Справа № 2-1483/11
Провадження №2/654/6/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2013 року Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Третьякова І.В.,

при секретарі Роман Н.С.

за участю позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гола Пристань Херсонської області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про визнання майна особистою приватною власністю, -

В С Т А Н О В И В:

28.02.2013 року позивачка ОСОБА_7 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про розділ майна подружжя, свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі з 11.09.2009 року по 13.09.2010 року. В період шлюбу з відповідачем вони проживали в будинку відповідача за адресою с.Круглоозерка вул.Садова, 29. 06.02.2010 року ними було придбано майно, а саме холодильник «LG» вартістю 3006 грн., та газову плиту «Indesit» вартістю 3694 грн. 20.08.2010 року було придбано культиватор КЛД-2.0 вартістю 34000 грн. Оскільки згоди про поділ майна подружжям не досягнуто, а спільне майно є неподільними речами, позивачка просить стягнути з відповідача компенсацію вартості частки у спільному майні подружжя в сумі 20350 грн.

14.03.2013 року відповідач ОСОБА_4 звернувся в суд із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_7 про визнання особистою власністю майна, набутого за час окремого проживання та поділ спільного майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що з 30.04.2010 року його дружина ОСОБА_7 забрала всі документи, дитину та 5000 грн. і пішла від нього, почала проживати у своїх батьків, з цього часу їх спільне подружнє життя припинилося, спільне господарство вони не вели.

13.09.2011 року шлюб мін ними був розірваний рішенням Голопристанського районного суду за позовною заявою ОСОБА_4 20.08.2010 р. він придбав культиватор КЛД-2,0, за гроші, які йому давав його батько, оскільки власних грошей він не мав, так як працював вчителем в школі та отримував невелику заробітну плату. Придбання даного майна відбулося в період фактичного припинених шлюбних відносин. Крім того, під час шлюбу він з дружиною придбали будівельні матеріали, а саме 208 листів шиферу, камінь-ракушняк 10000 шт., 50 листів ГКП, 100 листів профнастилу, на загальну суму 51144 грн., які зберігалися на його подвірї. Дані будівельні матеріали вважає спільною власністю подружжя. 20.08.2012 року ОСОБА_7 разом з батьками забрала будівельні матеріали: шифер, ГКП, профнастил, камінь-ракушняк. Під час судового розгляду справи позивач за зустрічним позовом уточнив позовні вимоги і остаточно просив визнати культиватор КЛД-2,0, вартістю 34000 грн., придбаний 20.08.2010 року його особистою власністю, будівельні матеріали, а саме шифер, гипсокартон, профнастил, камінь ракушняк на загальну вартість 50760 грн. спільною сумісною власністю та просив визнати відмову від своєї частки у спільній власності подружжя на користь відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_7

Ухвалою суду віл 20.03.2013 року дані позови обєднані в одне провадження.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_7 підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити та заперечувала проти зустрічних позовних вимог ОСОБА_4, просила відмовити в їх задоволенні, при цьому пояснила, що дійсно перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 з 11.09.2009 року по 13.09.2010 року. В період шлюбу 4.02.2010 року народилася донька ОСОБА_8. 06.02.2010 року за ініціативи ОСОБА_4 вони придбали техніку, а саме холодильник «LG» та газову плиту «Indesit» через інтернет магазин, але получали товар в магазині «Фокс-маркет» в м.Херсоні у вікні видачі товару. Під час спільного життя у неї виникли труднощі у догляді за грудною дитиною, оскільки чоловік їй не допомагав, постійно працював, тому вона 30.04.2010 року пішла проживати до своїх батьків за адресою с.Круглоозерка, вул. Шкільна, 28а. За цей час ОСОБА_4 грошей на її утримання та на дитину не давав, але навідував її з дитиною, вона також приходила до ОСОБА_4, шлюбні відносини не були припинені. 20.08.2010 року вона разом з батьками приїхала до ОСОБА_4, щоб забрати свої осінні речі та речі дитини, також її батьки вивезли будівельні матеріали, які належали ним, але зберігалися у ОСОБА_4 Через декілька днів ОСОБА_4 повідомив, що має намір розірвати шлюб і 13.09.2010 року Голопристанський районний суд своїм рішенням розірвав шлюб між ними. Крім того, в день, коли вона приїхала за своїми речами до ОСОБА_4, 20.08.2010 р., останній придбав культиватор КЛД-2.0, який вона вважає придбаним в шлюбі, адже спільним майном.

Представники позивачки за первинним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, зазначених у позові, зустрічну позовну заяву не визнали, просили відмовити в її задоволенні.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов ОСОБА_7 до себе не визнав, просив відмовити в ньому, свою зустрічну позовну заяву підтримав, просив задовольнити, при цьому пояснив, що перебував у шлюбі з ОСОБА_7 з 11.09.2009 р. по 13.09.2010 р., проте фактично подружні відносини між ними припинились 30.04.2010 року, коли ОСОБА_7 забрала дитину, документи та гроші в сумі 5000 грн. і пішла від нього до своїх батьків. Він намагався повернути дружину в сімю, але вона відмовилася і 20.08.2010 року приїхала разом з батьками, щоб забрати речі. Оскільки спільне життя було неможливим і фактично припиненим з 30.04.2010 року, оскільки вони разом не проживали, спільного господарства не вели, спільного бюджету у них н було, він звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу і 13.09.2010 року рішенням Голопристанського районного суду шлюб було розірвано. За час шлюбу ані холодильник, ані газову плиту вони з дружиною не придбавали., цих речей немає, тому їх неможливо визнати спільним майном подружжя. 20.08.2010року він дійсно придбав культиватор КЛД -2.0, але гроші для цього йому дав його батько. До того ж в цей період, протягом останніх чотирьох місяців, він не проживав з дружиною разом, фактично подружні відносини були припинені, тому вважає, що культиватор не є спільно набутим майном подружжя. Крім того, під час шлюбу, він купував будівельні матеріали, зазначені в позові. Але 20.08.2010 року батьки позивачки ОСОБА_7 вивезли ці будівельні матеріали та утримують у себе. Відповідач ОСОБА_4 підтримав свої уточнення до зустрічної позовної заяви та просив прийняти його відмову від його частки у спільному майні, а саме будівельні матеріали, на користь позивачки.

Представник відповідача ОСОБА_5 підтримав позицію відповідача, підтримав зустрічну позовну заяву та просив її задовільнити, а у первісному позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників та свідків, вважає первинний позов таким, що підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 11.09.2009 року сторони перебували у шлюбі, відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 1-КГ № 0407034 від 11.09.2009 року (а. с. 5).

З 30.04.2010 року сторони проживали окремо: позивачка ОСОБА_7 за адресою с.Круглоозерка, вул. Шкільна, 28а, відповідач ОСОБА_4 с.Круглоозерка вул.Садова,29, що не оспорюють сторони в судовому засіданні.

Відповідно до довідки Круглоозерської сільської ради від 29.03.2013 р. №256 ОСОБА_7 та ОСОБА_4 після одруження та на час народження доньки, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали разом за адресою с.Круглоозерка вул.Садова, 29. На час видачі довідки ОСОБА_7 разом з донькою проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. 28а (а.с.81)

Відповідно до Довідки від 19.03.2013 року наданою медичною сестрою Круглоозерської лікарської амбулаторії в тому, що з травня 2010 року мати ОСОБА_9 викликала лікарів до дитини ОСОБА_8 04.02.2010 року за адресою с.круглоозерка, вул.Шкільна 28а (а.с.80).

При цьому суд критично відноситься до наданої в судовому засіданні представником позивачки ОСОБА_3 довідки від 05.07.2013 року, яка заперечує видану медичною сестрою Круглоозерської лікарської амбулаторії довідку від 19.03.2013 р. про виклик лікарів до ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 з травня 2010 р. по вул.Шкільна, оскільки вона була видана зі слів батька, журнал записів відсутній, вважає її недостовірною з тих підстав, що дана довідка та довідка від 19.03.2013 р. видана однією особою, одна одній протирічать, при цьому докази відсутності журналу записів на підтвердження заперечень не надано.

Рішенням Голопристанського районного суду від 13.09.2010 року шлюб між сторонами розірвано за позовною заявою ОСОБА_4 Відповідно до мотивувальної частини рішення суду, відповідачка в справі ОСОБА_9 позов визнала, суд вважав збереження шлюбу неможливим, сімя фактично розпалась (а. с. 6).

Відповідно до товарного чеку від 06.02.2010 року було придбано наступне майно: холодильник «LG», вартістю 3006 грн. та газова плита «Indesit», 3694 грн. (а.с.8).

Відповідно до накладної від 20.08.2010 року ОСОБА_4 придбав культиватор КЛД-2,0 вартістю 34000 грн. (а.с.9).

Відповідно до довідки від 10.06.2010 року № 01-10 ОСОБА_9, працює головним спеціалістом в управлінні агропромислового комплексу, та її заробітна плата за вересень-грудень 2009 року склала 11744,45 грн., в тому числі лікарняні у звязку з пологами 6255,13 грн. (а.с.7).

Відповідно до довідки про доходи, ОСОБА_4 працює на посаді вчителя Круглоозерської ЗОШ та його заробітна плата за вересень-грудень 2009 січень-квітень 2010 склала 10362,60 грн. (а.с.30).

Допитана в судовому засіданні як свідок представник позивачки ОСОБА_2, пояснила, що її донька ОСОБА_7 11.09.2009 року одружилася з ОСОБА_4, молоде подружжя проживало в будинку чоловіка. Її донька була вагітна та у лютому 2010 р. мала народити. Вона отримала за місцем роботи лікарняні у звязку з пологами більше 5000 грн., в той час як ОСОБА_4В, працював вчителем у школі, та отримував маленьку зарплату. ОСОБА_4 запропонував дружині придбати новий холодильник та газову плиту, оскільки стара газова плита пропускала газ. 04.02.2010 року у них народилася донька, а 06.02.2010 року, поки ОСОБА_7 знаходилася в пологовому будинку, він разом зі своїм родичем придбав холодильник та газову плиту, при цьому пояснював, що придбав це майно через інтернет-магазин, оскільки це дешевше, а забирав у вікні-видачі товару в магазині «Фокс-маркет» в м.Херсоні. Після народження дитини, її доньці було важко справлятися з новонародженим, тому 30 квітня 2010 року ОСОБА_7 прийшла з дитиною до своїх батьків. І проживала окремо від чоловіка.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судовому засіданні показали, що прийшли до ОСОБА_4 на день народження 03.05.2010 року та побачили, що дружина з дитиною відсутні. ОСОБА_4 пояснив, що його дружина ОСОБА_7 пішла від нього до батьків. Під час святкування дня народження ОСОБА_4, вони чули телефонну розмову батька ОСОБА_4 з ОСОБА_7, на питання батька - коли вона повернеться додому, вона відповіла відмовою. Від ОСОБА_4 їм було відомо, що ОСОБА_7 так і не повернулася в родину, не приходила до ОСОБА_4 та він не ходив до неї, а в подальшому подружжя розірвало шлюб.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_7 та її син навчалися разом у школі. Їй було відомо, що ОСОБА_7 вийшла заміж за ОСОБА_4 та у неї народилася дитина і що подружжя проживає в будинку чоловіка. Влітку 2010 року вона приїжджала до ОСОБА_2 в с.Круглоозерка вул.Шкільна 28а та побачила, що ОСОБА_7 живе у матері.

Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона забовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст..60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на підставі спільної сумісної власності.

Згідно статті 70 С К України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

За статтею 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ст..364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Таким чином, суд вважає, що під час шлюбу між сторонами ними було придбано майно, а саме: холодильник «LG», вартістю 3006 грн. та газова плита «Indesit», 3694 грн., яке суд визнає обєктом спільної сумісної власності подружжя, яке підлягає поділу в рівних частках між сторонами. Оскільки дане майно є неподільними речами, суд вважає за можливим стягнути з відповідача ОСОБА_4В, на користь позивачки ОСОБА_7 грошову компенсацію її частки у спільному майні, що складає 3350 грн.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача ОСОБА_4, щодо того, що дане майно ніколи не придбавалося подружжям, оскільки ним не надано належних та допустимих доказів своїх заперечень, вони спростовуються матеріалами справи, а саме чеком від 06.02.2010 року та поясненнями свідка ОСОБА_2

Відповідно до ч.6 ст.57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.30 Постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», якщо за час окремого проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин спільне майно його членами не придбавалося, суд відповідно ч.6 ст.57 СК України може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте кожним з них за цей період та за вказаних обставин, і провести поділ тільки того майна, що було їхньою спільною власністю до настання таких обставин.

В судовому засіданні встановлено, що починаючи з 30.04.2010 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, після того, як позивачка ОСОБА_7 перейшла жити до своїх батьків (по вул.Шкільній 28а). На те, що сторони не мали наміру зберегти сімю вказує той факт, що 03.05.2010 року позивачка не прийшла до чоловіка привітати його з днем народження, лікаря до дитини викликала за місцем свого проживання у батьків, протягом наступних чотирьох місяців до 20.08.2010 року сторони спільно не проживали, спільного господарства не вели, спільного бюджету в них не було, одне одного не навідували, що спонукало відповідача ОСОБА_4 звернутися в суд з позовом про розірвання шлюбу, проти чого позивачка ОСОБА_7 не заперечувала, визнавши, що збереження сімї неможливо, в результаті чого 13.09.2010 року шлюб був розірвано рішенням суду. Таким чином, суд робить висновок, що в період часу з 30.04.2010 р. по 20.08.2010 р., між подружжям шлюбні відносини фактичного припинилися. Тому придбаний 20.08.2010 року ОСОБА_4 культиватор КЛД-2,0 суд не може визнати спільним майном подружжя, а визнає його особистою приватною власністю ОСОБА_4

Стосовно будівельних матеріалів, шифер, профнастил, ГКП, камінь ракушняк, які в зустрічній позовній заяві ОСОБА_4 просив визнати спільним майном подружжя та відмовився від його частки в цьому спільному майні, суд вважає, можливим прийняти відмову відповідача від його частки в спільному майні на користь позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 57, 60, 70, 71 СК України, ст. ст. 364 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст.10, 11, 57-66, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про поділ мана задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про визнання майна особистою приватною власністю задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя холодильник вартістю 3006 грн., газову плиту вартістю 3694 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 грошову компенсацію 1/2 частки у спільному майні подружжя в сумі 3350 грн. (три тисячі триста пятдесят гривень).

Визнати за ОСОБА_4 на праві особистої приватної власності культиватор КЛД-2,0 вартістю 34000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя І. В. Третьякова