Справа № 297/2691/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2013 року

м.
Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Гецко Ю. Ю., при секретарі
Ердевдій І. С., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Берегово
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Свободянської сільської ради про
встановлення додаткового строку для
прийняття спадщини,

встановив:

Позивач – ОСОБА_1 в особі свого
представника – адвоката ОСОБА_2
звернувся до суду із позовом про
встановлення додаткового строку для
прийняття спадщини. В обґрунтування
заявлених позовних вимог, представник
позивача зазначив, що 21 грудня 2004 року
помер ОСОБА_3 рідний брат позивача,
внаслідок чого відкрилась спадщина.
Державним нотаріусом позивачу
відмовлено в оформленні спадкових прав
у зв’язку із пропуском передбаченого
законом строку встановленого для її
прийняття та відсутності у позивача
документів, які б у безспірному порядку
підтверджували факт проживання
позивача з своїм братом на час смерті
останнього. В підтвердження
обґрунтованості заявлених позовних
вимог, ОСОБА_1 та його уповноважений
представник зазначили, що відповідно
до записів у будинковій книзі, копію
якої приєднано до матеріалів позову,
ОСОБА_1 (позивач) та його рідний брат
проживали за однією адресою, окрім
того, фактично вели спільне
господарство, що давало позивачу
підстави вважати, що він вважається
таким, що прийняв спадщину оскільки
фактично проживав з рідним братом на
день його смерті.

Позивач та його представник – ОСОБА_2 в
судове засідання не з’явилися,
відповідно до поданих до суду заяв
просили справу розглянути за їх
відсутності, позовні вимоги підтримали
повністю з підстав зазначених в позові.

Відповідач – Свободянська сільська
рада, явку уповноваженого представника
в судове засідання не забезпечила,
відповідно до поданої заяви відповідач
позов визнав та просив справу
розглянути без їх участі.

Суд, перевіривши матеріали справи,
з'ясувавши повно і всебічно обставини,
на які позивач та його представник
посилались, як на підставу своїх вимог,
оцінивши докази на ствердження цих
обставин в їх сукупності, вважає за
необхідне позов задовольнити, виходячи
з наступного.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України установлено,
що обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову (ч.4 ст.174 ЦПК
України).

Відповідно до норм процесуального
закону, за відсутності будь-якого
застереження, факт, визнаний сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, вважається встановленим. Тобто,
визнання позову відповідачем, згідно
ст.61 ЦПК України, є обов'язковим для
суду, оскільки обставини, визнані
сторонами не підлягають доказуванню.

Як визнано сторонами процесу,
вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом, 21 грудня 2004 року
помер рідний брат позивача – ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії І-ФМ №154387, внаслідок чого
відкрилась спадщина.

ОСОБА_4 державної нотаріальної контори
від 25.10.2013р. позивачу відмовлено в
оформленні спадкових прав з підстав
пропуску визначеного в ч.1 ст.1270 ЦК
України строку для прийняття спадщини,
для вирішення питання про поновлення
строків, позивачу рекомендовано
звернутись до суду.

В ч.1 ст.1272 ЦК України передбачено, що
якщо спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її.

Згідно із ч.2 цієї ж статті названого
Кодексу, за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Судом встановлено, що позивач є
спадкоємцем другої черги на підставі
ст.1262 ЦК України, що дає для суду
достатньо правових підстав вирішити
питання про поновлення строків для
прийняття спадщини.

Інших спадкоємців, в тому числі і тих,
які б за законом мали право на
обов’язкову частку у спадщині (згідно
із ст.1241 ЦК України) судом не
встановлено, що також підтверджується
наявною в матеріалах справи довідкою
Виконавчого комітету Свободянської
сільської ради від 29.08.2013р.

Із записів вміщених в будинкову книгу,
копія якої наявна в матеріалах справи
вбачається, що ОСОБА_3 (спадкодавець) та
ОСОБА_1 (позивач) були зареєстровані за
однією адресою.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що зазначені у позовній заяві причини
пропуску установленого законом строку
для подання заяви в нотаріальну
контору з метою прийняття спадщини, є
поважними, оскільки позивач фактично
був зареєстрованим із спадкоємцем за
однією адресою, що давало позивачу
достатньо правових підстав вважати, що
строки для прийняття спадщини
позивачем взагалі не пропущені, а
позивач, на підставі ч.3 ст.1268 ЦК
України, вважається таким, що прийняв
спадщину, оскільки протягом шести
місяців з дня її відкриття не
відмовився від неї.

Окрім того, судом приймається до уваги,
що відповідачем у справі не
спростовано та фактично визнано ті
обставини, на які позивач посилається у
своїй позовній заяві.

Таким чином, визнання позову
відповідачем не суперечить вимогам
закону та не порушує прав та інтересів
інших осіб, і суд приходить до висновку,
що причина пропуску строку для
прийняття спадщини є поважною, тому
позов слід задовольнити та визначити
додатковий строк, достатній для
подання позивачем заяви про прийняття
спадщини.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 57, 58, 60, 197 ч.2, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, суд,

рішив:

Позов задовольнити.

Визначити додатковий строк – два
місяці для подання заяви про прийняття
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідент. номер:
НОМЕР_1) спадщини за померлим 21 грудня
2004 року братом ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

ОСОБА_6