Справа № 2/638/200/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2013 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді - Григорєвої А.О.

при секретарі - Виставній А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Комунальне підприємство Жилкомсервіс про визначення порядку володіння, користування спільним майном, зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить постановити рішення про користування площею загального користування між мешканцями у комунальній квартирі АДРЕСА_1 у відповідності до діючого законодавства, зобовязати відповідачів звільнити незаконно захоплену ними площу загального користування, забезпечити елементарні умови проживання інших мешканців комунальної квартири; відмовити в проживанні та негайно виселити незаконно проживаючих в комунальній квартирі двох осіб; зобовязати негайно демонтувати незаконно встановлений бойлер для підігріву води у ванній кімнаті, виключити незаконно підключений паралельний телефон від телефону загального користування.

ОСОБА_1 доповнив позовні вимоги в частині встановлення порядку користування приміщеннями загального користування, а саме просив у кожному приміщенні загального користування закріпити за мешканцями конкретні площі для розміщення мінімально необхідного обладнання, столів та іншого. При цьому вважає необхідним виходити з принципу рівноправя під час здійснення розподілу, а не за остаточним принципом, як одноособово здійснили перерозподіл відповідачі.

ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги та просив визначити між співвласниками порядок володіння та користування спільним майном, згідно з додатком № 1 до уточненого позову, зобовязати відповідачів провести за їх кошти демонтаж оснастки для водовідведення та підвід для душової кабіни у ванній кімнаті, а також встановити на своє місце умивальник, демонтований відповідачами, зобовязати відповідачів демонтувати електробойлер для підігріву води, виселити без надання іншого житла ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що більше року постійно мешкають в кімнаті № 2 квартири № 53 та користуються спільною територією незаконно, відшкодувати йому за рахунок відповідачів моральну шкоду в розмірі 6000,00 гривень, судові витрати покласти на відповідачів.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31/100 частина комунальної квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7, 21/100 ОСОБА_2, 23/100 ОСОБА_4, йому 25/100 частин.

У спірній квартирі зареєстровані донька позивача, її чоловік та неповнолітній син.

Балансоутримувачем будинку № 7 по проспекту Правди міста Харкова є Комунальне підприємство Жилкомсервіс.

Наприкінці 2004 року відбулося залиття квартири, а саме його кімнати розміром 18,5 кв.м. та кімнати ОСОБА_2 розміром 16,5 кв.м., інші кімнати залиті не були.

Майже рік він виконував ремонтні роботи в своїй кімнаті, а у 2007 році сім'я його доньки виконала ремонт у малому коридорі, оскільки останній ніколи не ремонтувався.

Наприкінці 2005 року відповідачі стали нехтувати його правами і спільне використання сумісної території квартири йому та його сім'ї стало завдавати багато незручностей.

Відповідачі захотіли мати ізольовану квартиру і на свій розсуд без його згоди виконали ремонтні роботи на кухні та установили кухонний гарнітур, холодильник та інші свої речі. Його два кухонні столи без його відома відповідачі викинули, сім'я його доньки була вимушена придбати саме той кухонний стіл, що вказала ОСОБА_3 і встановити саме там, де їй вказали відповідачі. Стіл знаходиться в такому місці, що приготуванні їжі стає практично неможливе, якщо на кухні знаходиться ще хтось з мешканців комунальної квартири.

В 2006 році відповідачі без його згоди, без дозволу на переобладнання, в ванній кімнаті незаконно без дозволу почали займатися установкою душової кабіни, а в 2011 році самочинно без дозволу установили електробойлер, поставили свою пральну машинку. Йому в ванній кімнаті не залишилось місця для речей необхідних в господарському побуті.

На його думку, незаконні дії відповідачів порушують санітарно технічні вимоги і правила експлуатації житлового будинку та його право на користування спільним приміщенням.

Він звертався із заявою до комунального підприємства Жилкомсервіс провести обстеження в ванній кімнаті комунальної квартири та заборонити відповідачам проводити подібні роботи.

