Справа № 2-603/12 Головуючий у І інстанції Коцюрба М.П.
Провадження № 22-ц/780/1877/13 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л.А.
Категорія 44 09.04.2013
УХВАЛА

Іменем України

4 квітня 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

при секретарі Баліну П.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 24 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Києво - Святошинської районної державної адміністрації, Управління Держкомзему у Києво - Святошинському районі Київської області про визнання розпоряджень Києво - Святошинської районної державної адміністрації та державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними, скасування кадастрових номерів, присвоєних земельним ділянкам, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що їй на праві приватної власності, на підставі державного акту НОМЕР_1, виданого та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 06.03.2003 року, належить земельна ділянка площею 0,120 га з призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться по АДРЕСА_1. Зазначала також, що у 2010 році голова Києво-Святошинської райдержадміністрації видав розпорядження про передачу у приватну власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 1,6907 га в селі Петрівське в яку була включена і земельна ділянка позивача.

На підставі вказаного розпорядження було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2, а ділянці присвоєно кадастровий НОМЕР_2.

Позивач вважає, що зазначеними діями відповідачів порушені її права як власника земельної ділянки, оскільки земельна ділянка позивачки знаходиться в межах територіальної громади села Петрівське, отже передаватися у власність дана ділянка могла б лише за рішенням Петрівської сільської ради, а не за розпорядженням голови Києво-Святошинської райдержадміністрації, який не має повноважень на передачу у власність земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності, чи приватній власності. Таким чином вважає, що, передавши ОСОБА_2 у власність земельну ділянку, райдержадміністрація вийшла за межі своїх повноважень.

Крім того, ОСОБА_3 посилалась на те, що вищевказані розпорядження РДА не підписані головою адміністрації або його заступниками; проект землеустрою, на підставі якого видано розпорядження, не погоджений з органом земельних ресурсів, природоохоронним органом, санітарно-епідеміологічним органом, органом містобудування і архітектури, органом охорони культурної спадщини, а також посадовими особами комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою.

Також, ОСОБА_3 вказувала на порушення "Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі", затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.99 із змінами від 16.03.2009, вищевказаний державний акт видано без будь-якої технічної документації, що підтверджується відповіддю Управління Держкомзему у Києво - Святошинському районі Київської області від 11.04.2012 року на запит Києво - Святошинського районного суду Київської області, у якій вказано, що вищезазначеної технічної документації не виявлено.

Відповідач ОСОБА_2, з метою виведення ділянки з під арешту та отримання можливості вільно розпоряджатися нею, написав нотаріально посвідчену заяву від 19.02.2011 року, адресовану Управлінню Держкомзему у Києво - Святошинському районі Київської області, Компетентним органам та всім кого це стосується, у якій він відмовився від частини вищевказаної ділянки.

Позивач зазначала, що за допомогою цієї заяви ОСОБА_2 добився того, що незаконно набута арештована земельна ділянка втратила свою цілісність як об'єкт права власності і її кадастровий номер було скасовано.

Позивач вказувала, що ОСОБА_2 розбив вищевказану арештовану ділянку, площею 1,6907 га на окремі земельні ділянки, яким були присвоєні окремі кадастрові номери і на які були виготовлені нові державні акти.

Так, ОСОБА_2 став власником ділянок з наступними площами та кадастровими номерами: площею 0,10 га, кадастровий НОМЕР_3; площею 0, 10882 га кадастровий НОМЕР_4, площею 0,10880 га кадастровий НОМЕР_5, площею 0,10881 га кадастровий НОМЕР_6, площею 0,10883 га кадастровий НОМЕР_7, площею 0,10880 га кадастровий НОМЕР_8, площею 0,44999 га кадастровий НОМЕР_9.

З урахуванням всіх уточнень, станом на час розгляду справи позивачка просила визнати недійсними: розпорядження Києво - Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 54 від 12.01.2010 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в адміністративних межах Петрівської сільської ради Києво - Святошинського району, Київської області; розпорядження Києво - Святошинської районної державної адміністрації № 2017 від 18 березня 2010 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 1,6908 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в адміністративних межах Петрівської сільської ради Києво - Святошинського району, Київської області; Державний акт на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 1,6907 га, кадастровий НОМЕР_2, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Петрівської сільської ради Києво - Святошинського району, Київської області, серія НОМЕР_10 та скасувати кадастрові номери на наступні належні ОСОБА_2 земельні ділянки, які знаходяться на території Петровської сільської ради Києво - Святошинського району, Київської області, площею 0,10 га, кадастровий НОМЕР_3; площею 0,10882 га, кадастровий НОМЕР_4; площею 0,10880 га кадастровий НОМЕР_5; площею 0,10881 га кадастровий НОМЕР_6; площею 0,10883 га кадастровий НОМЕР_7; площею 0,10880 га кадастровий НОМЕР_8; площею 0,44999 га кадастровий НОМЕР_9; площею 1,6907 га, - кадастровий НОМЕР_2.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 24.12.2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсними: розпорядження Києво - Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 54 від 12 січня 2010 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в адміністративних межах Петрівської сільської ради Києво - Святошинського району, Київської області; розпорядження Києво - Святошинської районної державної адміністрації № 2017 від 18.03.2010 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 1,6908 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в адміністративних межах Петровської сільської ради Києво - Святошинського району, Київської області; Державний акт на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 1,6907 кадастровий НОМЕР_2, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Петрівської сільської ради Києво - Святошинського району, Київської області, серія НОМЕР_10 та скасувати кадастрові номери, присвоєні земельним ділянкам ОСОБА_2, находяться на території Петрівської сільської ради Києво - Святошинського району, Київської області: площею 0,10 га, кадастровий НОМЕР_3; площею 0,10882 кадастровий НОМЕР_4, площею 0,10880 га - кадастровий НОМЕР_5, площею 0,10881 га - кадастровий НОМЕР_6,площею 0,10883 га - кадастровий НОМЕР_7, площею 0,10880 га - кадастровий НОМЕР_8, площею 0,44999 га - кадастровий НОМЕР_9 - скасовано.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року „Про судове рішення у цивільній справі" зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що вищевказана ділянка ОСОБА_2, площею 1,6907 га накладається на ділянку позивачки, площею 0,120 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, що |підтверджується відповіддю Управління Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області від 07.09.2012 року (а.с.120).

Таким чином, видачею розпоряджень Києво - Святошинської РДА № 54 від 12.01.2010 року та № 2017 від 18.03.2010 року, видачею та реєстрацією державного акту на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 1,6907 га, кадастровий НОМЕР_2, для ведення особистого селянського господарства, знаходиться на території Петрівської сільської ради Києво - Святошинського району, Київської області, серія НОМЕР_10, було порушено право приватної власності позивачки, що є неприпустимим.

Відповідно до положень статей 317, 319, 321, 391 ЦК Україниправо власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник майна володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном.

Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції правомірно керувався положеннями ст. 393 ЦК України, відповідно до якої, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Крім того, згідно ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади акта, яким порушуються права особи щодо володіння користування чи розпорядження земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Судом першої інстанції встановлено, що на момент винесення вищевказаних розпоряджень РДА, ділянка позивачки, на яку накладається передана ОСОБА_2 ділянка, площею 1,6907 га, знаходилася і по даний час знаходиться в межах населеного пункту села Петрівське, що підтверджується відповіддю Петрівської сільської ради Києво - Святошинського районуКиївської області від 18 грудня 2012 року (а.с.121) і вбачається з державного акту НОМЕР_1, а отже Києво - Святошинська РДА, розпорядившись зазначеною земельною ділянкою, вийшла за межі своїх повноважень.

Згідно ст.12 Земельного кодексу України, розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок у власність громадян відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад.

З державного акту НОМЕР_1 на право власності позивачки ділянку, площею 0,120 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 вбачається, що дана ділянка має цільове призначення "для будівництва та обслуговування житлового будинку", а оскаржуваним розпорядженням райдержадміністрації ділянку, яка накладається на ділянку позивачки, передано ОСОБА_2 у власність "для ведення особистого селянського господарства".

Згідно ч.2 ст.20 Земельного кодексу України, зміна цільового призначення земель проводиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, а з огляду на те, що Києво - Святошинська РДА не має повноважень приймати рішення про передачу у власність землі, яка входить до вищевказаної земельної ділянки позивачки, а відповідно - не має права змінювати цільове призначення цієї землі. Змінивши її цільове призначення, Києво - Святошинська РДА порушила порядок зміни цільового призначення земель.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вищевказані розпорядження, державний акт на земельну ділянку, площею 1, 6907 га мають бути визнані недійсними, а кадастровий номер, присвоєний даній ділянці піллягає скасуванню.

Статті 10, 60 ЦПК України визначають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 ЦПК України, частина перша якої передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а відповідно до частини третьої - обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" судам роз'яснено, що враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Неприпустимим є витребування і приєднання до справи матеріалів на підтвердження висновків і мотивів рішення після його ухвалення. Якщо докази у справі зібрані в порядку, передбаченому статтями 132, 133, 140 та частиною четвертою статті 191 ЦПК, суд може обґрунтувати ними рішення лише за умови, якщо вони були ним оголошені в судовому засіданні, пред'явлені для ознайомлення особам, які беруть участь у справі, та досліджені в сукупності з іншими доказами.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

При ухваленні рішення суд відповідно до статті 212 ЦПК оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що викладені в ній доводи є необґрунтованими, оскільки не спростовують висновків ухваленого судом першої інстанції рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутні докази накладання спірних земельних ділянок не відповідають обставинам, встановленим місцевим судом і спростовуються доказами, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності.

Доводи про наявність у справі правових підстав для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у позові не ґрунтуються на матеріалах справи і апелянтом не підтверджені належними, допустимими доказами.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновки місцевого суду щодо доведеності позовних вимог.

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, правильно встановлено правові відносини сторін, дана належна правова оцінка доказам у справі, висновки місцевого суду відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду відповідає вимогам матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про необхідність апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 24 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: