Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2330/13-ц

30 грудня 2013 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд,
Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Вінтоняк
М.Б.

секретаря Скоблей
О.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Надвірна
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "ПриватБанк"
звернулося з позовом в суд до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором мотивуючи тим, що
згідно договору від 27.01.2006 року
відповідач отримала кредит в банку
у сумі 1500 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення,що
відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на
те,що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між нею та Банком договір.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом дванадцяти місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна із сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Кредит надано в тимчасове
користування на умовах зворотності,
терміновості,

платності з оплатою за процентними
ставками, встановленими кредитним
договором. Позивач свої зобов*язання
по кредитному договору виконав,
надавши відповідачу грошові кошти.

Однак, взяті на себе зобов*язання
відповідач не виконує належним чином,
вчасно не повернула кредит і
заборгованість за кредитним договором
станом на 31.01.2013 року становить 22157,09
грн.

Просить постановити рішення про
стягнення зазначеної суми з
відповідача в користь позивача і
судові витрати в розмірі 229,75 гривень.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав з підстав
вказаних у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з*явила ся з невідомих суду причин. Про
час і місце слухання справи
повідомлена вчасно, про причини
неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
письмові докази, вважає, що позов не
підлягає до задоволення з наступних
підстав:

Судом встановлено, що згідно договору
27.01.2006 року відповідач отримала
кредит в банку у сумі 1500 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом . Термін
дії кредитного договору передбачено
згідно заяви ОСОБА_2 , до 1 грудня 2008
року.

Згідно умов укладеного договору,
останній складається із заяви
позичальника та умов надання
споживчого кредиту фізичним особам.
Відповідач була ознайомлена і згідна
з умовами надання кредиту, що
підтверджується її підписом в заяві. У
зв'язку з порушенням зобов'язань станом
на 31.01.2013 року заборгованість становить
22157,09 гривень.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом дванадцяти місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна із сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Пунктами 9.4; 9.5, 9.6 і 9.7 названих умов і
правил банк вправі закрити картрахунок
і зупинити дію картки у випадку
невиконання боржником умов кредитного
договору, зокрема, у випадку не
поступлення грошових коштів на протязі
трьох місяців з часу закінчення
терміну дії Картки , при відсутності на
картрахунку грошових коштів у розмірі,
достатньому для оплати послуг банку
для продовження дії картки.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлено строк його
виконання, воно підлягає виконанню у
цей строк.

Згідно ст.. ст..257,261 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. Перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу,яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач , отримавши в січні 2006 року
кредитні кошти, систематично
порушувала умови кредитної угоди.
Останній платіж в погашення
заборгованості нею було здійснено ще
23.09.2009 року. За таких обставин банк мав
всі підстави для закриття картрахунку
відповідача і зупинення дії його
картки. Тому немає ніяких підстав
вважати, що дія названого кредитного
договору від 27.01.2006 року була
пролонгована на наступні роки. З часу
припинення виконання відповідачем
боргових зобов'язань у банку виникло
право на позов. Однак, ПАТ КБ
"ПриватБанк" звернулось в суд за
захистом порушеного права не протягом
загального трьохрічного строку
позовної давності, а майже через чотири
роки.

Крім того, п.7 ч.11 ст.11 Закону України
"Про захист прав споживачів" визначено,
що у випадку, якщо кредитодавець у
позасудовому порядку або до судового
провадження звертається з вимогою про
повернення споживчого кредиту або
погашення іншого боргового
зобов'язання споживача, кредитодавець
не може у будь-який спосіб вимагати
будь-якої плати або винагороди від
споживача за таке звернення. При цьому
кредитодавцю, зокрема, забороняється
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув.

Як зазначено в п.31, Постанови №5,
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року, "Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
враховуючи положення пункту 7 частини
тринадцятої статті 11 Закону України
"Про захист прав споживачів", суди мають
виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування, кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, штрафу, пені
тощо), положення пункту 7 частини
тринадцятої статті 11 Закону України
"Про захист прав споживачів"
застосовуються й до додаткових вимог
банку.

Враховуючи вищенаведене, суд
встановив, що в позові слід відмовити
у зв'язку зі спливом строків позовної
давності. .

На підставі ст. ст. 257,258,261, 526,527,530 ЦК
України, керуючись ст.ст. 209-213,214,215 ЦПК
України суд, -

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
“ПриватБанк” до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд.

Суддя
Вінтоняк М.Б.

Повний текст рішення виготовлено 03.01.2014
року