УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/299/13-ц Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т.Г.
Категорія 48 Доповідач Галацевич О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2013 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Матюшенка І.В., Борисюка Р.М.

з участю секретаря судового засідання Кузьмінської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 лютого 2013 року,-

встановила:

Рішенням Новоград-Волинського районного суду Житомирської області від 04.02.2013 року позов задоволено частково. З ОСОБА_2 стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 21.01.2013 року і до досягнення ним повноліття. В решті позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати, ухваливши нове про зменшення розміру аліментів на дитину до 200 грн. щомісячно. Зазначає, що суд, задовольняючи позов та, стягуючи з нього аліменти на користь позивачки у розмірі 500 грн., не врахував його матеріальне становище, наявну у нього хворобу шкіри, яка перешкоджає йому працевлаштуватися.

Заслухавши доводи осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні (а.с. 4-5). Домовленості про утримання дитини сторони не досягли. Відповідач з 19.09.2011 року офіційно не працює, 28.11.2012 року, 05.12.2012 року, 13.12.2012 року та 30.01.2013 року проходив амбулаторне лікування в кожвендиспансері Новоград-Волинського міськрайонного ТМО (а.с. 18). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча є працездатним, інших утриманців немає, зобовязаний надавати таку допомогу.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд першої інстанції врахував матеріальне становище дитини і відповідача, та правильно визначив розмір аліментів в сумі 500 грн., в межах встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, який на 01 січня становив 972 грн.

Доводи апелянта про те, що він у звязку з хворобою не може працевлаштуватися, є безпідставними, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини, зокрема, відповідний висновок МСЕК про втрату працездатності, тощо, ОСОБА_2 не надав.

Разом з тим, у відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а тому доводи апелянта про неможливість сплачувати аліменти у розмірі більшому ніж 200 грн., колегія суддів до уваги не приймає, оскільки останній працездатний, має можливість працевлаштуватися та забезпечити право дитини на нормальний життєвий рівень для її фізичного, морального, культурного і соціального розвитку.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: