АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22ц-774/2821/13 Головуючий у першій інстанції: Решетнік М.О.
Категорія: 57 Суддя-доповідач: Красвітна Т.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2013 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.

суддів: Макарова М.О., Міхеєвої В.Ю.

при секретарі Безверхому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", треті особи - Бабушкінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондарь Ірина Михайлівна, ОСОБА_5, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 23 липня 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі за №6621), яким звернуто стягнення на нерухоме майно, належне йому на праві власності, а саме на автомобіль МАЗДА-3 реєстраційний НОМЕР_1. Позивач вважає, що нотаріус не мав права вчиняти такий напис, а отже він не підлягає виконанню, про що й просив постановити рішення.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2012 року позовні вимоги задоволені, виконавчий напис №6621, вчинений 23 липня 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на рухоме майно, а саме автомобіль МАЗДА-3 держномер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, визнано таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі ТОВ "ОТП Факторинг Україна" посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_3 є майновим поручителем за кредитним договором №CL-300/598/2007 від 05.11.2007 р., який укладено між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_5, що підтверджується договором застави автотранспортного засобу №CL-300/598/2007 від 05.11.2007р. Даною заставою забезпечено боргове зобов'язання ОСОБА_5 перед ПАТ "ОТП Банк".

Судом встановлено, що свої зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_5 належним чином не виконує; 23 липня 2010р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі за №6621), яким було звернуто стягнення на автомобіль МАЗДА-3, реєстраційний НОМЕР_1, належний ОСОБА_3 на праві власності.

12.11.2010 року було укладено договір відступлення права вимоги, згідно якого ПАТ "ОТП Банк" передав ТОВ "ОТП Факторинг Україна" права вимоги за кредитним договором №CL-300/598/2007 від 05.11.2007 р., що забезпечений заставою за договором застави №CL-300/598/2007 від 05.11.2007р.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 6 ст. 20 Закону України "Про заставу" визначено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Але інше передбачено Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", чинним з 01 січня 2004 року, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Прикінцевими і перехідними положеннями Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону.

Отже, Закон України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" є спеціальним аконом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна. Положення Закону України "Про заставу" застосовуються лише в частині, що не суперечать Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів і реєстрацію обтяжень".

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно з цим Законом.

Згідно вимог ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження:

1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувала в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов*язання в порядку, встановленому цим Законом;

2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах;

3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги;

4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що станом на 23 липня 2010 року, коли був вчинений оспорюваний виконавчий напис про звернення стягнення на автомобіль, у відповідності до вимог ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" був відсутній такий позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, як реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Крім того, колегія суддів наголошує, що ПАТ "ОТП Банк" звертався з позовом до ОСОБА_5 з приводу неналежного виконання останньою умов кредитного договору №CL-300/598/2007 від 05.11.2007р. та стягнення заборгованості, що стверджується копією відповідної позовної заяви (а.с. 11). Відповідачем ТОВ "ОТП Факторинг Україна" не спростовані доводи позивача про те, що визначена у виконавчому написі сума заборгованості не є безспірною.

Враховуючи викладене, колегія дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення місцевого суду, яким позов задоволено.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді