Апеляційний суд Житомирської області
Справа №288/64/13-ц Головуючий у 1-й інст. Рудник М.І.
Категорія 37 Доповідач Гансецька І. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2013 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Гансецької І.А.

суддів: Товянської О.В.,

Кочетова Л.Г.

при секретарі: Дехтієвській Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, шістнадцятої київської державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 05 квітня 2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 За життя мати склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно ОСОБА_2, помилково зазначивши ОСОБА_2, замість ОСОБА_2. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 10.08.2012 року встановлено факт належності їй даного заповіту.

10.12.2009 року шістнадцята київська державна нотаріальна контора видала їй свідоцтво про право на спадщину за законом, в той час як вона не відмовлялась від спадщини за заповітом. Просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на її ім'я 10.12.2009 року із змінами.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 05 квітня 2013 року ОСОБА_2 в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 05 квітня 2013 року та ухвалити нове про задоволення позову. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 За життя остання склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно дочці, ОСОБА_2, в той час як доньку зовуть ОСОБА_2. Крім ОСОБА_2 спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є син померлої ОСОБА_3

14.03.2003 року ОСОБА_2 звернулася до шістнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, грошові вклади, за законом. В цей же день свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з грошових вкладів, було видане заявниці.

10.12.2009 року ОСОБА_2 звернулася до шістнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, житловий будинок в с.Ставище Попільнянського району Житомирської області, за законом. В цей же день свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1, було видане заявниці.

24.01.2012 року набрало чинності рішення апеляційного суду Житомирської області, яким було встановлено факт прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 її сином ОСОБА_3 та внесено зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2009 року щодо визнання ОСОБА_3 спадкоємцем ? частини житлового будинку по АДРЕСА_1.

10.08.2012 року Попільнянським районним судом Житомирської області ухвалено рішення, яким встановлено факт належності ОСОБА_2 заповіту, складеного ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_2.

За змістом ст.ст. 1217,1268, 1297 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що ОСОБА_2 не скористалася своїм правом на оформлення спадщини після смерті матері за заповітом. ЇЇ волевиявлення у 2003 та у 2009 роках було направлено на отримання свідоцтв про право на спадщину за законом, що підтверджується поданими нею особисто заявами.

Із змісту позовної заяви та апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 на час звернення до нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом було відомо про існування заповіту, але вона його нотаріусу не надавала і не зазначала в своїх заявах від 14.03.2003 року та 10.12.2009 року про існування інших спадкоємців.

За таких обставин, підстави для визнання недійсним спірного свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2009 року відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Колегія суддів приходить до висновку, що рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,308,313-315,317,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 05 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на неї може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Судді :