(2/199/946/13)
РІШЕННЯ

Іменем України

21 березня 2013 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

за участю секретаря Голубніченко В.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 державного університету внутрішніх справ України в Дніпропетровській області до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, про стягнення витрат, повязаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2012 року позивач ОСОБА_3 державний університет внутрішніх справ України в Дніпропетровській області звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просив суд стягнути з останнього витрати, повязані з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі в сумі 21 169 грн. 46 коп. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач під час навчання в ОСОБА_3 державному університеті внутрішніх справ України в Дніпропетровській області знаходився на державному забезпеченні. Після закінчення університету, відповідач був влаштований на роботу дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції Амур-Нижньодніпровського районного відділу. Згідно наказу від 01 березня 2011 року ОСОБА_2 звільнений з посади за порушення дисципліни. За таких обставин на підставі чинного законодавства відповідач зобовязаний повернути витрати повязані з навчанням в університеті, про що позивач, а також стягнення судових витрат просить суд.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, на задоволенні позову наполягала.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, оскільки він фактично не отримував того забезпечення, яке включене у розрахунок позивача, оскільки, починаючи з другого курсу навчання не перебував на казарменому режимі та проживав вдома, підтримав письмові заперечення на позов.

Представник третьої особи - ГУ МВС України в Дніпропетровській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направило, про причини неявки не повідомило, що не перешкоджає суду розглянути справу у відсутності представника.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом ректора ОСОБА_3 державного університету за №256 від 29 липня 2006 року відповідач ОСОБА_2 зарахований з 07 серпня 2006 року курсантом першого курсу ОСОБА_3 державного університету внутрішніх справ.

В подальшому, 01 вересня 2007 року між сторонами ОСОБА_3 державним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_2 укладено договір про підготовку фахівця у ОСОБА_3 державному університеті внутрішніх справ, який передбачає підстави, розмір та порядок відшкодування вартості навчання у разі дострокового розірвання Договору. Даний договір у встановленому порядку недійсним не визнано.

За умовами п.2.3.6 та п.3 якого, у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення встановленого трирічного терміну перебування на службі, зобовязання з відшкодування фактичних витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі, за наявності підстав, встановлених п.3, зокрема, і у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання, покладається на курсанта.

31 серпня 2009 року між сторонами укладено ще один договір про підготовку фахівця у ОСОБА_3 державному університету внутрішніх справ, який передбачає підстави, розмір та порядок відшкодування вартості навчання у разі дострокового розірвання Договору.

Пунктом 2.3.6 зазначеного Договору передбачено, що замовник зобовязується у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Наказом ректора ОСОБА_3 державного університету за №233 від 26 червня 2010 року відповідач ОСОБА_2 направлений для проходження служби в ОВС до УМВС України в Дніпропетровській області.

Наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області за № 154 о/с від 27 червня 2010 року відповідач ОСОБА_2 призначений на посаду дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції Амур-Нижньодніпровського районного відділу ОСОБА_3 міського управління.

Згідно наказу № 30 о/с від 01 березня 2011 року ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 звільнений з посади дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції Амур-Нижньодніпровського районного відділу ОСОБА_3 міського управління, відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України в запас Збройних сил України за ст. 64 п. є за порушення дисципліни.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 державний університет внутрішніх справ є навчальним закладом Міністерства внутрішніх справ України.

Порядок та підстави відшкодування фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у ВНЗ у зв'язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ (офіцерського складу внутрішніх військ) визначаються для осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ - Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року N 313, що визначено в п.6.28 Положення про вищі навчальні закладі МВС, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14 лютого 2008 року N 62.

Відповідно до п.1.2 цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС прирівнюється до проходження військової служби (далі - особи), витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Пункт 3 Порядку встановлює, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до п.3 Порядку, в редакції, що діяла на час укладення договору з відповідачем, витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця у навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. У разі коли особа є неповнолітньою, договір з нею укладається за письмовою згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників.

Крім того, до набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 N313, спірні правовідносини з серпня 2005 року і до укладення угоди у вересні 2007 року регулювалися Порядком підготовки фахівців у вищому навчальному закладі МВС України за державним замовленням із числа осіб цивільної молоді, рядового і молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ України та їх працевлаштування, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 серпня 1999 року N 660, відповідно до п. 3.5 якого, у разі неприбуття молодого фахівця до місця розподілу або відмови без поважної причини стати до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення службової дисципліни чи звільнення за власним бажанням, без поважних причин, протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Таким чином, з огляду на положення ст.629 ЦК України про обовязковість умов договору, укладеного 01 вересня 2007 року, для його сторін, та наведені спеціальні норми, враховуючи підстави звільнення зі служби та час звільнення до спливу трирічного терміну після закінчення навчання, відповідачем підлягає відшкодуванню фактичні витрати за час навчання, які були у дійсності витрачені на його підготовку, тобто з часу зарахування 07 серпня 2006 року і до часу випуску за наказом від 26 червня 2010 року.

