РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2013 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Каліщука А.А.

при секретарі Павлович Ю.М., Процюк Н.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ПАТ УСК «Гарант Авто», третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров»я,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_3, третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров»я Позовні вимоги мотивує тим, що 09.11.2009 р. ОСОБА_4, керуючи автобусом марки «БАЗ А07920» р.н. НОМЕР_1 рухаючись по дорозі Рівне -Устилуг, в с. Підгайці, Володимир-Волинського району, Волинської області, не вибрав безпечної швидкості і дистанції руху та здійснив зіткнення з гужовим транспортом, в результаті чого він отримав тілесні ушкодження. Дані обставини встановлені постановою Нововолинського міського суду від 18.01.2010 р. у справі про адміністративне правопорушення. Цією ж постановою встановлено і неправомірність дій ОСОБА_4.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 йому заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійні рани потилиці, котрі згідно акту судово - медичного дослідження від 16.11.2009 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Позивач зазначає, що він з 09.11.2009 р. по 20.11.2009 р. знаходився на лікуванні у хірургічному відділенні Володимир-Волинської ЦРЛ і на лікування ним було витрачено 2 994 грн. 10 коп. Крім матеріальної шкоди йому заподіяно моральну шкоду, оскільки він відчував біль та страждання при травмуванні та лікуванні наслідків травм, тривалий час відчував головну біль, пропустив навчання і змушений був додатково займатись. Розмір моральної шкоди оцінює у 5000 грн.

Оскільки ОСОБА_4 на час заподіяння шкоди перебував у трудових відносинах із ОСОБА_3, а тому згідно ст. 1172 ЦК України ОСОБА_3 зобов»язаний відшкодувати матеріальну і моральну шкоду.

Ухвалою суду від 25.02.2103 р. залучено до участі у справі як співвідповідача ПАТ УСК «Гарант Авто», де була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3.

Під час судового розгляду позивач подав заяви про закриття провадження у справі в частині стягнення із ОСОБА_3 майнової та моральної шкоди, котрі прийняті судом і в цій частині провадження закрито.

Уточнивши позовні вимоги позивач просить стягнути із ПАТ УСК «Гарант Авто» в його користь 2550 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали змінені позовні вимоги, в обґрунтування надали пояснення аналогічні тим, що викладенні у позові.

Представник ПАТ УСК «Гарант Авто» в судове засідання не з»явився, однак подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у відсутності представника.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.11.2009 р. з вини ОСОБА_4, водія автобуса «БАЗ-АО7920», р.н. НОМЕР_1 котрий належить ОСОБА_3, в районі с. Підгайці, Володимир-Волинського району, Волинської області, сталась дорожньо-транспортна пригода (ДТП), у результаті якої ОСОБА_1 отримав легкі тілесні ушкодження.

Постановою Нововолинського міського суду від 18.01.2010 р. у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у даній справі у зв»язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

З медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_1 вбачається, що 09.11.2009 р. він госпіталізований у хірургічне відділення Володимир-Волинської ЦРЛ із тілесними ушкодженнями у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійні рани потилиці, котрі отримав внаслідок ДТП. Знаходився на стаціонарному лікуванні по 20.11.2009 р.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 під час здійснення дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах із ОСОБА_3 Факт наявності між володільцем - ОСОБА_3 та особою, яка керувала джерелом підвищеної небезпеки - ОСОБА_4 трудових відносин підтверджується трудовим договором.

Згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов»язків.

Відповідно до роз»яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27

березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки з зв'язку з трудовими відносинами з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо). Така особа може бути притягнена до відповідальності лише самим володільцем джерела підвищеної небезпеки в регресному порядку, враховуючи характер відносин, які між ними склалися.

Крім того, у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами) визначено, що за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу.

Враховуючи те, що під час здійснення ДТП ОСОБА_4 керував транспортним засобом, котрий належить ОСОБА_3 і перебував у трудових відносинах з ним, тому в силу вищенаведених роз»яснень постанов Пленуму ВСУ та положень ч.1 ст. 1172 ЦК України, обов»язок відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду завдану неправомірними діями ОСОБА_4 покладається на ОСОБА_3

Водночас, судом встановлено, що на момент здійснення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована, шо підтверджується полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВВ №4445916 від 08.06.2009 р.

Згідно даного полісу страховиком є ВАТ УСК «Дженералі Гарант», правонаступником якого є ПАТ УСК «Гарант Авто» (страховик), котра забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоров»ю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталась за участю забезпеченого транспортного засобу, та внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. Застрахованим транспортним засобом є автомобіль «БАЗ АО7920» р.н. НОМЕР_1.

Таким чином, окрім вищенаведених норм дані правовідносини регулюються також положеннями Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі Закон).

Так, згідно ст. 22 Закону, у редакції чинній станом на 09.11.2009 р., при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров»ю, майну третьої особи, в тому числі й моральну шкоду. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9 цього Закону, який становить 51000 грн. на одного потерпілого.

Із змісту поліса вбачається, що обов»язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров»ю потерпілого становить 51000 грн. на одного потерпілого, а тому у відповідності до вимог ст. 22 Закону страховик несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у розмірі не більше ніж 2550 грн.

Враховуючи те, що ОСОБА_3, котрий в силу ч.1 ст. 1172 ЦК України несе відповідальність за майнову та моральну моральну шкоду заподіяну його працівником ОСОБА_4 під час виконання останнім трудових обов»язків, застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ УСК «Гарант Авто», тому обов»язок відшкодувати заподіяну моральну шкоду потерпілому ОСОБА_1, у розмірі не більше ніж 2550 грн., покладається на ПАТ УСК «Гарант Авто».

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставину заподіяння йому неправомірними діями ОСОБА_4 моральної шкоди, обов»язок по відшкодуванню якої покладається на ПАТ УСК «Гарант Авто», у розмірі не більше 2550 грн., наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням ОСОБА_4, вини останнього в її заподіянні.

Моральна шкода полягає в тому, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_1 завдано фізичного болю та страждань, заподіяні душевні страждання, які проявилися у втраті нормальних життєвих зв"язків, що вимагало додаткових зусиль для організації його життя, був порушений звичайний спосіб життя позивача, оскільки останній знаходився на стаціонарному лікуванні, потребував стороннього догляду, не відвідував навчальний заклад, що потребувало додаткових зусиль для організації навчання.

Беручи до уваги тривалість і характер страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, а також характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що вимогу про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково в розмірі 2000 грн.

Керуючись ст.ст. 10,60,212 ЦПК України, ст. 23, ч.1 ст. 1172 ЦК України, ст.9,22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант Авто» в користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант Авто» в дохід держави 229 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: А.А. Каліщук