Справа № 752/9465/13-ц
Провадження № 2/752/3207/13
18.11.2013 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого - судді Калініченко Л.С., при секретарі - Руденко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УніКредит Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
у травні 2013 р. Публічне акціонерне товариство «УніКредит Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодаржателем права власності на нього.
Графік погашення кредиту, сторони погодили у Додатку № 1 до Кредитного договору.
Проте, відповідач свої зобов»язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за вказаним кредитним договором належним чином не виконує.
Розмір заборгованості відповідача за неповернення кредиту та сплаті процентів за користування ним відповідно до Кредитного договору станом на 13.05.2012 р. становить 279 181, 87 Євро та 1 200 гривень штрафу, що складає 2 929 817, 81 грн.
Посилаючись на вказані обставини позивач просить в рахунок погашення заборгованості позичальника звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру 40, буд. 68 по пр. 40-річчя Жовтня, в м.Києві, що належить відповідачу, шляхом набуття права власності на вищевказаний предмет іпотеки за Публічним акціонерним товариством «УніКредит Банк».
Сторони в судове засідання не з»явилися.
Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач причини неявки в судове засідання не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України за згодою представника позивача провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до п. 7.1.5. Іпотечного договору, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання зобов»язання (або тієї чи іншої його частини), воно не буде виконане.
Згідно з п.п. 5.3.1., 5.3.2. Кредитного договору, відповідач взяв на себе обов»язок належним чином виконувати зобов»язання за Кредитним договором, повернути кредит, вчасно сплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати штрафні санкції, у строки та на умовах, визначених кредитним договором.
Позичальник своїх зобов'язань за кредитним договором перед банком не виконав, внаслідок чого станом на 13.05.2012 р. утворилася заборгованість Позичальника за кредитним договором перед банком у розмірі 279 181, 87 Євро та 1200 гривень штрафу, що разом за офіційним курсом НБУ станом на 13 травня 2013 р. складає: 2 929 817,81 (два мільйони дев»ятьсот двадцять дев»ять вісімсот сімнадцять) гривень 81 коп., в тому числі:
- заборгованість по поверненню кредиту в сумі 229 651, 07 Євро;
- заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом з урахуванням підвищеної процентної ставки, яка застосовується з моменту прострочення платежу до його погашення в сумі 49 530, 80 Євро .
- прострочені нараховані відсотки за користування кредитними коштами в сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп. строк сплати яких, згідно п.3 Додаткової угоди №19 від 31.08.2012 р. до кредитног.
- штраф за неналежне виконання умов кредитного договору в сумі 1 200 грн.
Враховуючи факт невиконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором перед позивачем, суд вважає, що доводи позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлені строки. Відповідно до ч. ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про іпотеку", особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем є іпотекодавцем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.
Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець вправі вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів.
Статтею 35 Закону Україні "Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.
З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав передбачені ст. 35 Закону України «Про іпотеку» вимоги для подальшого звернення стягнення на предмет іпотеки, направивши відповідачу повідомлення про порушення зобов'язання за кредитним договором та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, у випадку невиконання таких вимог позивача.
Враховуючи, що після направлення зазначеного повідомлення, зобов'язання за кредитним договором боржником не виконане, заборгованість не погашена, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог до боржника за кредитним договором на суму 279 181, 87 Євро та 1 200 грн. штрафу, що разом за офіційним курсом НБУ станом на 13.05.2013 р. складає 2 929 817, 81 грн., і такі вимоги позивача є повністю обґрунтованими та законними.
Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання, а також право на відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до п.9.1. Іпотечного договору, звернення стягнення на предмет Іпотеки здійснюється на підставі рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання зобов»язання по Кредитному договору в порядку, встановленому законодавством України та умовами цього Договору.
Згідно з п. 9.3. Іпотечного договору, Іпотекодержатель має право на свій розсуд обирати порядок звернення стягнення на Предмет іпотеки в межах, передбачених цим Договором.
Також, п.9.3.1. Іпотечного договору передбачено, що у випадку набуття Іпотекодержателем права звернення стягнення на Предмет іпотеки Іпотекодавець цим Договором підтверджує свою згоду на передачу у власність Іпотекодержателю Предмета іпотеки.
За змістом ст. 39 ЗУ "Про іпотеку", Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.
Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.
Відповідно до п. 39 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
Відповідно до частини першої статті 590, статті 578 ЦК звернення стягнення на предмет застави/іпотеки здійснюється лише за рішенням суду, якщо для укладення такого договору щодо майна фізичної особи вимагалось отримання згоди чи дозволу іншої особи чи органу.
За наведених підстав закону та встановлених судом обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УніКредит Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, з метою задоволення вимог позивача за кредитним договором на суму 279 181, 87 Євро та 1200 гривень штрафу, що разом за офіційним курсом НБУ станом на 13 травня 2013 р. складає: 2 929 817,81 (два мільйони дев»ятьсот двадцять дев»ять вісімсот сімнадцять) гривень 81 коп., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України в розмірі 3 441, 00 гривень, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 525, 526, 530, 629, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства «УніКредит Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «УніКредит Банк» 3 441, 00 (три тисячі чотириста сорок одна) грн. судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя