Справа № 196/1934/13-ц
№ провадження 2/196/776/2013
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року Царичанський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючої - судді
Гудим О.М.

при секретарі -
Шевченко Т.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду в смт. Царичанка
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення
факту, що має юридичне значення,
визнання права власності на майно в
порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2
про встановлення факту, що має юридичне
значення, визнання права власності на
майно в порядку спадкування за законом

В обґрунтування позовних вимог
вказала, що вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з 22.02.1975 року, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_2. ІНФОРМАЦІЯ_5 року її
чоловік помер, що підтверджується
свідоцтвом про смерть останнього,
серії НОМЕР_3.

Після його смерті відкрилась
спадщина, яка складається з:

-земельної ділянки, площею 3,580 га,
розташованої на території
Царичанської селищної ради, яка
належала спадкодавцю на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯБ №404125;

- земельної частки (паю), розміром 0,75 в
умовних кадастрових гектарах у землі,
яка перебуває у колективній власності
КСП ім. Петровського, яка належала
спадкодавцю на підставі Свідоцтва про
право на спадщину за заповітом АЕК
№431731 від 21.05.2002 року, про що йому було
видано Сертифікат на право на земельну
частку (пай) серії ДП №0311064;

- грошових вкладів в розмірі 2004,15 грн. та
646,15 грн., які знаходяться на депозитних
рахунках НОМЕР_4 та НОМЕР_5 у філії №3003/07
Царичанського відділення в с.
Китайгород Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України», що підтверджується ощадними
книжками.

ЇЇ чоловік заповіту не залишив,
тому спадкування відбувалося за
законом. Спадкоємцями першої черги
були: вона, як дружина померлого, та
діти спадкодавця: ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5. В установлений законом
шестимісячний строк вона, а також
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відмовились від
прийняття спадщини на користь іншого
спадкоємця за законом - ОСОБА_4. Остання
ж, вважається такою, що прийняла
спадщину, оскільки постійно проживала
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, проте оформити свої спадкові
права вона не встигла через наступні
обставини.

18 березня 2006 року її донька,
ОСОБА_4, уклала шлюб з громадянином
Німеччини, ОСОБА_11. При цьому
громадянство та постійне місце
проживання вона не змінювала. Влітку 2011
року остання тимчасово перебувала в
Німеччині, їй зателефонували звідти та
повідомили, що її донька знаходиться в
лікарні в тяжкому стані внаслідок
невиліковної хвороби. ІНФОРМАЦІЯ_6 року
її донька, ОСОБА_4, померла. Прах доньки
був пересланий їм за місцем її
постійного проживання, де її поховали
за православними традиціями, а також
надані копії документів, які свідчили
про укладення шлюбу її доньки та її
смерть.

ЇЇ донька заповіту не залишила.
Спадкоємцями за законом є вона та
чоловік померлої - ОСОБА_11, але останній
вважається таким, що не прийняв
спадщину, оскільки на час відкриття
спадщини не проживав із спадкодавцем
та в шестимісячний строк не звернувся
із заявою про прийняття спадщини до
нотаріальної контори. Вона ж
вважається такою, що спадщину прийняла,
оскільки на час відкриття спадщини
постійно проживала разом зі
спадкодавцем - ОСОБА_4.

У листопаді 2013 року вона
звернулась до приватного нотаріуса
Царичанського районного нотаріального
округу Дніпропетровської області
ОСОБА_9 із заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину за законом, проте
остання винесла постанову про відмову
у вчиненні нотаріальних дій від 12.11.2013
року, оскільки не надано оригіналів
документів, які б підтверджували
смерть спадкодавця.

Оскільки орган державної
реєстрації актів цивільного стану не
має можливості зареєструвати факт
смерті її доньки, так як її смерть
наступила на території іншої держави
та відсутня лікарська довідка про її
смерть, а також оригінали документів,
підтверджуючих смерть особи, а лише
наявні копії документів іншої держави,
що підтверджують смерть її доньки в
певний час, вона змушена звернутися до
суду з даним позовом про встановлення
факту, що має юридичне значення, та про
визнання права власності на майно в
порядку спадкування за законом.

В зв'язку з вище викладеним та
посилаючись на норми ст.ст. 1268-1270, 1274, 1275
ЦК України, прохає суд встановити факт
смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 року в м.
Хернхут, Німеччина; а також визнати за
нею право власності в порядку
спадкування за законом після смерті
доньки на вище вказане спадкове майно
та спадкові права.

У попереднє судове засідання позивачка
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_10 не
з"явилися, надіславши до суду заяви про
розгляд справи у їхню відсутність,
позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідачка ОСОБА_2 у попереднє судове
засідання, також, не з'явилася,
надіславши до суду заяву з проханням
про розгляд справи у її відсутність,
позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вивчивши всі надані по справі докази та
даючи їм оцінку у їх сукупності, вважає,
що позов підлягає задоволенню за
слідуючих підстав.

Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у
попередньому судовому засіданні
судового рішення у разі відмови від
позову, визнання позову, укладення
мирової угоди проводиться в порядку,
встановленому статтями 174 і 175 цього
Кодексу, а відповідно до вимог ч. 4 ст.174
ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Нормами ч. 1 ст. 61 ЦПК України визначено,
що не підлягають доказуванню
обставини, які визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

У попередньому судовому
засіданні встановлено (це визнається і
не оспорюється сторонами), що
ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер чоловік
позивачки в даній справі - ОСОБА_3
(свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6,
видане 08.12.2009 року відділом реєстрації
актів цивільного стану Царичанського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області (а.с.13), з
яким вона з 22.02.1975 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про
укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина, яка складається з:

- земельної ділянки, площею 3,580 га,
розташованої на території
Царичанської селищної ради, яка
належала йому на підставі Державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯБ №404125 (а.с.20);

- земельної частки (паю), розміром 0,75 в
умовних кадастрових гектарах у землі,
яка перебуває у колективній власності
КСП ім. Петровського, яка належала йому
на підставі Свідоцтва про право на
спадщину за заповітом АЕК №431731 від
21.05.2002 року та на підставі Сертифікату
на право на земельну частку (пай) серії
ДП №0311064 (а.с.21);

- грошових вкладів в розмірі 2004,15 грн. та
646,15 грн., які знаходяться на депозитних
рахунках НОМЕР_4 та НОМЕР_5 у філії №3003/07
Царичанського відділення в с.
Китайгород Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» (а.с.22).

Після смерті ОСОБА_3 позивачка в справі
ОСОБА_1, як дружина спадкодавця, та діти
спадкодавця: ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
являлися спадкоємцями першої черги за
законом. В установлений законом
шестимісячний строк позивачка в
справі, а також ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на
підставі положень ст. 1274 ч.2 ЦК України
відмовились від прийняття спадщини на
користь іншого спадкоємця за законом -
ОСОБА_4, яка згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України
вважається такою, що прийняла спадщину,
оскільки постійно проживала разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, що підтверджується довідкою
Царичанської селищної ради
Дніпропетровської області №1868 від
16.10.2013 року (а.с.19), проте оформити свої
спадкові права остання не встигла.

18 березня 2006 року ОСОБА_4 уклала шлюб з
громадянином Німеччини - ОСОБА_11
(свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_7
від 18.03.2006 року (а.с.14-15). При цьому
громадянство та постійне місце
проживання вона не змінювала.

Нормами п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає справи
про встановлення факту смерті особи в
певний час у разі неможливості
реєстрації органом державної
реєстрації актів цивільного стану
факту смерті.

У попередньому судовому
засіданні достовірно встановлено, що
ОСОБА_4 дійсно влітку 2011 року тимчасово
перебувала в Німеччині, де знаходилася
в лікарні в тяжкому стані внаслідок
невиліковної хвороби, а ІНФОРМАЦІЯ_6
року померла. Оскільки орган державної
реєстрації актів цивільного стану не
має можливості зареєструвати факт
смерті ОСОБА_4, так як її смерть
наступила на території іншої держави
та наявні лише копії документів іншої
держави, що підтверджують її смерть
(нотаріально посвідчений переклад
копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_6 року в м. Хернхут,
здійснений з німецької мови на
українську (а.с.16,17), а також те, що вище
вказані обставини сторонами в даній
справі визнаються і не оспорюються, за
викладених обставин суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги в
частині встановлення факту смерті
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 року в м.Хернхут,
Німеччина, підлягають задоволенню.

Після смерті ОСОБА_4 позивачка ОСОБА_1,
як мати спадкодавця, та ОСОБА_11, як
чоловік померлої, являються
спадкоємцями першої черги за законом.

В установлений законом строк
ОСОБА_1 звернулась до приватного
нотаріуса Царичанського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_9 із
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за законом після смерті
доньки, але отримала в цьому відмову
через відсутність оригіналів
документів, які б підтверджували
смерть спадкодавця, та наявність
відомостей ще про одного спадкоємця -
ОСОБА_11.

Відповідачкою в справі заявлені
позовні вимоги визнані у повному
обсязі, тобто визнані всі ті обставини,
на які позивачка посилається на
обґрунтування заявлених позовних
вимог.

Оскільки, позивачка в даній
справі ОСОБА_1, а також чоловік померлої
- ОСОБА_11 являються спадкоємцями за
законом першої черги після смерті
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року,
але останній вважається таким, що не
прийняв спадщину згідно ст. 1272 ч.1 ЦК
України, оскільки на час відкриття
спадщини не проживав із спадкодавцем
та в шестимісячний строк не звернувся
із заявою про прийняття спадщини до
нотаріальної контори відповідно до
вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України (що
вбачається із надісланої приватним
нотаріусом ОСОБА_9 23.12.2013 року за №578/01-16
на адресу суду копії спадкової справи
№72/2013 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року
ОСОБА_7, яка на день смерті була
зареєстрована в АДРЕСА_1), а позивачка в
справі ОСОБА_1 вважається такою, що
фактично прийняла спадкове майно,
оскільки на час відкриття спадщини
постійно проживала разом зі
спадкодавцем ОСОБА_7 (що
підтверджується довідкою Царичанської
селищної ради від 16.10.2013 року за №1869);
інших осіб, які б мали право на
обов'язкову частку в спадковому майні
не має, за викладених обставин, суд
приходить до висновку про те, що
маються законні підстави для винесення
судового рішення про задоволення
позовних вимог у повному обсязі і в
частині визнання за позивачкою ОСОБА_1
права власності на майно в порядку
спадкування за законом.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 130, 174, 208-209, 213-215, 218 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, визнання права власності на
майно в порядку спадкування за законом
задовольнити в повному обсязі.

Встановити той факт, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року
в м.Хернхут, Німеччина.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженкою с.Царичанка Царичанського
району Дніпропетровської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, на слідуюче
майно та майнові права, а саме на:

-земельну ділянку, площею 3,580 га,
розташовану на території Царичанської
селищної ради Царичанського району
Дніпропетровської області, для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка належала ОСОБА_3,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 року, на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯБ
№404125, виданого на підставі
розпорядження голови Царичанської
районної державної адміністрації №56-р
від 22.02.2005 року;

-право на земельну частку (пай),
розміром 0,75 в умовних кадастрових
гектарах у землі, яка перебуває у
колективній власності КСП ім.
Петровського с.Китайгород
Царичанського району
Дніпропетровської області, яка
належала ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_5
року, на підставі Сертифікату на право
на земельну частку (пай) серії ДП №0311064
від 29 травня 2002 року, виданого на
підставі Свідоцтва про право на
спадщину за заповітом АЕК №431731 від
21.05.2002 року;

-грошові вклади в розмірах: 2004,15
грн. та 646,15 грн. з усіма належними
відсотками, компенсаціями,
нарахуваннями та індексаціями, які
знаходяться відповідно на рахунках
НОМЕР_4 та НОМЕР_5 у філії №3003/07
Царичанського відділення в с.
Китайгород Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України», які належали ОСОБА_3,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі апеляційної
скарги до районного суду протягом 10
днів з дня проголошення, а особами, які
не були присутні у судовому засіданні -
в той же строк з дня отримання ними
копії рішення.

Головуюча:
О.М.ГУДИМ