коп.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" (далі - Закон) з 01.01.2013 року встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць в розмірі 1108 грн.

Оскільки доход позивача перевищує прожитковий мінімум встановлений Законом, в силу статті 75 Сімейного кодексу України вона вважається такою, що не потребує матеріальної допомоги, а тому не має права на отримання аліментів на своє утримання. Крім того, відповідач як непрацездатна особа не вважається таким, що може надавати допомогу на утримання своєї колишньої дружини.

Вищевикладене в сукупності є безумовною підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись статтями 10, 208, 212 - 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дружини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення в порядку, встановленому статтею 294 ЦПК України.

Головуючий: