Єдиний унікальний номер 448/2228/13-ц
Провадження № 6/448/218/13
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25.12.2013 року Мостиський районний суд
Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1,за участю
секретаря -ОСОБА_2,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Мостиська подання старшого
державного виконавця відділу ДВС
Мостиського районного управління
юстиції ОСОБА_3, погоджене з
начальником відділу ДВС Мостиського
районного управління юстиції, про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у
праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

24.12.2013р. старший державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Мостиського районного управління
юстиції ОСОБА_3 звернулася до суду із
вказаним поданням, покликаючись на те,
що на виконанні у відділі державної
виконавчої служби Мостиського
районного управління юстиції
перебуває вимога Управління
Пенсійного фонду України у Мостиському
районі № Ф-528 У від 20.05.2013р. та
виконавчий лист №813/6030/13-а від 19.08.2013р.,
виданий Львівським окружним
адміністративним судом, про стягнення
з боржника – фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4, ідентифікаційний номер –
НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь
Управління Пенсійного Фонду України у
Мостиському районі заборгованості по
сплаті єдиного внеску на
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування на загальну суму
2388, 06 грн.

Зазначає, що станом на 19.12.2013р.
заборгованість боржника ОСОБА_4 з
урахуванням виконавчого збору та
витрат на проведення виконавчих дій
становить 2 738, 86 грн. Боржник ОСОБА_4
добровільно не виконує ні рішення суду,
ні вимоги Управління Пенсійного фонду
України у Мостиському районі.

Вважає, що наявність в боржника ОСОБА_4
невиконаних зобов’язань є підставою
для обмеження його у праві виїзду за
межі України.

З огляду на наведене, просить тимчасово
обмежити ОСОБА_4 у праві виїзду за межі
України до повного виконання його
боргових зобов’язань, поклавши
контроль та виконання обмеження на
Державну прикордонну службу України.

Державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Мостиського районного управління
юстиції ОСОБА_3 в судовому засіданні
подання підтримала. Просить суд
тимчасово обмежити вищевказаного
боржника у праві виїзду за межі
України.

Сторони виконавчого провадження у
відповідності до положень ч.2 ст.377-1 ЦПК
України в судове засідання не
викликались.

Заслухавши пояснення державного
виконавця та проаналізувавши
матеріали подання, суд вважає, що таке
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що 20.05.2013р. Управлінням
Пенсійного фонду України у Мостиському
районі адресовано вимогу фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_4 про
необхідність погашення заборгованості
суми недоїмки зі сплати єдиного внеску
на загальнообов’язкове державне
соціальне страхування в сумі 1194 грн. 03
коп. Крім того, постановою Львівського
окружного адміністративного суду від
19.08.2013р. ухвалено стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4,
ідентифікаційний номер – НОМЕР_1,
жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь
Управління Пенсійного Фонду України у
Мостиському районі Львівської області
заборгованість в сумі 1194 грн. 03 коп.

На підставі вказаної вище вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
Мостиському районі та виконавчого
листа, виданого згідно згаданої
постанови Львівського окружного
адміністративного суду, 10.06.2013р. та
30.09.2013р. державним виконавцем відкрито
відповідні виконавчі провадження для
примусового виконання згаданих
документів, а боржнику надіслано
повідомлення про їх добровільне
виконання, які бажаного результату не
дали.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно з п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в’їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
для виїзду за кордон, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням, -
до виконання зобов’язань. Відповідно
до ч.2 ст.6 вищевказаного закону
громадянинові, який має паспорт, може
бути тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон з цих же підстав.

Слід також зазначити, що у
відповідності до вимог п.18 ч.3 ст.11
Закону України «Про виконавче
провадження» право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження боржника
у праві виїзду за кордон виникає лише у
разі ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням суду
зобов’язань. Таким чином, наявність
лише самого зобов’язання не наділяє
ВДВС правом звернення до суду з таким
поданням. Дійсний факт ухилення має
підтверджуватися сукупністю доказів.

Тим не менше, державним виконавцем не
надано достатньо доказів, з яких суд
міг би вбачати необхідність обмеження
боржника ОСОБА_4 в праві виїзду за межі
України. Як вбачається з матеріалів
подання, заборгованість боржника
становить лише 2 738, 86 гривень, а тому суд
вважає, що вимога про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
боржника не є співмірною із сумою
заборгованості, оскільки
заборгованість є незначною.

Також, в матеріалах подання відсутні
факти та покликання на докази того, що
боржником було вчинено дії щодо
ухилення від виконання рішення суду. В
поданні відсутні докази, які б
свідчили про реальне існування загрози
невиконання чи утруднення виконання
рішення суду.

До того ж, як вбачається з матеріалів
виконавчого провадження, відділ
державної виконавчої служби має
відомості щодо зареєстрованого на
праві власності за боржником майна, в
тому числі транспортного засобу, що не
позбавляло можливості державного
виконавця належним чином перевірити
отриману ним інформацію та встановити
наявне майно боржника для примусового
виконання рішень суду.

Крім того, зазначені вище норми закону
чітко пов’язані з наявністю
закордонного паспорта, а державним
виконавцем не надано доказів, які б
підтверджували наявність у боржника
ОСОБА_4 закордонного паспорта або
звернення останнього до відповідних
органів із заявою про видачу
закордонного паспорта, що об’єктивно б
свідчило про намір боржника залишити
межі України.

Подання державного виконавця не
містить і достатньої мотивації, так як
у ньому не зазначено причин та
доцільності відповідного обмеження, а
також обставин, які обумовлюють
прийняття такого рішення.

Отже, державним виконавцем не
підтверджено доказами та не
обґрунтовано необхідності
застосування до боржника ОСОБА_4 такого
заходу як тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України.

З огляду на наведені обставини, як
вважає суд, подання не підлягає
задоволенню.

При цьому суд враховує, що заявник не
позбавлений можливості в подальшому
заявити аналогічні вимоги із
наведенням обґрунтувань необхідності
вжиття такого заходу та поданням в
підтвердження цього відповідних
доказів.

На підставі викладеного та керуючись
ст.33 Конституції України, ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян України»,
ст.377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу ДВС
Мостиського районного управління
юстиції ОСОБА_3, погодженого з
начальником відділу ДВС Мостиського
районного управління юстиції, про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у
праві виїзду за межі України –
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Мостиський районний суд протягом 5
(п’яти) днів з дня її проголошення та
іншими заінтересованими особами
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_1

З оригіналом згідно:

Суддя Я.Є. Стецик

Ухвала набрала законної сили:

«___» ______________ 20___ р.

Суддя Я.Є. Стецик