Справа № 136/2582/13-ц Провадження №
22-ц/772/4355/2013Головуючий в суді першої
інстанції:Кривенко Д. Т.Категорія:
45Доповідач: Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2013 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого:
Медвецького С.К.,

суддів:
Оніщука В.В., Чуприни В.О.,

при
секретарі Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу Головного управління
Держземагенства у Вінницькій області
на ухвалу Липовецького районного суду
Вінницької області від 02 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного
управління Держземагенства у
Вінницькій області про визнання дій
протиправними та надання земельних
ділянок в оренду для ведення
фермерського господарства, -

встановила:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
суду в суд із позовом до Головного
управління Держземагенства у
Вінницькій області про визнання дій
протиправними та надання земельних
ділянок в оренду для ведення
фермерського господарства.

Ухвалою Липовецького районного
суду Вінницької області від 02 грудня 2013
року відкрито провадження у справі.

Не погодившись із цією ухвалою і
вважаючи її незаконною, Головне
управління Держземагенства у
Вінницькій області подало апеляційну
скаргу, в якій просить ухвалу суду
скасувати та постановити нову ухвалу
про відмову у відкритті провадження у
справі.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає, що
вона не підлягає задоволенню з таких
міркувань.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Відкриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції визначив, що справа
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в
абзаці 1 п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року № 2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» відповідно до
положень ст. ст. 55, 124 Конституції
України та ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

У п. 7 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ» роз'яснено, що
земельні відносини, суб'єктами яких є
фізичні чи юридичні особи, органи
місцевого самоврядування, органи
державної влади, а об'єктами - землі у
межах території України, земельні
ділянки та права на них, у тому числі на
земельні частки (паї), регулюються
земельним і цивільним законодавством
на принципах забезпечення юридичної
рівності прав їх учасників,
забезпечення гарантій прав на землю
(стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного
кодексу України; далі - ЗК). Захист судом
прав на землю у цих відносинах
здійснюється способами, визначеними
статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому
числі шляхом визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають
із земельних відносин, у яких хоча б
однією зі сторін є фізична особа,
незважаючи на участь у них суб'єкта
владних повноважень, згідно зі статтею
15 ЦПК розглядаються в порядку
цивільного судочинства. Це стосується,
наприклад, позовів про визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування щодо видання дозволу на
виготовлення (розроблення) проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, вирішення інших питань, що
відповідно до закону необхідні для
набуття і реалізації права на землю,
про надання чи передачу земельної
ділянки у власність або користування
чи не вирішення цих питань, припинення
права власності чи користування землею
(статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та
інші), крім спорів, передбачених
частиною першою статті 16 Закону
України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI
«Про відчуження земельних ділянок,
інших об'єктів нерухомого майна, що на
них розміщені, які перебувають у
приватній власності, для суспільних
потреб чи з мотивів суспільної
необхідності», про цивільну
відповідальність за порушення
земельного законодавства (статті 210, 211
ЗК), про повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Оскільки предметом спору є рішення
органу виконавчої влади щодо надання
дозволу на виготовлення (розроблення)
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду з метою
ведення фермерського господарства, то
цей спір має розглядатись в порядку
цивільного судочинства, а відтак
підстав для скасування ухвали суду
першої інстанції про відкриття
провадження у справі немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Головного
управління Держземагенства у
Вінницькій області відхилити.

Ухвалу Липовецького районного
суду Вінницької області від 02 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
С.К. Медвецький

Судді:
В.В. Оніщук

В.О. Чуприна

З оригіналом вірно: