Справа № 219/3298/2013-ц
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 квітня 2013 року

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Шевченко Л.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ СК Альфа Страхування про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ СК Альфа Страхування, в якій просить вилучити докази для дослідження та встановлення розміру збитків від ДТП, що сталося 28 травня 2010 року по вул. Горбатова в м.Артемівську, стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування згідно з умовами договору та вилученими для дослідження доказами.

Позивачу слід уточнити позовні вимоги та у позові зазначити яку саме суму страхового відшкодування слід стягнути з відповідача.

Згідно п.1 ч.1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується.

Відповідно до ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно п.п. 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за позовні заяви майнового характеру встановлюється - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що станом на 01 січня 2013 року становить не менше 229 грн. 40 коп. та не більше 3441 грн.

Вказана позовна заява не відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України та п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", а саме: позивачем у позові не зазначена ціна позову та не сплачений судовий збір.

Як вказується у позовній заяві, позивач просить стягнути страхове відшкодування та вважає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.7 ст.5 Закону України Про судовий збір як споживач - за позовом, що пов'язаних з порушенням його права.

Проте, згідно зі ст. 1 Закону № 85/96-ВР страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. У ст. 4 цього Закону зазначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону, і повязані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування). Метою страхування при укладенні договору майнового страхування є погашення за рахунок страховика ризику майнової відповідальності перед іншими особами чи ризику виникнення інших збитків у результаті страхового випадку.

У преамбулі Закону України Про захист прав споживачів (далі - Закон № 1023 - XII) зазначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політки у сфері захисту прав споживачів, та не може поширюватися на правовідносини, що випливають із Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 1 квітня 2004 року № 1961 - IV (далі - Закон № 1961- IV), який регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Аналіз норм зазначених Законів свідчить, що відносини, які виникають з обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не підпадають під предмет регулювання Закону України і положення цього Закону не застосовуються до відносин у сфері страхового відшкодування на стадії виконання зобов'язань. Закону Про захист прав споживачів може застосовуватися, коли позивач прямо вказує на порушення норм, гарантованих цим Законом, зокрема, права на отримання інформації при укладенні договору тощо.

За таких обставин, позивач не звільняється від сплату судового збору.

Оскільки позов заявлено до юридичної особи, то відповідно до вимог ч.2 ст.109 ЦПК України, позов повинен пред'являтися в суд за місцезнаходженням відповідача або за місцем завдання шкоди.

Таким чином, судом встановлено недотримання позивачем ч.5 ст. 119 ЦПК України, що відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України має наслідком залишення судом позовної заяви без руху, а позивачеві наданий строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 8, ч.5 ст. 119, ст. 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ СК Альфа Страхування про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування - залишити без руху надавши строк позивачеві для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, та розяснити, що в разі не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Позивачеві уточнити позовні вимоги, визначити ціну позову, надати документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В.Шевченко