№2/255/811/2013
РІШЕННЯ

Іменем України

25 грудня 2013 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді - Цукурова В.П.,

при секретарі - Губаль В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, посилаючись на
наступне.

Позивач проживає у АДРЕСА_3, яка
належить йому на праві власності на
підставі Свідоцтва про право власності
від 03.05.2007 р., виданого Донецькою
міською радою.

20.10.2012 року відбулося залиття квартири
позивача водою з квартири №16, яка
належить відповідачу і розташована над
квартирою №12.

22.10.2012 року ОСББ «Замок-5» було складено
акт за підписом менеджера ОСМД та
слюсаря-сантехніка, згідно якого
причиною залиття стало протікання
гнучкого шлангу змішувача у квартирі
№16. Відповідач від підпису акту
відмовився.

Внаслідок залиття квартири було
зіпсовано підвісну стелю та
ламінований паркет у кухні-студії у
місці установки вбудованої меблі-кухні
та столу.

Згідно експертного
будівельно-технічного дослідження
№114/12 від 22.11.2012 року вартість
поновлюваного ремонту квартири
позивача складає 25 245,00 гривень.

Відповідач заподіяну майнову шкоду
добровільно відшкодовувати
відмовився.

У зв'язку з протиправними діями
відповідача позивачу також було
завдано моральну шкоду, яку він оцінює
в 8500,00 гривень.

Моральна шкода полягає в тому, що він
пережив стрес і переживає по
теперішній час моральні страждання з
приводу залиття квартири. На
сьогоднішній день ремонт після залиття
не зроблено, кухня перебуває у стані
після залиття. Моральні страждання
полягають в тому, що позивачу необхідно
змінити свій нормальний життєвий
уклад, відкласти свої справи, роботу,
відпочинок і присвятити час
організації ремонту.

Крім того, через відмову відповідача
добровільно відшкодувати позивачу
шкоду, останній вимушений був
звертатися до експерта для оцінки
шкоди, по допомогу до адвоката, за
захистом своїх прав до суду, нести
додаткові витрати, витрачати свій час,
що також завдає додаткові незручності
і моральні страждання.

Уточнивши позовні вимоги, позивач
просив стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
солідарно на його користь 25245,00 гривень
у якості відшкодування майнової шкоди,
завданої залиттям його квартири, 8500
гривень в якості відшкодування
моральної шкоди, витрати на експертне
дослідження у розмірі 850,00 гривень,
витрати на проведення судової
експертизи у розмірі 1 234,80 гривень,
витрати на правову допомогу у розмірі
3000,00 гривень.

В судове засідання позивач не з'явився,
про дату, час та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином. Надав
суду заяву про розгляд справи без його
участі, за участю його представника.
Позовні вимоги підтримав, просив позов
задовольнити (а.с. 47). В судовому
засіданні 05.08.2013 року пояснив, що в день
залиття був у відпустці, повернувся
через 2-3 дні. Під час залиття за його
квартирою доглядав його брат.

Представник позивача надала суду заяву
про розгляд справи без її участі,
просила позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, надала суду заяву, в якій
просила розглянути справу без її
участі (а.с. 48).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. В судовому засіданні
09.04.2013 року відповідач пояснив, що 20.10.2012
року була невелика течія з гнучкого
шлангу на кухні, тому він перекрив воду
та замінив шланг. Того ж вечора до нього
прийшов чоловік, який назвався братом
власника квартири, що знаходиться
нижче, з ним була ще жінка. Вони разом
витерли лужу в квартирі на поверх
нижче. 22.10.2012 року було складено акт,
який відповідач не підписав, оскільки
йому не надали його для підпису. В
судовому засіданні 05.08.2013 року
зазначив, що врегулювання спору вважає
можливим, але з сумою відшкодування не
згоден.

В судовому засіданні 05.08.2013 року
допитаний у якості свідка ОСОБА_4, брат
відповідача, пояснив, що його брат
поїхав, а він наглядав за квартирою.
20.10.2012 року він прийшов в квартиру брата
та побачив, що квартира залита водою.
Вони утрьох (дружина позивача та
відповідач) збирали воду орієнтовано з
18 години до 23 години. Відповідач обіцяв
врегулювати питання з його братом, як
власником квартири, але обіцянку не
виконав.

Суд, дослідивши докази у справі в їх
сукупності, прийшов до висновку про
необхідність частково задовольнити
позовні вимоги з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач проживає у АДРЕСА_3, яка
належить йому на праві власності на
підставі Свідоцтва про право власності
від 03.05.2007р., виданого на підставі
рішення виконавчого комітету
Донецької міської ради Головним
управлінням благоустрою та
комунального обслуговування Донецької
міської ради (а.с. 12, 13).

