Дата документу 29.10.2013
Справа № 320/9056/13-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
« 29» жовтня 2013 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Кучеренко В.В.
при секретарі - Левандовській Т.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного підприємства «Феникс-Плюс» про стягнення заборгованості,
Згідно п. 1 зазначених додаткових угод Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених уданих додаткових угодах.
Відповідно до п.п.2.1, п. 2 «Строк кредитування» вказаних додаткових угод, Позичальник зобов'язався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені Графіком погашення кредиту згідно Додатку, але в будь-якому випадку не пізніше «01» травня 2015 року.
При цьому, сторони погодили, що: терміном погашення кожного щомісячного платежу за Графіком погашення кредиту вважається останній робочий день, що передує 01 числу кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого Позичальник зобов'язаний сплатити платіж; першим днем прострочення сплати суми щомісячного платежу вважається 01 число кожного поточного календарного, місяця строку кредитування згідно з Графіком погашення кредиту.
Згідно п. 3.1. зазначених Додаткових угод, за користування кредитними коштами, наданими за цими угодами Позичальник зобов'язується сплачувати Банку проценти в порядку та на умовах, визначених цими Угодами.
Починаючи з 01.08.2012 року Позичальник почав не належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання: а саме не в повному обсязі сплачувати кредит та проценти за користування кредитними коштами.
У зв'язку з зазначеним загальна сума заборгованості на підставі вищезазначених додаткових угод складає: 1043096,19 грн. (один мільйон сорок три тисячі дев'яносто шість грн. 19 коп.).
Відповідно до п. 1.3 Договорів поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату відсотків, комісій, винагороди/плати, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору.
Згідно п.1.4 Договорів поруки, відповідальність поручителя і Боржника є солідарною.
29.01.2013 року на адресу ПП «Феникс-плюс» була направлена вимога про обов'язок перед банком за договором поруки, однак вказана вимога хоча й була отримана поручителем, однак залишена без виконання.
Відповідні вимоги направлялися банком й на адресу інших поручителів - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та боржника - ОСОБА_1, однак вказані вимоги повернулися на адресу банку у зв'язку із закінченням терміну зберігання їх на пошті за адресою відповідачів. Заборгованість по кредиту погашено не було.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, на позовній заяві наполягає. Не заперечує проти винесення заочного рішення.
В судове засідання відповідачі ФОП ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ПП «Фенккс-Плюс» у судове засідання не з'явились з невідомої суду причини, про час і дату судового засідання були повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за їх відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідачів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти.
27 серпня 2007 року рішенням загальних зборів учасників ВАТ «Банк Універсальний» перейменовано в Відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк». ПАТ «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав п обов'язків ВАТ «Банк Універсальний». Внаслідок зміни найменування Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк», що підтверджується п.1.1. Статуту ПАТ «Універсал Банк» /а.с. 9/.
Згідно п. 1 зазначених додаткових угод Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених уданих додаткових угодах.
Відповідно до п.п.2.1, п. 2 «Строк кредитування» вказаних додаткових угод, Позичальник зобов'язався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені Графіком погашення кредиту згідно Додатку, але в будь-якому випадку не пізніше «01» травня 2015 року.
Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань було укладено:
Починаючи з 01.08.2012 року Позичальник почав не належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання: а саме не в повному обсязі сплачувати кредит та проценти за користування кредитними коштами.
- заборгованість по сумі кредиту у сумі 627 514, 91 грн. (в т.ч. прострочена заборгованість 65 650,52 грн.);
- пеня у розмірі 4320,24 грн.
- пеня у сумі 1597,83 грн.
У зв'язку з зазначеним загальна сума заборгованості на підставі вищезазначених додаткових угод складає: 1043096,19 грн. (один мільйон сорок три тисячі дев'яносто шість грн. 19 коп.).
Згідно п.1.4 Договорів поруки, відповідальність поручителя і Боржника є солідарною.
Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Згідно ст. 543 Цивільного кодексу України право кредитора вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином і у визначений строк відповідно до умов договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобов'язань є підставою для застосування санкцій, передбачених Цивільним кодексом України, іншими законами та договором.
23.01.2013 року банком на адресу позичальника ОСОБА_1 та поручителів ПП «Феникс-плюс», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були направлені вимоги про погашення заборгованості за кредитом, згідно з якою у боржника виникла заборгованість у розмірі 235 191,88 гривень та яку необхідно негайно погасити з моменту отримання вимоги /а.с. 49-53/.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що дійсно у ФОП ОСОБА_1 мається заборгованість за кредитним договором перед ПАТ «Універсал Банк», що зумовлює необхідність стягнення зазначеної заборгованості.
Однак, суд не може погодитись з доводами представника позивача в частині стягнення вказаної заборгованості з відповідачів солідарно, виходячи з наступного.
Так, як вбачається з матеріалів справи з поручителями ПП «Феникс-плюс», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були укладені самостійні договори поруки, що зумовлює відсутність у них солідарного обов'язку між собою сплати заборгованих кредитних коштів відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України.
Згідно ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено, додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.
Також необхідно зазначити, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.
Пред'явленням вимоги до поручителів є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.
З матеріалів справи вбачається, що 23.01.2013 року банком на адресу позичальника ОСОБА_1 та поручителів ПП «Феникс-плюс», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були направлені вимоги про погашення заборгованості за кредитом, які були отримані 01.02.2013 року.
Цим самим банк змінив строк погашення кредиту та визнав строк виконання зобов'язання таким, що настав з січня 2013 року. Отже з цього часу у банку виникло право на звернення до суду з відповідним позовом.
Однак банк звернувся до суду з позовом зі спливом передбаченого ст. 559 ЦК України строку на звернення до суду з позовом.
Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосування права на повернення кредиту достроково.
Позивач звернувся до суду 09.09.2013 року, тобто після спливу шестимісячного строку для направлення вимоги до поручителів.
Суд не приймає до уваги ту обставину, що у п. 4.2 договорів поруки, де вказаний трирічний строк звернення з позовом до поручителів, оскільки зазначена вимога є безпідставною, тому що в умовах договору не йдеться про випадок дострокового стягнення грошових сум. Трирічний строк звернення до суду обумовлений на випадок настання строку виконання основного зобов'язання.
Таким чином, суд вважає, що з тільки відповідача ОСОБА_1 - позичальника необхідно стягнути суму заборгованості за кредитним договором.
Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, встановленої договором.
Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів, передбачених договором.
Аналізуючи зібрані у справі докази кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає за необхідне в зв'язку з тим, що ОСОБА_1 виконував свої зобов'язання неналежним чином, сплату тіла кредиту та відсотків проводив несвоєчасно, стягнути з нього на користь позивача заборгованість в сумі 1 043 096 гривень 19 копійок та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 441 гривень. В іншій частині позову необхідно відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 549, 553, 554, 610, 612, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 15, 57, 59, 83, 107, 208, 212-215, 224-228 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд
Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного підприємства «Феникс-Плюс» про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: