Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2013 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд в складі: головуючого судді Левченко В.В.

при секретарі Дуда О.О.

за участю позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнобай цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СТОВ "Агроко" про стягнення недоплаченої суми орендної плати, розірвання договору оренди земельної ділянки, суд,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до СТОВ Агроко про стягнення недоплаченої суми орендної плати, розірвання договору оренди земельної ділянки посилаючись на те, що згідно договору оренди земельної ділянки від 11 лютого 2008 року, укладеного між нею і СТОВ Родина, реорганізованого в СТОВ Мельниківська Нива Чорнобаївського району, а в подальшому - в СТОВ Агроко, позивач передала в оренду строком на 8 років належну їй згідно державного акту серії ЧР №136501 від 22 липня 2004 року земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6960 га., а СТОВ зобовязалось виплачувати їй орендну плату згідно додаткової угоди від 02 січня 2009 року в розмірі 4,5 % від нормативної грошової оцінки землі, яка по своїй правовій природі є змінною величиною.

В подальшому згідно постанови Кабінету Міністрів України №1185 від 31 жовтня 2011 року нормативна грошова оцінка земельних ділянок зросла і становить з застосуванням коефіцієнту 1,756 та з врахуванням індексацій 3,2 з січня 2012 року і на даний час становить 96841,29 грн.

Згідно п.п.10 договору оренди від 11 лютого 2008 року і додаткової угоди до нього від 02 січня 2009 року розмір орендної плати вираховується в процентному відношенні від нормативної грошової оцінки землі, а згідно п.11 договору виплачуватися вона повинна до 31 грудня поточного року, але відповідач при нарахуванні розміру орендної плати не прийняв до уваги встановлену вищевказаною постановою нормативну грошову оцінку землі в 2012 році і не виплатив позивачці всіх належних коштів орендної плати за користування її землею в 2012 році, бо нараховував їх з нормативної грошової оцінки землі, яка була в попередньому 2011 році.

Позивач вважає, що їй підлягає до сплати орендна плата за 2012 рік в сумі 1604 грн. 18 коп., в зв"язку з чим звернулась до суду.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити на підставах, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідно до укладеного договору оренди землі позивачу за 2012 рік нараховано орендної плати на суму 2485 грн. 29 коп., утримано прибутковий податок з доходів фізичних осіб в сумі 372 грн. 29 коп. та видано на руки орендної плати 2113 грн. 00 коп., умови договору оренди землі по орендній платі виконані повністю. Зміна грошової оцінки землі не є підставою прямо передбаченою законом для односторонньої зміни умов договору оренди землі. Відповідно до п.п.13, 36 договорів розмір орендної плати переглядається за певних обставин, зміна умов договору можлива у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Оновлений показник нормативної грошової оцінки землі із застосуванням коефіцієнта 1,756 впливає на оподаткування за земельні ділянки державної і комунальної власності і не впливає на розмір орендної плати за земельні паї, орендовані в громадян.

Крім того, представник відповідача повідомив, що 19 березня 2013 року СТОВ "Агроко" направило на адресу позивача лист з пропозицією укласти додаткову угоду до договору оренди від 11 лютого 2008 року в частині розміру орендної плати. Дана пропозиція залишилась позивачем без уваги.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

11 лютого 2008 року ОСОБА_1 і СТОВ Родина, реорганізоване в СТОВ Мельниківська Нива Чорнобаївського району, а в подальшому - в СТОВ Агроко, уклали договір оренди землі, згідно з яким позивач передала в оренду строком на 8 років належну їй згідно державного акту серії ЧР №136501 від 22 липня 2004 року земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6960 га., а СТОВ зобовязалось виплачувати їй орендну плату згідно додаткової угоди від 02 січня 2009 року в розмірі 4,5 % від вартості орендованої земельної ділянки, що складає 2343,65 грн (а.с.8).

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1185 від 31 жовтня 2011 року нормативна грошова оцінка земельних ділянок зросла і з застосуванням коефіцієнту 1,756 та з врахуванням індексацій 3,2 з січня 2012 року на даний час становить 96841,29 грн., що підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Чорнобаївському районі №335 від 04 березня 2013 року (а.с.9).