20.10.2012 року відбулося залиття квартири
позивача з квартири №16, що
підтверджується відповідним актом,
складеним 22.10.2012 року ОСББ «Замок-5» за
підписом менеджера ОСМД та
слюсаря-сантехніка, згідно якого
причиною залиття стало протікання
гнучкого шлангу змішувача у квартирі
№16 (а.с. 17).

Власником квартири АДРЕСА_1 є
відповідач ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
нерухоме майно від 21.03.2007 року (а.с. 56).

Згідно експертного
будівельно-технічного дослідження
№114/12 від 22.11.2012 року вартість
поновлюваного ремонту квартири
позивача складає 25 245,00 гривень (а.с. 18-21).

При цьому, суд не приймає до уваги
висновки даного експертного
будівельно-технічного дослідження,
оскільки 05 серпня 2013 року ухвалою суду
було призначено судову
будівельно-технічну експертизу,
проведення якої доручено експертам
Донецького НДІ судових експертиз.

У той же час, згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи №4055/24
від 01.11.2013 року, вартість
ремонтно-відновлювальних робіт в
квартирі, розташованій за адресою:
АДРЕСА_1, пов'язаних із залиттям, на
момент проведення експертизи складає 15
979,00 гривень (а.с. 88-89). Позивачем
понесено витрати на проведення
експертизи у розмірі 1 234,80 гривень, що
підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордеру №409849 (а.с.
100).

Відповідно до статті 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями або бездіяльністю
фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що цю
шкоду завдано не з її вини.

Таким чином, завдана позивачу
матеріальна шкода, повинна бути
стягнена з ОСОБА_2, як власника квартири
АДРЕСА_2, з вини якого сталося залиття
квартири позивача.

У частині позовних вимог про стягнення
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди з відповідачки ОСОБА_3
суд вважає за необхідне відмовити,
оскільки вона не є власником квартири
АДРЕСА_2, та відповідно не має
відповідати за шкоду, спричинену
залиттям.

Таким чином, суд приходить до висновку
про необхідність стягнення з
відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
відшкодування матеріальної шкоди у
розмірі 15 979,00 гривень та витрат на
проведення експертизи у розмірі 1 234,80
гривень.

Вирішуючи позовні вимоги позивача про
стягнення моральної шкоди, суд вважає,
що внаслідок залиття квартири, йому
заподіяна також моральна шкода.

Відповідно до роз'яснень, наданих у
Постанові Пленуму Верховного Суду
України №4 від 31.02.1995 року «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної немайнової шкоди», розмір
відшкодування моральної шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних), характеру немайнових втрат,
їх тривалості, можливості відновлення,
тяжкість вимушених змін у життєвих
зв'язках.

Таким чином, враховуючи характер і
тривалість страждань позивача,
причинені душевні страждання в зв'язку
з пошкодженням майна та небажанням
відповідача відшкодувати завдану
шкоду, враховуючи принципи розумності
та справедливості, суд оцінює розмір
відшкодування моральної шкоди у 1 000,00
гривень, та вважає за необхідне
стягнути дану суму з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом справи належать, зокрема,
витрати на правову допомогу.

Однак, позивачем не надано суду ані
калькуляції, ані платіжного доручення
(квитанції) ані іншого належного та
допустимого доказу на підтвердження
понесення ним витрат на правову
допомогу у розмірі 3 000,00 гривень.
Позовні вимоги в цій частині є
безпідставними та необґрунтованими.
Правових підстав для їх задоволення у
суду немає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
підлягає стягненню з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача судовий
збір з вимог майнового характеру у
розмірі 229,40 гривень, з вимог
немайнового характеру у розмірі 114, 70
гривень, а всього 344,10 гривень.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 11, 58-60, 79, 88
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення відшкодування
матеріальної та моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
відшкодування матеріальної шкоди у
розмірі 15 979,00 гривень, витрати на
проведення експертизи у розмірі 1 234,80
гривень, відшкодування моральної шкоди
у розмірі 1 000,00 гривень, судові витрати
у розмірі 344,10 гривень, а всього
стягнути 18 557 (вісімнадцять тисяч
п'ятсот п'ятдесят сім) гривень 90
копійок.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано через Ворошиловський
районний суд м. Донецька до
Апеляційного суду Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя Ворошиловського районного

суду м. Донецька

В.П. Цукуров