Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2013 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Протасова О. М.
,

при секретарі - Снігур С. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Комунального підприємства
Білоцерківської міської ради
"Тролейбусне управління" про стягнення
заробітної плати та відшкодування
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з цим
позовом та зазначила, що з 02.04.2012 року
працює у відповідача водієм
тролейбуса. Відповідач не виплатив їй
заробітну плату за вересень 2013 року у
розмірі 3498,32 грн., яку просила стягнути.
Посилаючись на те, що невиплатою
заробітної плати їй було спричинено
моральну шкоду, просила стягнути також
з відповідача 1147 грн. моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач
підтримала позов, посилаючись на
наведені у ньому обставини.

Представник відповідача - Олефір І.Г.,
який діє на підставі довіреності,
проти задоволення позову заперечував
та пояснив, що дійсно у підприємства
була заборгованість по зарплаті перед
працівниками, однак це сталось не з
вини підприємства, а через невчасне
перерахування йому коштів за
перевезення пільгового контингенту
пасажирів. Про заборгованість
Управління соціального захисту
населення перед КП БМР "Тролейбусне
управління" за вересень та жовтень 2013
року надав акти звірки розрахунків.
Пояснив також, що на час розгляду
справи заробітна плата позивачу за
вересень 2013 року виплачена у повному
обсязі, про що надав відомість по
заробітній платі. Проти задоволення
позову про стягнення моральної шкоди
заперечував, вважаючи його
необґрунтованим.

Вислухавши сторони та дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
не підлягає задоволенню, з урахуванням
такого.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог на підставі наданих суду
доказів.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

З наказу №86-к від 02.04.2012 року судом
встановлено, що позивач прийнята на
роботу з 02.04.2012 року в Комунальне
підприємство Білоцерківської міської
ради "Тролейбусне управління" водієм
тролейбуса з погодинно-преміальною
системою праці за тарифною ставкою 12,47
грн./1 год. та з надбавкою за класність
10%.

Згідно з довідкою №11/78 від 11.11.2013 р.,
заборгованість по заробітній платі
перед позивачем за вересень 2013 року
склала 3498,32 грн.

Як встановлено судом з актів звірки
розрахунків між Управлінням
соціального захисту населення та КП
БМР "Тролейбусне управління" за
вересень та жовтень 2013 року,
заборгованість Управління соцзахисту
перед тролейбусним управлінням станом
на 01.11.2013 року становила 1327347,49 грн., та
зменшившись до 05.11.2013 року до 808481,75 грн.

Як пояснив представник позивача,
часткове погашення Управлінням
соціального захисту населення боргів
перед тролейбусним управлінням
дозволило погасити борги перед
працівниками по зарплаті.

Як вбачається з відомості №93 від 19.11.2013
р. та не заперечується позивачем,
заробітна плата за вересень 2013 р. їй
була виплачена у повному розмірі у сумі
3498,32 грн.

Згідно зі ст.43 Конституції України,
право на працю включає можливість
заробляти собі на життя працею, яку
кожний обирає вільно або на яку вільно
погоджується. Право на своєчасне
одержання винагороди за працю
захищається законом.

Відповідно до ст.94 КЗпП України, ст.21
Закону України "Про оплату праці",
працівник має право на оплату своєї
праці відповідно до актів
законодавства і колективного договору
на підставі укладеного трудового
договору.

Оплата праці працівників здійснюється
в першочерговому порядку; всі інші
платежі здійснюються власником або
уповноваженим ним органом після
виконання зобов'язань щодо оплати
праці (ч.5 ст.97 КЗпП України). За
порушення законодавства про оплату
праці винні особи притягаються до
відповідальності згідно з
законодавством (ст.36 Закону України
"Про оплату праці").

Враховуючи наведені норми та
встановлені обставини, суд вважає, що
відповідач довів перед судом
відсутність заборгованості перед
позивачем по заробітній платі за
вересень 2013 року та відсутність своєї
вини по її невиплаті, а тому у
задоволенні цієї частини позовних
вимог відмовляє.

Залишаючи без задоволення вимоги
позивача про стягнення моральної
шкоди, суд виходить з того, що позивач
не довела ні її розміру, ні
причинно-наслідкового зв'язку між її
настанням та винними діями
відповідача, ні самого факту її
наявності.

На підставі наведеного, керуючись
постановою №13 від 24.12.1999 р. "Про
практику розгляду судами
законодавства про оплату праці",
ст.ст.10,11,60,88,209,212, 213, 215,294-296 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Комунального підприємства
Білоцерківської міської ради
"Тролейбусне управління" про стягнення
заробітної плати та відшкодування
моральної шкоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається апеляційному суду Київської
області через Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги , якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Протасова