Згідно з п.п.5,9 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладення договору становила 45204 грн., орендна плата - 2 % (а.с.6). В звязку зі збільшенням нормативно-грошової оцінки земельної ділянки до 52018,15 грн. та розміру орендної плати до 4,5 % від вартості орендованої земельної ділянки, що складає 2343,65 грн., сторони уклали додаткову угоду від 02 січня 2009 року про зміну і доповнення договору оренди землі (а.с.8).

В звязку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови №1185 від 31 жовтня 2011 року, якою внесені зміни до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 р. №213, де п.5 доповнено абзацом 2 та зазначено, що для врахування змін у рентному доході, який створюється при виробництві зернових культур, до показників нормативної грошової оцінки ріллі, проведеної станом на 1 липня 1995 р. (з урахуванням індексації), застосовується коефіцієнт 1,756, жодна зі сторін договору не ініціювала укладення додаткової угоди з зазначенням останньої нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка належить позивачу.

Правовідносини, що виникли між сторонами, стосуються оренди земельних ділянок та відповідно до ч.1 ст.2 Земельного кодексу України є земельними відносинами, а тому при вирішенні даного спору слід враховувати вимоги Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, законів Про оренду землі №161-XIV від 06 жовтня 1998 року та Про оцінку земель №1378-IV від 11 грудня 2003 року.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст.ст.21,23 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

В п.1 вказаної вище Методики зазначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок здійснюється з метою визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Відповідно до ст.5 Закону України Про оцінку земель грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Вказані норми не містять прямого посилання на правовідносини з приводу оренди земельних ділянок, що перебувають в приватній власності, а тому незгода позивача з принципами обчислення та сплати відповідачем орендної плати може бути підставою для внесення змін до договору в порядку, передбаченому ст.23 Закону Про оренду землі, ст.ст.651, 653 ЦК України та п.36 договору оренди землі, тобто за згодою сторін і у письмовій формі.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач вимагає від відповідача сплати орендної плати в розмірі більшому, ніж обумовлений договором. Позивачці орендна плата була нарахована і виплачена згідно діючого законодавства та у відповідності до договору. Зміна грошової оцінки землі не є підставою для односторонньої зміни умов договору оренди землі. Відповідно до п.13 укладеного договору розмір орендної плати переглядається за певних обставин, а відповідно до п.36 укладеного між сторонами договору зміна умов договору можлива у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Тобто умови договору оренди землі не зобовязують сторони вносити зміни до договору, зокрема, збільшувати чи зменшувати розмір орендної плати, а лише зобовязують за певних обставин переглянути умови договору.

Щодо вимог позивача про розірвання договору оренди землі, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п.38 договорів оренди землі та ст.32 Закону України Про оренду землі дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Позивач зазначає, що недоплата орендної плати, призвела до істотного порушення договору та цей договір має бути розірваний.

Відповідно до п.д ч.1 ст.141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Таким чином, з огляду на положення договору оренди та зазначених приписів чинного законодавства, позивач має право вимагати розірвання договору оренди у випадку, якщо відповідач систематично не виплачує орендну плату або не виконує свої обов'язки за договором.

У відповідності до загальноправового розуміння категорії систематичність випливає, що припинити право користування земельною ділянкою (припинити земельні договірні правовідносини) можливо лише в разі, невнесення орендної плати в розмірі визначеному договором тричі та більше.

Вказане підтверджується правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 12 грудня 2012 року по справі №6-146цс12, яка відповідно до вимог ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду.

Судом встановлено, що землю відповідач використовує за призначенням, тобто для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заборгованість зі сплати орендної плати у відповідача перед позивачем відсутня, а тому вимога позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки є безпідставною через відсутність заборгованості по орендній платі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позивач не надав суду доказів в обґрунтування своїх вимог, тому підстав для їх задоволення суд не вбачає.

Враховуючи наведене та оскільки зобов'язання за договором відповідачем виконані належним чином, в порядку, передбаченому договором, суд не вбачає підстав для застосування судового захисту у зв'язку із відсутністю порушених прав та приходить до переконання про відмову в позові.

Керуючись ст.526, 651, 653 ЦК України; ч.1 ст.2,п.д ч.1 ст.141 ЗК України; ст.ст.13, 21, 23, 32 Закону України Про оренду землі; ст.5 Закону України Про оцінку земель; ст.ст.10, 11, 60, 88, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до СТОВ "Агроко" про стягнення недоплаченої суми орендної плати, розірвання договору оренди земельної ділянки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чорнобаївського

районного суду ОСОБА_3