Карлівський районний суд Полтавської області
Справа № 531/543/13
Провадження № 4-с/531/11/13
У Х В А Л А

30.04.2013 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - Жмурка П.Я.,

при секретарі Сімоненко Я.С.,

представника скаржника- Головашич С.М..

розглянувши скаргу Карлівського управління по експлуатації газового господарства ПАТ Полтавагаз на дії державного виконавця Карлівського відділу державної виконавчої служби Карлівського районного управління юстиції, в порядку виконання судового рішення,-

В С Т А Н О В И В:

22.03.2013 року Карлівське управління по експлуатації газового господарства ПАТ Полтавагаз звернулося до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Карлівського ВДВС Карлівського РУЮ ОСОБА_1

У своїй скарзі заявник вказує, що 31.03.2013 року ними була отримана постанова державного виконавця Карлівського ВДВС Карлівського РУЮ про відмову у відкритті виконавчого провадження щодо виконання судового наказу Карлівського районного суду Полтавської області № 2н-/531/14/13 від 15.02.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Карлівського управління по експлуатації газового господарства ПАТ Полтавагаз заборгованості та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, у зв'язку з порушенням вимог п. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", п. 3. 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, п. 2.3 положення про Єдиний реєстр виконавчих проваджень, а саме відсутній РНОКПП боржника, що унеможливлює його реєстрацію та виконання. Посилаючись на те, що такі дії державного виконавця є незаконними, постанова винесена з порушеннями вимог чиного законадавства, оскільки ідентифікаційний номер боржника вказується у виконавчому документі за наявності, якщо він відомий суду, заявник в своїй скарзі просить суд скасувати постанову державного виконавця від 15.03.2013 року, визнати дії державного виконавця Карлівського ВДВС Карлівського РУЮ неправомірними та зобов'язати останнього прийняти рішення відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

У судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу .

Суд розглянув скаргу у відсутності особи, дії якої оскаржуються, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.п. 18, 23 рішення Європейського суду з прав людини від 12 травня 2011 року у справі "Л. проти України" судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні. Виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом. При здійсненні виконавчою службою виконання остаточного рішення, провадження має бути закінчено без зволікань.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що в 13.03.2013 року Карлівське управління по експлуатації газового господарства ПАТ Полтавагаз звернулося до Карлівського ВДВС Карлівського РУЮ із заявою щодо примусового виконання виконавчого листа Карлівського районного суду Полтавської області № 2н-/531/14/13 від 15.02.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Карлівського управління по експлуатації газового господарства ПАТ Полтавагаз заборгованості та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Судом також встановлено, що постановою старшого державного виконавця Карлівського ВДВС Карлівського РУЮ від 15.03.2013 року було відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу Карлівського районного суду Полтавської області № 2н-/531/14/13 від 15.02.2013 року. Зазначена постанова отримана Карлівським управлінням по експлуатації газового господарства ПАТ Полтавагаз 21.03.2013 року, а скарга подана до суду у визначений ч. 1 ст. 385 ЦПК України строк.

Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні постанови державного виконавця, підставою для відмови у прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу , відповідно до постанови від 15.03.2013 року, є порушенням вимог п. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", п. 3.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, п.2.3 положення про Єдиний реєстр виконавчих проваджень, а саме відсутній РНОКПП боржника, що унеможливлює його реєстрації та виконання.

Разом з цим, суд, з'ясувавши обставини, на які заявник посилається в своїй скарзі, приходить до висновку, що дії державного виконавця є неправомірними, а його постанова, про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконавчого листа, підлягає скасуванню оскільки, відсутність індивідуального ідентифікаційного номеру боржника, який не був відомий суду під час розгляду справи, не є безумовною підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження"передбачені вимоги до виконавчого документу, а саме в п. 3 ч. 1 цієї статті визначено, що у виконавчому документі зазначаються індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб -платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Судовий наказ № 2н-/531/14/13 від 15.02.2013 року виданий Карлівським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Карлівського управління по експлуатації газового господарства ПАТ Полтавагаз заборгованості та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи містить наступні відомості про боржника, а саме: прізвище, ім'я, по-батькові, повну дату народження, місце проживання та зазначено, що ідентифікаційний номер не відомо.

Судом встановлено, що вказаний вище виконавчий документ, на підставі якого заявник звернувся до Карлівського ВДВС Карлівського РУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження, відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", який не передбачає обов'язковість зазначення у судовому наказі ідентифікаційного коду боржника.

Посилання старшого державного виконавця Карлівського ВДВС Карлівського РУЮ на Інструкцію з організації примусового виконання рішень не заслуговують на увагу, оскільки дана Інструкція є внутрішнім документом та дає лише роз'яснення.

За таких обставин, скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його права чи свободи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 383 ЦПК України, п.п. 18, 23 рішення Європейського суду з прав людини від 12 травня 2011 року у справі "Л. проти України", суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу Карлівського управління по експлуатації газового господарства ПАТ Полтавагаз задовольнити повністю.

Визнати дії Карлівського ВДВС Карлівського РУЮ щодо винесення постанови від 15.03.2013 року про відмову у відкритті виконавчого провадження по виконанню судового наказу Карлівського районного суду Полтавської області №2н-/531/14/13 від 15.02.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Карлівського управління по експлуатації газового господарства ПАТ Полтавагаз заборгованості та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - незаконними.

Постанову старшого державного виконавця Карлівського ВДВС Карлівського РУЮ ОСОБА_1 від 13.03.2013 року про відмову у прийнятті до провадження та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу Карлівського районного суду Полтавської області № 2н-/531/14/13 від 15.02.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Карлівського управління по експлуатації газового господарства ПАТ Полтавагаз заборгованості та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи -скасувати.

Зобов'язати старшого державного виконавця Карлівського ВДВС Карлівського РУЮ ОСОБА_1 прийняти рішення відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Карлівський районний суд шляхом подання, протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Суддя П.Я. Жмурко