Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4679/13-ц
Провадження № 2/553/1658/2013
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.12.2013м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в
складі:

головуючої судді Крючко Н.І.,

при секретарі Довгенко І.О.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1- адвоката - ОСОБА_2,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Ленінської
районної у м. Полтаві ради про
визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
Ленінської районної у м. Полтави ради
про встановлення факта прийняття ним
спадщини від ОСОБА_3 у вигляді
домоволодіння, яке розташоване за
адресою АДРЕСА_1 та визнання за ним
права власності на домоволодіння, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а саме:
житловий будинок площею 46,4 кв.м., гараж
Б, сарай Б1, колодязь №1, ворота хвіртка
№2, огорожа №3, вимощення І, які
розташовані на земельній ділянці
площею 535 кв.м..

Позивач ОСОБА_1 в попередньому
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та
наполягав на їх задоволенні.

В попередньому судовому засіданні
представник позивача ОСОБА_1 - адвокат
ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в
повному обсязі.

Представник Ленінської районної у
м. Полтави ради Вовк В.Ф. в попереднє
судове засідання не з'явився, але надав
суду заяву, в якій прохав проводити
судовий розгляду справи у відсутність
їх представника, проти задоволення
позовних вимог не заперечував.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Суд, вислухавши позивача ОСОБА_1
його представника - адвоката ОСОБА_2,
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають
до задоволення за наступних обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на
праві приватної власності на підставі
свідоцтва про право власності на
будівлю від 20 травня 1950 року, виданого
Міським житловим управлінням
Полтавської міської ради народних
депутатів, належало домоволодіння по
АДРЕСА_1 ( а.с.21). Дане свідоцтво було
видано на підставі рішення нарсуду м.
Полтави від 20 березня 1940 року ( а.с.19).
При цьому, право власності на вказане
нерухоме майно було зареєстроване
Полтавським міським Житловим
управлінням по реєстру власників
забудовників фонду МЖУ за № 2734 від 20
травня 1950 року.

Відповідно до акту про відрізання
частини садиби від 01 березня 1958 року
ОСОБА_5 була надана в користування
земельна ділянка площею 535 кв.м., за
адресою АДРЕСА_1 ( а.с.20).

Відповідно до свідоцтва про
смерть, серії НОМЕР_1 від 01 червня 1951
року, виданого Бюро РАЦС Фрунзенського
району м. Ленінград Республіки РСФСР ,
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, про
що здійснено актовий запис № 443 (а.с.5).

Судом встановлено, що ОСОБА_3
батько позивача ОСОБА_1 був сином
ОСОБА_6 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що в свою
чергу підтверджується випискою з
метричної книги за 1912 рік ( а.с.8).

Таким чином, відповідно до
положень ст.ст. 527, 529 Цивільного кодексу
УРСР батько позивача ОСОБА_3 був
спадкоємцем І-ї черги після померлої
матері ОСОБА_5.

Положенням п.1 ч.1 ст. 549 Цивільного
кодексу УРСР, визначено, що якщо
спадкоємець фактично вступив в
управління або володінням спадковим
майном, в цьому випадку визначається,
що він прийняв спадщину.

В судовому засіданні позивач та
його представник зазначали, що батько
позивача ОСОБА_3 фактично прийняв
спадщину, так як проживав з 20 серпня 1945
року за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується будинковою книгою,
але в свою чергу спадщину не оформив у
встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів
справи, а саме будинкової книги
будинку АДРЕСА_1 у м. Полтава, вказано що
ОСОБА_3 з 20 серпня 1945 року проживав за
адресою АДРЕСА_1, таким чином фактично
прийняв спадщину після ОСОБА_5 ( а.с. 9-16).

Згідно свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2, виданого Центральним
відділом реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції 15 серпня 2013 року, ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_7 року (а.с.17).

Як вбачається з свідоцтва про
народження серії НОМЕР_3, виданого
Полтавським міським бюро РАЦС, 06
листопада 1950 року, батьками ОСОБА_1
зазначені: батько - ОСОБА_3, матір'ю -
ОСОБА_7 (а.с.18).

В судовому засіданні представник
позивача - адвокат ОСОБА_2 зазначила, що
фактично позивач відповідно до вимог
п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР прийняв спадщину,
оскільки на момент смерті свого батька
ОСОБА_3 проживав та проживає на даний
час у вказаному вище будинку. При цьому,
вказала, що позивач здійснював та на
даний час здійснює утримання будинку
№ 45а по вул. Сакко у м. Полтава. Крім
того, всі договори з комунальними
службами міста по наданню послуг
оформлені на ім'я останнього.

Крім того, позивачем в судовому
засіданні зазначено, що з 01 квітня 1976
року він був зареєстрований у АДРЕСА_2,
але фактично проживав у АДРЕСА_1,
оскільки 21 грудня 1971 року позивач
одружився з ОСОБА_8, яка була
зареєстрована у АДРЕСА_1 з 28 грудня 1973
року. Крім того, у даному будинку був
зареєстрований та проживав їхній син -
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5. Крім того, в
судовому засіданні зазначив, що в
зв'язку з тим, що відсутній
правовстановчий документ, відповідно
якого батько позивача - ОСОБА_3
являється власником домоволодіння по
АДРЕСА_1 у м. Полтава, тому позивач не
має можливості оформити право на
спадщину за законом, тому змушений був
звернутися до суду з вказаним позовом.

Частиною 1 статті 15 ЦК України
закріплено за кожною особою право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого або майнового права та
інтересу ( ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 статті 392 ЦК України
визначено, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Відповідно до висновку експертного
оціночно - будівельного дослідження №
134 від 21 серпня 2013 року, зазначено, що
ринкова вартість будівель і споруд,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1 -
становить 135280 грн. ( а.с.22-40).

За таких обставин, суд приходить
до висновку, що вимоги ОСОБА_1 є
законними та обґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись
ст.527,529 549 ЦК УРСР, ст.ст. 15,16,392 ЦК
України, ст.ст. 10,11, 30 60, 61, 174, 213-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ленінської
районної у м. Полтаві ради про
визнання права власності -
задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини від ОСОБА_3 у вигляді
домоволодіння, яке розташоване у
АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на домоволодіння, яке розташоване у
АДРЕСА_1, а саме житловий будинок
площею 46,4 кв.м., гараж Б, сарай Б1,
колодязь №1, ворота хвіртка №2, огорожа
№3, вимощення І, які розташовані на
змельній ділянці площею 535 кв.м.

Апеляційну скаргу на рішення
суду першої інстанції може бути подано
до Апеляційного суду Полтавської
області через Ленінський районний суд
м. Полтави протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м.
Полтави Н. І. Крючко