У звязку з такими незручностями в користуванні спільним майном, він звертався до відповідачів в усній формі укласти за домовленістю сторін договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном. Однак, ОСОБА_3 йому відмовила, мотивуючи тим, що спірна квартира є їх приватною власністю.

Крім того, внаслідок порушення його прав в користуванні спільним майном, він має право на відшкодування моральної шкоди. З 2006 року, відповідачі, його, родину та сім'ю доньки пригноблювали, не давали і не дають можливості спокійно проживати в квартирі та користуватись спільними приміщеннями. У звязку з чим його донька та її сім'я наприкінці 2011 року вимушені були залишити житло, в якому вони проживали з 2007 року та орендувати інше житлове приміщення, та щомісячно сплачувати оренду плату. Розмір завданої моральної шкоди він оцінює у 6 000 гривень.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, заперечували проти їх задоволення, звернулися до суду із зустрічним позовом, який неодноразово уточнювали та остаточно просили стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 6000 грн., на користь ОСОБА_3 компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 6000 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що їм, а також їх неповнолітній дочці ОСОБА_7 належить на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_2 31/100 частина, ОСОБА_2 21/100 частина, ОСОБА_4 23/100 частин, ОСОБА_1 25/100 частин.

Володіючи частиною у спільній власності, ОСОБА_1 використовує своє право власності на шкоду правам, свободам та гідності інших громадян співвласників квартири.

Неодноразово ОСОБА_1, фактично не мешкаючи у спірній квартирі, передавав ключі від вхідної двері стороннім особам, які незаконно проникали до квартири за його відсутністю.

Так, у квітні 2007 року ОСОБА_3 викликала співробітників міліції з метою захисту себе та видалення незаконно прониклих у квартиру осіб, які повідомили, що вони є родичами ОСОБА_1 На прохання ОСОБА_3 надати документи, які підтверджують право на перебування в квартирі, вони почали погрожувати, ображати ОСОБА_3 Остання була налякана, оскільки у квартирі крім неї, неповнолітньої доньки та матері ОСОБА_4 нікого не було.

У грудні 2011 року, коли сім'я молодшої доньки відповідача ОСОБА_1 виїхала з квартири, у кімнаті ОСОБА_1 ніхто не проживав, вночі двоє незнайомих молодих людей, відчинивши вхідну дверь власним ключом, пройшли до кімнати відповідача та провели там всю ніч.

З вересня 2005 року по лютий 2007 року ОСОБА_1 здавав свою кімнату в оренду різним особам без згоди інших співвласників квартири. Таким чином, їм та іншим співвласникам квартири була завдана моральна шкода, так як квартиранти користувалися не тільки кімнатою ОСОБА_1, а й майном, яке перебуває у спільній частковій власності.

ОСОБА_1 завдав їм моральної шкоди, яка виразилася у душевних переживаннях та стражданнях, порушенні звичного та спокійного життя, проживанні у квартирі, з наявністю відчуття небезпеки, емоційної напруги. Вони бояться за своє майно, що перебуває у квартирі, оскільки особи, які проживають у кімнаті ОСОБА_1, не відносяться до їх майна обережно, не приймають участі в підтриманні нормального санітарного стану квартири.

Вони вважають грубим порушенням їх прав щодо передачі в оренду кімнати відповідача без узгодження з іншими співвласниками.

Їх неповнолітня донька ОСОБА_7 має проблеми зі здоровям, з 2009 року вона двічі на рік проходить стаціонарне лікування у дитячій міській лікарні № 5 та перебуває на диспансерному обліку у невролога. Однак, систематичні скандали у квартирі, зміна квартирантів погіршують стан її здоровя.

Крім того, з 2004 року по 2011 рік ними у містах загального користування здійснюється ремонт, оскільки після прориву трубопроводу центрального опалення з горищного приміщення та заливу квартири 14.12.2004 року, проживати в квартирі стало неможливим. ОСОБА_1 відмовився від участі в ремонті квартири, мотивуючи тим, що у квартирі він не проживає та ремонт йому не потрібен. ОСОБА_1 всіляко перешкоджає проведенню ремонтних робіт, пише скарги, улаштовує сварки та скандали. В результаті дій ОСОБА_1 ванна кімната до теперішнього часу перебуває в аварійному стані та вони не можуть користуватися нею. Це порушує нормальне життя, оскільки кожний день вони вимушені приймати ванну у приміщенні зі зруйнованими стелями, використовують ванну, строк придатності якої давно сплив.

