АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9145/13 Справа № 419/9599/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2013 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Ремеза В.А., Прозорової М.Л., при секретареві Литвиненко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпропетровської міської ради на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Дніпропетровської міської ради про передачу в порядку спадкування прав та обовязків забудовника, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 та Дніпропетровської міської ради про передачу в порядку спадкування прав та обовязків забудовника побудованого у 1956 році житлового будинку №47по вул.Татарська у м.Дніпропетровськ за заповітом після померлого 10.11.2011р. діда ОСОБА_4

Рішенням Красногвардійського райсуду м. Дніпропетровськ від 18.06.2013р. задоволено позов ОСОБА_2 про передачу в порядку спадкування прав та обовязків забудовника та визнано за ним право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом обєкт та оформити право власності на своє імя майно, яке складається з житлового будинку «А-1», 1956 року будівництва площею 51, 7 кв.м., прибудови «а-1», 1956 року будівництва площею 5,8 кв.м., сараю «Б», погребу з шийкою «В», вбиральні «Д».

В апеляційній скарзі Дніпропетровська міська рада просила скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає зміні за такими підставами.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи наступне.

Рішенням виконавчого комітету Краснопольської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 24.04.1956р. ОСОБА_4 надано дозвіл на будівництво житлового будинку по вул.Ленінградській, 25 на виділеній земельній ділянці площею 0,008 га (а.с.19). Згідно акту від 20.02.1956р. земельну ділянку по вул.Ленінградській у селищі Краснопілля для житлового будівництва відведено ОСОБА_4 безстроково (а.с.20). ОСОБА_4 здійснено будівництво і розпорядженням міського голови від 24.05.2011р. за його заявою домоволодінню присвоєно адресу - будинок №47 по вул.Татарська у м.Дніпропетровськ (а.с.17). Згідно відомостей КП «Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_4 за адресою вул.Татарська, №47 побудовано житловий будинок «А-І», погріб «В», а в 1973 році сараї «Б», «Г», вбиральня «Д», у 1979 році сарай «Е» (а.с.,11,25-29). За висновком експертного будівельно-технічного дослідження від 30.07.2012р. житловий будинок відповідає будівельним нормам та правилам та є можливою його безпечна експлуатація. (а.с.31-34).

Зазначені обставини свідчать, що у 1956 році ОСОБА_4 збудовано житловий будинок за наявності відповідного дозволу компетентного органу та з відведенням земельної ділянки для цієї мети.

10.11.2011р. ОСОБА_4 помер (а.с.11). Згідно складеного ОСОБА_4 13.10.2010р. заповіту він заповів ОСОБА_5 усе належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права, які належать йому на час посвідчення заповіту, а також усе майно та майнові права, які належатимуть йому на день смерті (а.с.12). 16.07.2012р. Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора направила ОСОБА_5 письмове розяснення того, що видача йому свідоцтва про право на спадщину можлива лише при поданні прововстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві та у звязку з відсутністю цих документів запропонувала йому звернутись до суду (а.с.13).

Відповідно до вимог ч.1 ст.1216, ч.1 ст.1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), при цьому до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки за життя спадкодавець ОСОБА_4 не оформив право власності на житловий будинок, то до ОСОБА_2, як його спадкоємця, переходять ті майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема, на житловий будинок, іншу споруду.

Враховуючи встановлені обставини, вимоги ч.1 ст.1216, ч.1 ст.1218, ст.1233 ЦК України, суд першої інстанції обґрунтовано ухвалив рішення про передачу ОСОБА_5 в порядку спадкування прав та обовязків забудовника ОСОБА_4

Проте, зазначаючи у рішенні про визнання за ОСОБА_2 право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом обєкт та оформити право власності на своє імя майно, яке складається з житлового будинку «А-1», 1956 року будівництва площею 51, 7 кв.м., прибудови «а-1», 1956 року будівництва площею 5,8 кв.м., сараю «Б», погребу з шийкою «В», вбиральні «Д», суд першої інстанції не врахував, що визнанням за ОСОБА_2 прав та обовязків, які належали забудовнику ОСОБА_4, до ОСОБА_2 переходять останні у тому ж самому обсязі, які належали померлому забудовнику згідно чинного законодавства на час здійсненої забудови. З врахуванням вказаних вимог закону наведена судом першої інстанції деталізація прав є зайвою.

Враховуючи наведене, на підставі п.3, 4 ст.309 ЦПК України резолютивну частину рішення суду першої інстанції слід змінити шляхом визнання за ОСОБА_2 права та обовязки забудовника житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул.Татарська, №47 у м.Дніпропетровськ у порядку спадкування за заповітом після померлого 10.11.2011р. ОСОБА_4 У звязку з цим апеляційна скарга Дніпропетровської міської ради задовольняється частково.

Твердження Дніпропетровської міської ради в апеляційній скарзі про необхідність скасування судового рішення безпідставні. Доводи ради про не врахування судом першої інстанції того, що домоволодіння №47 по вул.Татарській у м.Дніпропетровськ збудовано ОСОБА_4 самовільно на земельній ділянці, яка не передавалась йому у користування, суперечать обставинам справи та вимогам закону. Згідно наявних у матеріалах справи та наведених вище доказів ОСОБА_4 фактично здійснено будівництво за наявності відповідного дозволу компетентного органу та з відведенням земельної ділянки саме для будівництва та його безстрокове користування. Вказані докази міською радою не лише не спростовані, але й не оспорюються. Будь-яких доказів тому, що з 1956 року до ОСОБА_4 заявлялись претензії з приводу незаконного користування земельною ділянкою чи з приводу незаконного будівництва, ні матеріали справи, ні апеляційна скарга ради не містять. Крім того, технічний паспорт на домоволодіння №47 по вул.Татарській у м.Дніпропетровськ на імя ОСОБА_4, складений МБТІ Дніпропетровської області 10.04.1979р., не містить відомостей, що здійснене у 1956, 1973, 1979 роках будівництво є самочинним (а.с.24-29). Усі господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам і були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 22 січня 1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель", і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних (самочинних). За таких обставин збудоване ОСОБА_4 будівництво самочинним вважатись не може. Посилання Дніпропетровської міської ради в апеляційній скарзі на відсутність спору також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки при цьому радою не наведено жодного підтвердження про можливість вирішення нею питання про перехід прав та обовязків спадкодавця до ОСОБА_2 у позасудовому порядку.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2013 року змінити, виклавши другий абзац його резолютивної частини у наступній редакції:

Визнати за ОСОБА_2 права та обовязки забудовника житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул.Татарська, №47 у м.Дніпропетровськ у порядку спадкування за заповітом після померлого 10 листопада 2011 року ОСОБА_4.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: