Справа № 199/4419/13-ц
УХВАЛА

«16» травня 2013 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар Конькова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську скаргу Комунального підприємства «Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради на неправомірні дії державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

КП «Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради звернулося до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби ДМУ юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 у частині незаконності постанови від 16.11.2012 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження (ВП №35327151) за судовим наказом від 17.11.2011 р., виданим Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості з теплопостачання; державний виконавець у постанові посилався на те, що виконавчий документ винесений з порушенням вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в ньому відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (боржника).

Як зазначається заявником при зверненні до суду у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Статтею 98 ЦПК України встановлені вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу, та дана право норма не передбачає обовязкового зазначення інформації про індивідуальний ідентифікаційний номер платника податку фізичної особи, що є наслідком того, що у відповідності до Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 17.12.2010 р. №954, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податку фізичної особи є інформацією з обмеженим доступом, та органи ДПС можуть надавати таку інформацію в порядку, встановленому законом та у випадках, коли це прямо передбачено законами, а також за письмовою згодою самих платників податків.

Посилаючись у скарзі на те, що суд не зобовязаний з огляду на ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вказувати у виконавчих документах індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника, номер та серію паспорта, та оскільки такі відомості в матеріалах наказного провадження відсутні, твердження державного виконавця про невідповідність виконавчого документа вимогам Закону України «Про виконавче провадження» безпідставні.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не зявилися; від представника заявника надійшла заява про розгляд скарги у його відсутності, в якій представник просив суд задовольнити скаргу.

Заінтересована особа надала до суду заперечення проти скарги заявника, зазначив в ній про правомірність своїх дій.

Врахував заяву представника заявника та дослідивши докази, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення, відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи вимоги ст. 1, 5, 6, 17- 19 Закону України «Про виконавче провадження» суд дійшов до висновку, що зазначення у виконавчому листі індивідуального ідентифікаційного номеру стягувача та боржника можливе лише при його наявності, якщо такий став відомий судові за розгляду справи. Відсутність даних відомостей не є перешкодою у проведенні виконавчих дій, а також не позбавляє державного виконавця можливості в межах своїх владних повноважень витребувати дану інформацію, що не суперечить ч.2 ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження", яка передбачає, що державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень.

З огляду на вищенаведене для суду вбачаються підстави для визнання дій державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 неправомірними у частині відмови у відкритті виконавчого провадження за судовим наказом від 17.11.2011 р., виданим Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості з теплопостачання та зобовязати державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби ДМУ юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення шляхом відкриття виконавчого провадження за судовим наказом №2н 3040/2011, який виданий 28.08.2012 р. Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради суми заборгованості за надані послуги з теплопостачання.

Керуючись ст. 8, п. 1 ч. 1 ст. 208, ст. 210, ст. ст. 383-386 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Комунального підприємства «Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради задовольнити.

Визнати постанову від 16.11.2012 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження за судовим наказом від 17.11.2011 р., виданим Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради суми заборгованості за надані послуги з теплопостачання неправомірними.

Зобовязати державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу Комунального підприємства «Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради та усунути порушення закону шляхом відкриття виконавчого провадження за судовим наказом №2н 3040/2011, який виданий 28.08.2012 р. Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради суми заборгованості за надані послуги з теплопостачання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Спаї

16.05.2013