Посилання відповідача на те, що його не інформували щороку про розмір фактичних витрат, повязаних з його утриманням та перевели на іншу спеціальність без його згоди, що передбачено п.2.1.6 та 2.1.5 суд не може взяти до уваги, оскільки обидва договору укладені між сторонами у встановленому порядку недійсними не визнано, не оспорено відповідачем, як і не оспорено переведення на іншу спеціальність. Крім того, п.2.3.6 тристоронньої угоди від 01 вересня 2007 року та угоди від 31 серпня 2009 року передбачений обовязок курсанта відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі, в якому ОСОБА_4 навчався з 07 серпня 2006 року і саме з цього часу на курсанта були виділені грошові кошти для забезпечення, що не заперечувалось і самим відповідачем.

Відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року N419/831/240/605/537/219/534, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (п.2.1).

Згідно з п.п.2.1.1 вказаного Порядку витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року N 964, за визначений період навчання відшкодовують фактично отримане грошове забезпечення (п.п.2.1.1.1.).

За п. 2.1.2. витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов'язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування. Відповідно до п.п. 2.1.2.1. для курсантів, які підпадають під дію пункту 5 Порядку, утримання провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби, за визначений період навчання (у тому числі перебування на стажуванні, на лікуванні, на польовому виході тощо, за винятком терміну перебування у відпустках). У довідці-розрахунку відображається кількість діб перебування на харчуванні та фактична його вартість, яка підраховується на підставі відповідних норм харчування;

За п.2.1.3. витратами на речове забезпечення є витрати, пов'язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами. Згідно з п.2.1.3.1. для курсантів, які підпадають під дію пункту 5 Порядку, утримання провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником речової служби, про вартість фактично отриманого речового майна та лазне-прального забезпечення;

За п. 2.1.4. витратами на медичне забезпечення є витрати, пов'язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях. Згідно з п.п. 2.1.4.1. курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку, відшкодовують вартість фактично отриманих послуг за відповідний період навчання.

Згідно з п. 2.1.6. до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія. Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал; води та водовідведення - 0,2074 куб. м; електроенергії - 2,56 кВт/г. При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році. За п. 2.1.6.1. курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку, витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв відшкодовують за визначений період навчання, за винятком терміну перебування у відпустках.

Згідно з п. 2.3. цього Порядку період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.

Згідно з п. 5 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року N 964, витрати відшкодовуються у повному розмірі: курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у вищий навчальний заклад, курсантами жіночої статі - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк.

Разом з тим, даний Порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року N 964), до норм якого відсилає Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, регулює правовідносини з відшкодування витрат на навчання курсантами, які проходять навчання у вищому військовому навчальному закладі, при цьому, правовідносини з відшкодування витрат на навчання у вищих навчальних закладах органів МВС врегульовані спеціальним нормативним актом для цих ВНЗ - Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року N 313, який і підлягає застосуванню.

Крім цього, встановлений єдиний Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, передбачає проведення такого розрахунку та відповідного відшкодування витрат у повному, а не частковому, розмірі фактично наданого утримання курсантам, які не проходили (проходять) одночасно строкову військову службу, за державні кошти, що вбачається з наведених положень пункту 2.1 і узгоджується з наданим позивачем розрахунком, який перевірено у судовому засіданні.

За наведених обставин не можуть бути підставою для відмови у позові доводи відповідача про те, що після закінчення першого курсу навчання курсант проживав не в казармі навчального закладу, а вдома, оскільки грошове забезпечення, харчування, як і забезпечення комунальними послугами (електричною енергією, водопостачанням, теплоенергією), медикаментами здійснювалось протягом усього часу перебування в навчальному закладі, відповідно до розпорядку в якому курсанти перебували протягом усього дня, чергували, виконували практичні завдання, зокрема, і з забезпечення громадської безпеки протягом усього року, включаючи літній період, і кошти на утримання кожного курсанта виділялися у будь-якому випадку, виходячи з норми щоденного триразового харчування і необхідності забезпечення основних потреб особи в одязі, медичній допомозі, приміщенні учбових корпусів, функціонування яких забезпечується комунальними послугами водо-, тепло-, енергопостачанням.

Так само, посилання відповідача на недоведеність розміру фактичних витрат, а також через невідповідність фактично спожитого курсантом, обчисленому у грошовому виразі позивачем, не можна взяти до уваги, оскільки ці твердження спростовуються матеріалами справи, перевіреним в судовому засіданні розрахунком, складеним уповноваженими особами ВНЗ. При цьому, доказів протилежного розрахунку у відповідності з вимогами ст.10 ЦПК України відповідачем не надано.

Таким чином, дослідивши зібрані під час розгляду справи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що розмір фактичних витрат, понесених на утримання відповідача під час навчання в ОСОБА_3 державного університету внутрішніх справ України в Дніпропетровській області позивачем доведений у повному обсязі і становить загалом 21 384 грн. 06 коп.

З урахуванням результату розгляду справи та у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 державного університету внутрішніх справ України в Дніпропетровській області до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, про стягнення витрат, повязаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 державного університету внутрішніх справ України в Дніпропетровській області суму витрат, повязаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі в розмірі 21 169 (двадцять одна тисяча сто шістдесят девять) грн. 46 коп. та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 214 (двісті чотирнадцять) грн. 60 коп., а всього 21 384 (двадцять одна тисяча триста вісімдесят чотири) грн. 06 коп.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 26 березня 2013 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста ОСОБА_3. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам процесу негайно після його проголошення.

Суддя О.Б.Подорець