АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1609/9646/12
Номер провадження 22-ц/786/3878/2013 Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т.В.
Доповідач Хіль Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2013 року м. Полтава
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.,

суддів: Кузнєцової О.Ю., Чічіля В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ДП Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що працював на посаді водія в 22 госпрозрахунковій дільниці філії ДП Міністерства оборони України «Укрвійськбуд». Наказом від 01 квітня 2004 року № 59 його було звільнено із займаної посади на підставі ст.. 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням. Оскільки в порушення вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні з ним не було проведено розрахунок, ОСОБА_1 просив стягнути з ДП Міністерства оборони «Укрвійськбуд» на його користь невиплачену заробітну плату з індексацією у розмірі 2157 грн. 60 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 83 303 грн. 28 коп..

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2013 року позов ОСОБА_1 до ДП Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково.

Стягнуто з ДП Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 500 грн., середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 6 000 грн., а всього 6 500 грн.

Стягнуто з ДП Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на користь держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційному порядку рішення оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2. Посилаючись на порушення норм матеріального права просить рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2013 року в частині позовних вимог про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасувати та ухвалити нове про стягнення з відповідача середньомісячного заробітку за весь час затримки розрахунку в сумі 57 045 грн. 52 коп..

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2013 року сторонами не оскаржувалось.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 відповідно наказу від 19.09.2003 року був прийнятий на посаду водія в 22-у госпрозрахункову дільницю - філії ДП Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» та наказом від 01.04.2004 року звільнений з роботи за п.1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Згідно штатного розпису ДП «Укрвійськбуд» на 2004 рік, посадовий оклад водія легкового автомобіля становив 500 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд першої інстанції виходив з того, що розмір відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні повинен бути співмірним відносно розміру суми заборгованості, тому виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості зменшив його розмір до 6 000 грн.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком з таких підстав.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обовязок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 27 березня 2013 року по справі № 6-15цс13 та постанові Верховного Суду України від 03 липня 2013 року по справі № 6-60цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують в своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права та для всіх судів України, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із цим рішенням Верховного Суду України.

З врахуванням вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи справу, місцевий суд дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для зменшення розміру відшкодування за час затримки розрахунку після звільнення ОСОБА_1

Тому рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2013 року в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

Як вбачається з матеріалів справи середньомісячний заробіток водія легкового автомобіля 22-ої госпрозрахункової дільниці - філії ДП Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» становить 500 грн. Періодом затримки розрахунку при звільненні є період з 02 квітня 2004 року по 12 листопада 2013 року (день ухвалення рішення), тобто 115 місяців 10 днів.

Таким чином, середній заробіток ОСОБА_1 за період затримки розрахунку при звільненні становить: 500 грн. * 115 місяців + 22.73 грн. * 10 дн. = 57 727 грн. 30 коп.. Даний розмір відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України підлягають перерозподілу судові витрати з врахування часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. 4 ч.1 ст. 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2013 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з ДП Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 57 727 грн. 30 коп.

Стягнути з ДП Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на користь держави 582 грн. 27 коп. судового збору.

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2013 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : Л.М. Хіль

Судді: О.Ю. Кузнєцова

В.А. Чічіль