Справа №2/489/1002/13
Ленінський районний суд м. Миколаєва
___________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

"16" квітня 2013 р. м. Миколаїв

Ленінський районній суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Коновця М.С.

при секретарі - Михайловій А.О.

за участю:

позивача: не з'явився;

представник позивача: ОСОБА_1;

відповідачів: 1) не з'явився; 2) не з'явився;

треті особи: не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

За позовом: ОСОБА_2;

До відповідачів: 1) ОСОБА_3;

2) ОСОБА_4;

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

- Товарна біржа "Нерухомість-Південь";

- Товарна біржа "Сангай";

про визнання договорів купівлі продажу нерухомого майна № 4041 від 26.08.1999 р. та № 489 від 14.04.2000 р. дійсними.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне:

В лютому 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання дійсними договору купівлі продажу нерухомого майна № 4041 від 26.08.1999 р., а саме ? частки житлового будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Баштанська, 1, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та договору купівлі продажу нерухомого майна № 489 від 14.04.2000 р. а саме ? частки житлового будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Баштанська, 1 укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивачка зазначає, що на умовах цих договорів вона придбала обидві частки будинку розташованого в м. Миколаєві, вул. Баштанська 1, де проживає з 24.09.1999 р., сторонами за договорами було виконано усі суттєві умови. Однак на теперішній час вона позбавлена можливості розпорядитися належним їй нерухомим майном, не має можливості нотаріально завірити договори купівлі продажу нерухомого майна. Визнання цих договорів дійсними викликано необхідністю реалізацією позивачкою свого права власності.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд визнати дійсними договори купівлі продажу нерухомого майна №4041 від 26.08.1999 р. та № 489 від 14.04.2000 р.

В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала, і просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачі та треті особи в судове засідання не зявились, про місце і час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи за позовом ОСОБА_2; до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договорів купівлі продажу нерухомого майна № 4041 від 26.08.1999 р. та № 489 від 14.04.2000 р. дійсними, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товарна біржа "Нерухомість-Південь"; Товарна біржа "Сангай";

Досліджуючи наявні матеріали справи, аналізуючи норми чинного законодавства, що стосується суті спору, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до договору купівлі продажу №4041 від 26.08.1999 р. (серії ТК №704041) на товарній біржі "Нерухомість-південь" ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_3 ? частку житлового будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Баштанська, 1.

Договір купівлі продажу нерухомого майна зареєстрований на товарній біржі "Нерухомість Південь" в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю" за №4041 від 26.08.1999 р. та зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстрі за №7816 від 08.09.1999 р.

З 24.09.1999 позивачка зареєстрована та постійно проживає за вказаною адресою.

У відповідності до договору купівлі продажу укладеного на товарній біржі "Сангай" ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_4 ? частку житлового будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Баштанська, 1.

Договір купівлі продажу нерухомого майна зареєстрований на товарній біржі "Сангай" в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю" за №489 від 14.04.2000 р. та зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстрі за №7816 від 19.04.1999 р.

Договори було укладено відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", яка на час укладення встановлювала, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню; угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 р.) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоди, визнати угоду дійсною. При цьому наступне нотаріальне посвідчення угоди не потрібно.

Згідно статті 128 ЦК УРСР (в редакції, що діяла на час укладення спірних договорів) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Статтею 227 ЦК УРСР (в редакції, що діяла на час укладення спірних договорів) визначено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Таким чином виходячи з наданих договорів купівлі - продажу та технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №1 по вул. Баштанська, 1 в м. Миколаєві (інвентаризаційна справа №11663, реєстровий № 7816) ОСОБА_2 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за цією адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається, умови договорів купівлі-продажу нерухомого майна №4041 від 26.08.1999 р. та №489 від 14.04.2000 р. були виконанні сторонами належним чином, окрім нотаріального посвідчення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 набула права власності на квартиру АДРЕСА_1 в Миколаєві. Її право посвідчено відповідним реєстраційним написом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 47, 227 ЦК УРСР, ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", керуючись ст.ст. 10, 14, 30, 31, 60, 62, 212-214, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов - задовольнити.

2.Визнати договір купівлі продажу нерухомого майна № 4041 від 26.08.1999 р. на ? частки житлового будинку розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Баштанська, 1, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та зареєстрований Товарною Біржею "Нерухомість-Південь" дійсним.

3.Визнати договір купівлі продажу нерухомого майна № 489 від 14.04.2000 р. на ? частки будинку розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Баштанська, 1, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, та зареєстрований Товарною Біржею "Сангай" - дійсним.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 19.04.2013 р.

Суддя