У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2013 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді

ОСОБА_1, при секретарі Корягіній Ю.С., розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення, у звязку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та пені за договором позики, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із заявою про перегляд судового рішення, у звязку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та пені за договором позики, в обґрунтування якої зазначив наступне.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2013 року були задоволені позовні вимоги по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та пені за договором позики.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням, відповідачем була подана апеляційна скарга, проте Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 26.06.2013 року рішення Орджонікідзевського районного суду від 13.05.2013 року залишено в силі.

Як встановлено рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2013 року позивачем по справі, ОСОБА_3, на підтвердження своїх позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми заборгованості до суду були надані оригінали розписок від 14.03.2008 року та 16.11.2009 року, які, нібито, були написані та підписані ОСОБА_2С

Під час розгляду справи судом, ОСОБА_2 заперечував стосовно складання вищезазначених розписок та отриманням від позивача по справі будь яких грошових коштів. В звязку з цим по справі була призначена судово почеркознавча експертиза розписок від 14.03.2008 року та 16.11.2009 року, проведення якої було доручено Науково дослідному експертно криміналістичному центру ГУМВС України в Запорізькій області.

Як вбачається з висновку експерта Науково дослідному експертно криміналістичному центру ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 № 90/л від 19.09.2012 року, розписка від імені ОСОБА_2 від 16.11.2009 року, про те, що він отримав в борг від ОСОБА_3 52 000 грн. з зобовязанням повернути кошти до 25.11.2009 року та розписка від 14.03.2008 року, про те, що ОСОБА_2 отримав в борг від ОСОБА_3 515 100 грн. з зобовязанням повернути кошти до 30.11.2009 року виконанні не ОСОБА_2, а іншою особою.

Не погодившись з висновками даної експертизи від 19.09.12 р., за клопотанням позивача по справі ОСОБА_3 була призначена повторна судово почеркознавча експертиза розписок від 14.03.2008 року та 16.11.2009 року, проведення якої було доручено Науково дослідному експертно криміналістичному центру ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Висновком судового експерта Науково дослідного експертно криміналістичного центру ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 № 70/04-751 від 27.03.2013 року було встановлено, що рукописні тексти у двох розписках від ОСОБА_2 про отримання у ОСОБА_3 515 100 грн. від 14.03.2008 року, у розписці від 16.11.2009 року від ОСОБА_2 про отримання у ОСОБА_3 гроші у сумі 52 000 грн. та 85 300 грн. від 16.11.2009 року виконані ОСОБА_2

Таким чином, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2013 р. про задоволення в повному обсязі позовних вимог ОСОБА_3, ґрунтувалося на висновку судового експерта Науково дослідного експертно криміналістичного центру ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5

Однак, після закінчення розгляду цієї справи, після того, як рішення вступило в законну силу, відповідачем по справі, ОСОБА_2 були виявлені істотні обставини, які не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, у відповідності до ч.1 п.2 статті 361 ЦПК України.

Зазначив, що Експерт Науково дослідного експертного криміналістичного центру ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 не мала права проводити експертизу по даній справі у звязку з закінченням терміну дії свідоцтва про проведення експертизи, це підтверджується витягом з державного Реєстру атестованих судових експертів наданим Мін'юстом України від 07.10.2013 року за № 17952-0-33-13/15 на запит адвоката.

Відповідно до витягу з державного Реєстру атестованих судових експертів, дія свідоцтва експерта ОСОБА_5 за № 23 закінчилась ще 31.12.2012 року (офіційний сайт Міністерства юстиції України - http://www.minjust.gov.ua ). Жодних даних як на час проведення експертизи № 70/04-751 від 27.03.13 р. так і на теперешній час щодо підтвердження експертом своєї кваліфікації не має.

Тобто, як вбачається з доданих до суду доказів при проведенні повторної судово почеркознавчої експертизи від 27.03.2013 р., експертом ОСОБА_5 було допущено суттєве порушення, яке полягало в тому, що експерт ОСОБА_5О взагалі не мала права проводити судову експертизу та на час проведення зазначеної експертизи експерт ОСОБА_5 не мала повноважень, так як не була атестована як судовий експерт.

На підставі викладеного просить суд, скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2013 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та пені за договором позики та призначити справу до розгляду.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 у судове засідання надала заяву про розгляд заяви у її відсутність, заяву про перегляд рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами підтримала, пославшись на доводи, викладені у заяві, просить її задовольнити.

ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦПК України заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Заявник та інші особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за можливе розглянути заяву

ОСОБА_2 за відсутності сторін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як зазначено у п. 7 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2013 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та пені за договором позики задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову суму у розмірі 1 225 859, 21 грн. та судові витрати у розмірі 2 823,00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 26.06.2013 року рішення Орджонікідзевського районного суду від 13.05.2013 року в цій справі залишено без змін.

Як встановлено рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2013 року позивачем по справі, ОСОБА_3, на підтвердження своїх позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми заборгованості до суду були надані оригінали розписок від 14.03.2008 року та 16.11.2009 року підписані ОСОБА_2С

Під час розгляду справи судом ОСОБА_2 заперечував стосовно складання вищезазначених розписок та отриманням від позивача по справі будь яких грошових коштів. У звязку з цим по справі була призначена судово почеркознавча експертиза розписок від 14.03.2008 року та 16.11.2009 року, проведення якої було доручено Науково дослідному експертно криміналістичному центру ГУМВС України в Запорізькій області.

Як вбачається з висновку експерта Науково дослідному експертно криміналістичному центру ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 № 90/л від 19.09.2012 року, розписка від ОСОБА_2 складена 16.11.2009 року про те, що він отримав в борг від ОСОБА_3 52 000 грн. з зобовязанням повернути кошти до 25.11.2009 року та розписка від 14.03.2008 року, про те, що ОСОБА_2 отримав в борг від ОСОБА_3 515 100 грн. з зобовязанням повернути кошти до 30.11.2009 року виконанні не ОСОБА_2, а іншою особою.

Не погодившись з висновками даної експертизи від 19.09.12 р., за клопотанням позивача по справі ОСОБА_3 була призначена повторна судово почеркознавча експертиза розписок від 14.03.2008 року та 16.11.2009 року, проведення якої було доручено Науково дослідному експертно криміналістичному центру ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Висновком судового експерта Науково дослідного експертно криміналістичного центру ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 № 70/04-751 від 27.03.2013 року було встановлено, що рукописні тексти у двох розписках від ОСОБА_2 про отримання у ОСОБА_3 515 100 грн. від 14.03.2008 року, у розписці від 16.11.2009 року від ОСОБА_2 про отримання у ОСОБА_3 гроші у сумі 52 000 грн. та 85 300 грн. від 16.11.2009 року виконані від імені ОСОБА_2

Таким чином, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2013 р. про задоволення в повному обсязі позовних вимог ОСОБА_3, ґрунтувалося на висновку судового експерта Науково дослідного експертно криміналістичного центру ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5

Однак встановлено, що Експерт Науково дослідного експертного криміналістичного центру ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 не мала права проводити експертизу по даній справі у звязку з закінченням терміну дії свідоцтва про проведення експертизи, це підтверджується витягом з державного Реєстру атестованих судових експертів наданим Мін'юстом України від 07.10.2013 року за № 17952-0-33-13/15.

Відповідно до витягу з державного Реєстру атестованих судових експертів, дія свідоцтва експерта ОСОБА_5 за № 23 закінчилась ще 31.12.2012 року (офіційний сайт Міністерства юстиції України - http://www.minjust.gov.ua ). Жодних даних, як на час проведення експертизи № 70/04-751 від 27.03.13 р. так і на теперішній час щодо підтвердження експертом своєї кваліфікації не має.

Тобто, як вбачається з доданих до суду доказів при проведенні повторної судово почеркознавчої експертизи від 27.03.2013 року експертом ОСОБА_5 було допущено суттєве порушення, яке полягало в тому, що експерт ОСОБА_5О взагалі не мала права проводити судову експертизу та на час проведення зазначеної експертизи експерт ОСОБА_5 не мала повноважень, так як не була атестована як судовий експерт.

Статтею № 1 Закону України "Про судову експертизу" визначено, що до проведення судових експертиз залучаються фахівці, які у порядку, визначеному Законом України "Про судову експертизу", отримали кваліфікацію судового експерта з відповідної експертної спеціальності та внесені до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Мін'юст України.

Так, виходячи з змісту вищевказаної норми статті ЗУ «Про судову експертизу», вбачається, що експерт, який робив судовий висновок по даній справі, на час проведення почеркознавчої експертизи, не мав таких повноважень, що робить висновок експерта ОСОБА_7 № 70/04-751 від 27.03.2013 року сумнівним.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про наукову та науково технічну діяльність» атестація наукових працівників провадиться в наукових установах не рідше одного разу на п'ять років.

Відповідно до ст. 9 і 16 Закону України «Про судову експертизу» наказами Міністерства юстиції затверджені Положення про кваліфікаційні класи судових експертів (№ 1163/5 від 09.07.2008 p.), Положення про Державний реєстр атестованих судових експертів державних та підприємницьких структур та громадян (149/7 від 15.04.1997 р.) і Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестації судових експертів (№ 882/11162 від 11.08.2005 p.), свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта дійсне протягом п'яти років для працівників інститутів та інших державних експертних структур і трьох років для громадян, що працюють у підприємницьких структурах або проводять судові експертизи за разовими договорами. Термін дії свідоцтва подовжується після підтвердження експертом своєї кваліфікації, про що ставиться відповідна позначка у свідоцтві.

Згідно ст. 16 ЗУ «Про судову експертизу» ЗУ, метою атестації судового експерта є оцінка професійного рівня фахівців, які залучаються до проведення судових експертиз або беруть участь у розробках теоретичної та методичної бази судової експертизи. Залежно від спеціалізації їм присвоюється кваліфікація судового експерта з правом проведення певного виду експертизи.

Таким чином, твердження заявника про те, що експерт Науково дослідного експертно криміналістичного центру ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5О не отримала оцінку сучасного професійного рівня фахівця для проведення почеркознавчої і авторознавчої судової експертизи і тому не мала права проводити таку експертизу, є обгрунтованими.

Таким чином, суд першої інстанції, поклав в основу свого рішення висновок експерта, який не мав права надавати такий висновок, а сам експерт ОСОБА_5 не повідомила суд про закінчення строку дії свого свідоцтва.

Пунктом 17 Постанови № 8 « Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30.05.97 року розяснено, що при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з'ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень.

Таким чином, експерт ОСОБА_5 вийшла за межі своїх повноважень і тому її висновок є не законним, а тому це є істотною для справи обставиною, що не були і не могли бути відомі заявнику та є підставою для звернення до суду з заявою про перегляд рішення суду у звязку з нововиявленим обставинами.

Дані нововиявлені обставини стали відомі заявнику вже після закінчення розгляду цієї справи, а саме 07.10.13 р., коли його адвокат отримав в електронному вигляді відповідь Мін'юста України від 07.10.2013 року за № 17952-0-33-13/15 на адвокатський запит.

Крім того, відповідно рецензії №19 від 25.11.2013 року складеної спеціалістом-криміналістом ОСОБА_8, висновок експерта технічних досліджень документів та почерку відділу криміналістичних досліджень НДЕКЦ при ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 №70/04-751 від 27.03.2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та пені за договором позики, виконаний з порушенням низки науково-методичних рекомендацій з питань підготовки матеріалів, проведення та оформлення експертного дослідження й викликає сумнів у його повноті, обєктивності та достовірності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що нововивленні обставини, викладені в даній заяві є істотні для справи, підтверджуються належними доказами та спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Ці обставини могли вплинути на висновки суду під час його ухвалення так як, якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 209, 210, 361,365 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення, у звязку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та пені за договором позики задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та пені за договором позики скасувати.

Справу призначити до розгляду у судовому засіданні на 18.12.2013 року на 15-30 год.

У судове засідання викликати сторони.

Ухвалу оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Крамаренко