Справа
№359/7425/13-ц
Провадження №2/359/2636/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2013 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання
Петровій Я.А.,

за участю представника позивача
Великородного А.О.,

за участю відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» до
ОСОБА_2 про стяг-нення витрат на виплату
страхового відшкодування,

встановив:

В липні 2013 року ПАТ «УСК «Гарант-Авто»
звернулось до суду з вказаним позовом
та обґрунтовує його тим, що є
правонаступником ВАТ «УСК «Дженералі
Гарант». В червні 2009 року ОСОБА_2 уклав з
ВАТ «УСК «Дженералі гарант» договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності. За
цим договором відпо-відач застрахував
свою цивільно-правову
відповідальність за шкоду, заподіяну
іншій особі в процесу експлуатації
автомобіля марки «БАЗ», номерний знак
НОМЕР_1. 4 лютого 2010 року о 21 годині 15
хвилин ОСОБА_2, керуючи цим автомобілем,
рухався по вул. Нова-ІІ в м. Бориспіль.
Відповідач не був уважним, не врахував
дорожні умови, тому допустив занос
автомобіля та зіткнення його з
автомобілем марки «Volkswagen Passat»,
номерний знак НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_3 Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
автомобілям були спричине-ні механічні
пошкодження. Їх ремонт потребував
грошових коштів. Тому ВАТ «УСК
«Дженералі Гарант» виплатило страхове
відшкодування у розмірі 7761 гривні 76
копійок. Відповідач не повідомив про
страховий випадок протягом трьох днів,
тому у нього виникло зобов'язання
відшкодувати витрати на виплату
страхового відшкодування. ОСОБА_2
відмовляється добровільно виконати це
грошове зобов'язання. Тому ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» просить суд стягнути з
відповідача витрати на виплату
страхового відшкодування у розмірі 7761
гривні 76 копійок.

У судовому засіданні представник
позивача Великородний А.О. підтримує
позов та просить суд задовольнити його.

ОСОБА_2 не визнає позов та заперечує
проти його задоволення. В
обґрунтування власних заперечень він
посилається на те, що одразу після
дорожньо-транспортної пригоди він
зателефонував співробітнику ВАТ «УСК
«Дженералі Гарант» ОСОБА_4 та повідомив
про страховий випадок. Тому у
відповідача не виникло зобов'язання
відшкодувати витрати на виплату
страхового відшкодування. На цій
підставі ОСОБА_2 просить суд відмовити
у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення учасників
цивільного процесу, допитавши свідка
ОСОБА_4 та дослідивши пись-мові докази,
суд дійшов до висновку, що у
задоволенні позову належить відмовити
з таких підстав.

Встановлено, що позивач є
правонаступником ВАТ «УСК «Дженералі
Гарант». Ця обставина підтверджується
копією статуту ПАТ «УСК «Гарант-Авто»
(а.с.58-71).

5 червня 2009 року ОСОБА_2 уклав з ВАТ «УСК
«Дженералі Гарант» договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
(а.с.5). За цим договором відповідач
застрахував свою цивільно-правову
відпо-відальність за шкоду, заподіяну
іншій особі в процесу експлуатації
автомобіля марки «БАЗ», номерний знак
НОМЕР_1.

З копії постанови Бориспільського
міськрайонного суду від 11 лютого 2010
року (а.с.9) вбачається, що 4 лю-того 2010
року о 21 годині 15 хвилин ОСОБА_2, керуючи
цим автомобілем, рухався по вул. Нова-ІІ
в м. Борис-піль. Відповідач не був
уважним, не врахував дорожні умови,
тому допустив занос автомобіля та
зіткнення його з автомобілем марки
«Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_3 Внаслідок
до-рожньо-транспортної пригоди
автомобілям були спричиненні
механічні пошкодження.

1 грудня 2010 року ПАТ «УСК «Дженералі
Гарант» виплатило страхове
відшкодування у розмірі 7761 гривні 76
копійок на ремонт іншого автомобіля. Це
підтверджується копією платіжного
доручення (а.с.40).

Відповідно до п.33.1.2 ст.33.1 та пп. «ґ»
п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» в редакції, яка була чинною на
той час, страхо-вик після виплати
страхового відшкодування мав право
подати регресний позов, якщо
страхувальник не пізніше трьох робочих
днів не повідомив страховика, з яким
був укладений договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, про настання
дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України відповідач
зобов'язаний довести ті обставини, на
які він посилається як на під-ставу
своїх заперечень.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 показав, що раніше він працював
в ПАТ «УСК «Джене-ралі Гарант». Він
приймав повідомлення про страхові
випадки. На початку лютого 2010 року
приблизно о 21 годині 00 хвилин до нього
зателефонував ОСОБА_2 та повідомив про
те, що він вчинив дорожньо-транспортну
пригоду. В штаті Бориспільського
відділення ПАТ «УСК «Дженералі Гарант»
була відсутня посада аварійного
комісару. Тому свідок ОСОБА_4 роз'яснив
відповідачу, що він повинен викликати
співробітників ДАІ.

Суд вважає доведеним той факт, що
ОСОБА_2 у встановленому порядку
повідомив страховика про
дорож-ньо-транспортну пригоду.

Тому підстави для стягнення з нього на
користь позивача витрат на виплату
страхового відшкодування відсут-ні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209,
ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» до
ОСОБА_2 про стягнення витрат на виплату
страхового відшкодування відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
шляхом подачі апеляційної скар-ги
протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду

Є.О. Борець