ОСОБА_1 своїми діями такими як звернення зі скаргами до ЖЕД, дільничного відділення міліції, суду створює їм додаткові емоційні хвилювання. Вони, котрі сумлінно виконують обовязки власника, змушені ходити з поясненнями по вищезазначеним організаціям, переживати тяжкі фізичні та моральні навантаження, витрачати додатковий час на постійну боротьбу за свої права власників, чим порушуються звичайні життєві звязки. У звязку з викладеним завдану їм моральну шкоду оцінюють у 12000 грн., по 6000 кожному.

Третя особа ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала зустрічний позов, просила його задовольнити та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Третя особа Комунальне підприємство Жилкомсервіс у судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Суд, вислухавши сторони, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Комунальна квартира АДРЕСА_3 перебуває в спільній частковій власності наступним особам: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7 31/100 частин; ОСОБА_2 21/100 частина; ОСОБА_4 23/100 частини; ОСОБА_1 25/100 частин (а.с.39).

Фактично ОСОБА_1 у спірній квартирі АДРЕСА_1, не мешкає, що визнано сторонами у справі та не підлягає доказуванню.

З метою покращення житлових умов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були проведені ремонтні роботи в кухні квартири АДРЕСА_4, коридорі, в ванній кімнаті, де був встановлений бойлер та душова кабіна. Сума, яка була витрачена відповідачами за первісним позовом, на проведення ремонтних робіт складає 9043,04 грн. (а.с.41-43).

Як свідчать матеріали справи та підтверджено сторонами у справі ОСОБА_1, не мешкаючи у спірній квартирі, тривалий час звертається до різних інстанцій з приводу незаконних, на його думку, дій, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по поліпшенню житлових умов (а.с.12,22,23,88,89,118,120,121).

Так, доводи ОСОБА_1 щодо незаконних дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по поліпшенню житлових умов спростовуються зібраними у справі доказами, а саме згідно листа Північного РВЕ не виявлено порушень Правил користування електричною енергією у квартирі АДРЕСА_2; згідно листа Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у Харківській області встановлення бойлеру в ванній кімнаті не є обєктом будівництва та не потребує замовником отримання права на виконання будівельних робіт (а.с.151,173).

Відповідно до статті 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Згідно статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багато квартирному житловому будинку та не порушать санітарно технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до статті 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно статті 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру) зобовязані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію.

Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. (Пункт 4 частини другої статті 23 в редакції Закону N 3261-IV ( 3261-15 ) від 22.12.2005);

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до положень статті 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка заподіяла її, за наявності її вини.

Таким чином, враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_1, у звязку з відсутністю доказів про порушення його прав з боку відповідачів співвласників квартири АДРЕСА_2, а саме зібрані у справі докази спростовують доводи ОСОБА_1 щодо незаконності встановлення бойлеру у квартирі, щодо необхідності визначення порядку користування спірною квартирою, оскільки ОСОБА_1 не мешкає у квартирі АДРЕСА_2. Також, суду не надано доказів про проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у спірній квартирі, у звязку з чим вимоги щодо їх виселення через порушення прав співвласника квартири ОСОБА_1 є необґрунтованими. Крім того, не надано доказів на підтвердження вимог ОСОБА_1 про завдання йому моральної шкоди діями відповідачів.

Також, суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди через не надання суду доказів про завдання такої шкоди діями або бездіяльністю ОСОБА_1, настанням наслідків та причинно наслідком звязком між такими.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст.23,379,383,1167 ЦК України, ст.ст. 150, 151 ЖК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Комунальне підприємство Жилкомсервіс про визначення порядку володіння, користування спільним майном, зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди відмовити у повному обсязі.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: