УХВАЛА

Справа № 219/448/2013- ц

2-о/219/40/2013

21.01.2013р. Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Воробйова І.В., розглянувши заяву лікаря-фтизіатра КППУ Міський протитуберкульозний диспансер м.Артемівськапро примусове направлення на стаціонарне лікування ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Лікар-фтизіатр КППУ Міський протитуберкульозний диспансер м.Артемівськазвернувся до суду з заявою про примусове направлення на стаціонарне лікування ОСОБА_1

Подана заява не відповідає вимогам ст.ст.119, 120 ЦПК України.

Як вбачається з заяви та доданого до нього висновку, ОСОБА_1 хворіє на туберкульоз легень, що небезпечно для оточуючих. З заяви не вбачається і до заяви не додані відповідні документи про те, під час амбулаторного чи стаціонарного лікування ОСОБА_1 порушив проти епідеміологічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. Не зазначено, з якого часу і яке лікування проходив ОСОБА_1, коли саме (чому) порушив проти епідеміологічний режим і в чому це було виражено, не зазначено, коли у ОСОБА_1 було виявлено загрозливу форму туберкульозу.

Відповідно до вимог ст.285 ч.2 ЦПК України, участь у розгляді справи представника особи, стосовно якої вирішується питання про госпіталізацію, є обов*язковою. Заява про обов*язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу відомостей про представника ОСОБА_1, його прізвище, ім*я та по-батькові, місце його знаходження, засобів зв*язку не містить, копії заяви для надання ОСОБА_1 та його представнику не надано. Посилання на норми ЦПК України в заяві відсутні.

Відповідно до ст.11 Закону України Про протидію захворювання на туберкульоз:

1. У разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих.

2. Заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації.

Повноваження представника протитуберкульозного диспансеру лікаря-фтизіатра ОСОБА_2 мають бути належним чином підтверджені. Висновок ЛКК КППУ Міський протитуберкульозний диспансер м.Артемівська належним чином не завірений (відсутні штамп диспансеру та печатка).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дана заява повинна бути залишена без руху, а позивачеві наданий строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву лікаря-фтизіатра КППУ Міський протитуберкульозний диспансер м.Артемівськапро примусове направлення на стаціонарне лікування ОСОБА_1 залишити без руху, надавши строк заявнику для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали, та розяснити, що в разі не усунення недоліків у вказаний строк заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судья: І. В.Воробйова