Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/2348/13-ц
Провадження № 2/321/92/2014
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2013 року смт. Михайлівка

Суддя Михайлівського районного суду Запорізької області Дараган Л.В., розглянувши позовну заяву публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 і малолітньої ОСОБА_4, про виселення та зняття з реєстраційного обліку, за участю третіх осіб - Михайлівського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, органу опіки та піклування Михайлівської селищної ради, відділу державної виконавчої служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «ОСОБА_1 Аваль» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 і малолітньої ОСОБА_4, про виселення та зняття з реєстраційного обліку, за участю третіх осіб - Михайлівського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, органу опіки та піклування Михайлівської селищної ради, відділу державної виконавчої служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року, позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

При цьому було встановлено, що позов було подано з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Так, не зрозуміло, з чого саме виходив позивач, залучаючи до участі у справі в якості відповідача лише ОСОБА_2 та зазначаючи, що вона діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки, як вбачається, станом на час пред'явлення позову ОСОБА_3 є повнолітньою особою.

Крім того, в порушення п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України відсутні посилання на докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на підтвердження кожної обставини.

Зокрема, позивач, зазначаючи про наявність відповідного рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, в позові взагалі не зазначає, чи набрало зазначене рішення суду чинності, ані про дату набрання цим рішенням законної сили. При цьому відповідна копія такого рішення суду до позову не додана.

Крім того, позивач, заявляючи вимоги про виселення відповідача та інших осіб, які проживають в квартирі, що є предметом іпотеки, не зазначає про жодні докази на підтвердження наявності певних умов, за яких можливе примусове виселення мешканців житла, що є предметом іпотеки, з урахуванням того, що письмова вимога про виселення була отримана лише 27 листопада 2013 року не особисто відповідачем, а іншою особою, яка, згідно доданих документів, в цьому житлі не проживає, однак позивач із позовом звернувся до суду вже 20 грудня 2013 року, тобто до спливу встановленого законом місячного строку, і при цьому позивачем не враховуються ті обставини, що відповідно до п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» № 5 від 30 березня 2012 року, примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на який звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Вказані недоліки перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року, якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, суд вважає необхідним залишити вказаний позов без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 4 дні з дня отримання копії вказаної ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 і малолітньої ОСОБА_4, про виселення та зняття з реєстраційного обліку, за участю третіх осіб - Михайлівського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, органу опіки та піклування Михайлівської селищної ради, відділу державної виконавчої служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 4 дні з дня отримання копії вказаної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

20.12.2013