Справа № 127/1380/13- ц
Провадження 2/127/1596/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2013 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романчук Р. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в зв'язку з невиконанням зобов'язання,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в зв'язку з невиконанням зобов'язання.

Крім того, до суду надійшла заява про забезпечення позову позивача у справі ОСОБА_1, в якій вона просить вжити захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на все майно, яка належить ОСОБА_2, оскільки вважає, що як власник майна, відповідач може в любий час скористатися своїми правами власника, відчужити його на користь третіх осіб, що може унеможливити в подальшому виконання судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи надані позивачем письмові докази на підтвердження своїх вимог, пересвідчившись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувавши обсяг позовних вимог, співмірність виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. п. 1, 4, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи).

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір, позивач звернулася з позовом про стягнення з відповідача боргу в розмірі 161 030 грн. 40 коп., відповідачем зобовязання за позикою від 15.08.2011 року належним чином не виконуються. За таких обставин, на думку суду, існує вірогідність того, що у разі відчуження відповідачем належного йому майна це може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення даного позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача грошових коштів в рахунок повернення заборгованості за позикою.

Суд вважає, що накладення арешту на майно, що належить відповідачу буде належним забезпеченням вимог за даним позовом та приходить до висновку про необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в зв'язкуу з невиконанням зобов'язання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії АВ № 255670 виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 13.09.2001 року.

Виконання ухвали покласти на Реєстраційну службу Вінницького міського управління юстиції, яка знаходиться за адресою: м. Вінниця вул. Соборна, 64 та Замостянський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, який знаходиться за адресою: м. Вінниця вул. Грушевського, 17 в межах їх повноважень.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Копію ухвали надіслати особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову негайно після її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