Номер провадження № 22-ц/785/8602/13
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.,

суддів: Парапана В.Ф.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Горновій А.О.,

за участю: позивача ОСОБА_3 і її представника ОСОБА_4,

та відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2013 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

20 червня 2012 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом, який у подальшому був нею уточнений, до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 28 січня 1994 року сторони по справі зареєстрували шлюб, від якого у них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час сімейне життя у сторін не склалось, тому у них виник спір з приводу спільного майна, набутого за час шлюбу, а саме: 2х кімнатної квартири №1 по вул. Новосельського у м. Одесі, кімнатою площею 16,8 кв.м. в комунальній квартирі №26 у будинку №12 корп. 3 по вул. 25 Чапаївської дивізії у м. Одесі.

На підставі викладеного ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом та просила його задовольнити у повному обсязі з наведених у позовній заяві правових підстав.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на їх безпідставність та недоведеність.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2013 року позов задоволено частково, виділено ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у власність по ? частині двокімнатної квартири №1 площею 54 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Одеса вул. Новосельського, 70 та по ? частині кімнати, площею 16,8 кв.м. в комунальній квартирі №26, яка знаходиться за адресою: м. Одеса вул. 25-ї Чапаївської дивізії будинок №12 корпус 3.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 та пояснення на апеляцію позивача та її представника ОСОБА_4, а також заперечення на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Вирішуючи спір місцевий суд розподілив у рівних частках майно, яке було придбано сторонами під час шлюбу, та залишив у власність по 1/2 його частині, що на думку судової колегії відповідає вимогам діючого сімейного законодавства.

Відповідно до чинного законодавства, загальною спільною власністю чоловіка і жінки є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, що може бути об'єктом права приватної власності, крім майна нажитого кожним з них за час їхнього роздільного проживання при фактичному припиненні подружніх відносин.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно з положеннями ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності, навіть якщо один із них не мав самостійного заробітку.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, що означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов'язанні доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте ними у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.

Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім'я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя, тобто якщо у відповідному документі власником чи набувачем вказано лише чоловіка, це ще не означає, що він є одноосібним власником майна.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами підтверджено, що у період проживання у шлюбі сторони по справі за рахунок їх спільних сімейних коштів придбали:

- кімнату, площею 16,8 кв.м. в комунальній квартирі №26, яка знаходиться за адресою: м. Одеса вул. 25-ї Чапаївської дивізії будинок №12 корпус 3;

- двокімнатну квартиру №1 площею 54 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Одеса вул. Новосельського, 70.

Згідно ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Кожен із співвласників має право на поділ спільного майна.

Розглядаючи справу, місцевий суд вірно послався на норми закону, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами, перевірив усі докази по справі та зробив вірний висновок про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи, оскільки відступлення від рівності часток при поділі сумісного майна подружжя, як цього вимагає позивач, можливо лише у випадках передбачених вичерпним переліком визначеним у ст. 70 СК України, однак, позивач не довела обставин не надання матеріального забезпечення сімї, приховування, знищення чи пошкодження спільного майна, втрати його на шкоду інтересам сімї відповідачем під час перебування у шлюбі.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції в межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу, дав належу оцінку наданим доказам, постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 303,307 ч.1 п.1, 308,313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 відхилити, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

підпис ОСОБА_7

ОСОБА_2