АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/715/2013 Головуючий в І інстанції: Скорик С.А.
Категорія: 21 Доповідач: Капітан І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року лютого місяця 20 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
При секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 03 грудня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_6, яка діє в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_7, ОСОБА_8, до ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: служба у справах дітей виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради, ОСОБА_11, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення ринкової вартості 34/100 частин домоволодіння,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2011 року ОСОБА_6 звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 02 квітня 2008 року між нею та ОСОБА_9, з однієї сторони, та ОСОБА_10, з другої сторони, було укладено договір дарування 34/100 частин домоволодіння, розташованого в м. Херсоні по вул.Фрунзе,70, з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_12 та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій. Під час укладення зазначеного договору вона не ознайомлювалася з його змістом, а лише підписала договір на прохання ОСОБА_9, який є її чоловіком. Оскільки на час укладення договору в подарованій частині домоволодіння разом з нею та її чоловіком проживали їхні неповнолітні діти, а дозвіл органу опіки та піклування на відчуження майна не надавався, позивач вважає договір дарування нікчемним. З урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд: застосувати наслідки недійсності нікчемного договору дарування частки 34/100 домоволодіння за адресою: м. Херсон вул.Фрунзе,70, з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, укладеного 02 квітня 2008 року між ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_10, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_12 та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 771, вчиненого без дозволу органу опіки та піклування, та стягнути з ОСОБА_10 на її користь дійсну ринкову вартість 34/100 спірного домоволодіння, визначену на даний час.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_11

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 03 грудня 2012 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6, посилаючись на незаконність оскаржуваного рішення, а також на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі..

Письмових заперечень на скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що зявилися у судове засідання, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для застосування наслідків нікчемного правочину та стягнення з ОСОБА_10 дійсної ринкової вартості 34/100 домоволодіння.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що 02 квітня 2008 року між сторонами було укладено договір дарування, відповідно до умов якого ОСОБА_6 та ОСОБА_9 подарували ОСОБА_10 34/100 частин домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташованих в м. Херсоні по вул.Фрунзе,70 (а.с.8).

В пункті 1.4 зазначеного договору вказано про твердження дарувателями, що вчинення правочину не суперечить правам та інтересам малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

В заяві приватному нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу під час укладення договору дарування від 02 квітня 2008 року, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 стверджували, що внаслідок відчуження частини домоволодіння не буде порушено прав та законних інтересів осіб, в тому числі неповнолітніх, малолітніх, непрацездатних та інших осіб, яких вони зобовязані утримувати за законом чи за договором, згідно Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей (а.с.65).

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки станом на квітень 2008 року за адресою: м. Херсон, вул.Фрунзе,70 були зареєстровані ОСОБА_9 та ОСОБА_6 (а.с.56,72).

Згідно копії будинкової книги ОСОБА_6 та її доньки ОСОБА_13 і ОСОБА_7 зареєстровані у спірному домоволодінні 02 вересня 2003 року. ОСОБА_6 знято з реєстрації 07 грудня 2009 року, ОСОБА_13 24 листопада 2007 року, а ОСОБА_7 знято з реєстраційного обліку без зазначення дати (а.с.38-39,123-124).

Згідно свідоцтва від 20 липня 2011 року 34/100 частин домоволодіння №70 з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, яке розташоване в місті Херсоні по вулиці Фрунзе, придбане ОСОБА_11 і належить йому на праві приватної власності (а.с.36).

Згідно розяснень, які містяться в пунктах 4,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» за положеннями ст. 215 ЦК України розмежовують види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (ч. 1 ст. 219, ч. 1 ст. 220, ч. 1 ст. 224 ЦК України), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст.223, ч. 1 ст. 225 ЦК України тощо). Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу), є нікчемним.

В главі 6 ЦК України передбачається встановлення опіки щодо малолітніх осіб, які позбавлені батьківського піклування, та фізичних осіб, які визнані недієздатними. Піклування встановлюється щодо неповнолітніх осіб, які позбавлені батьківського піклування, а також фізичних осіб, цивільна дієздатність яких обмежена.

Стаття 71 ЦК України передбачає випадки вчинення опікуном або піклувальником певних дій з дозволу органу опіки та піклування.

Оскільки матеріали справи свідчать про те, що малолітні діти позивачки не позбавлені батьківського піклування і над ними опіку не встановлено, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що позов ОСОБА_6 із заявлених нею підстав задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції правильно не взято до уваги посилання ОСОБА_6 в позовній заяві на ст.ст.203, 215 ЦК України як на правові норми, які підлягають застосуванню до виниклих правовідносин (а.с.6-7), оскільки, уточнена позовна заява, на задоволенні якої наполягала позивачка та її представник з підстав, передбачених ч.1 ст.224 ЦК України, такого посилання не містить (а.с.96-97), а інших заяв про зміну предмета або підстав позову позивачка до суду не подавала.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги не приймаються як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та не спростовують мотивованих висновків суду.

Порушень норм матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 03 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: