Справа №545/4089/13
№2/545/1777/13
УХВАЛА

"11" листопада 2013 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі Лабовкіній Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Полтава заяву представника позивача за дорученням ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача за дорученням ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики. Посилався на те, що позивачем ОСОБА_3 було надано відповідачу грошові кошти в сумі 100000,00 грн., підтвердженням отримання грошових коштів є розписки від 02.06.12р. та від 18.06.12р. Відповідач ОСОБА_2 зобовязувався всі грошові кошти повернути позивачу до 19.10.12р., але кошти повернуто не було.

Враховуючи вказане, просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 104000,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що знаходиться по вул. Лугова,14 в с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області, посилаючись на те, що відповідач під час розгляду даної справи може відчужити все майно яке йому належить, що в подальшому в разі задоволення позовних вимог може зробити неможливим виконання рішення суду.

Стаття 153 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із ст.152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п.7 Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову,

зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач під час розгляду даної справи може відчужити все майно яке йому належить, що в подальшому в разі задоволення позовних вимог може зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин вжиття заходів забезпечення позову є доцільним та обґрунтованим.

Згідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогам, оскільки позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 104000,00 грн., то необхідно накласти арешт яке на майно яке буде співмірне даній сумі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву представника позивача за дорученням ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що розташоване по вул. Лугова,14 в с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області на загальну суму 104000,00 грн. яке належить ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, якщо ухвалу було винесено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Полтавського районного суду Л.В.Шелудяков