Справа № 427/2788/13-ц
Провадження № 2/427/1391/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2013 рокуСвердловський міський суд ,
Луганської області

у складі : головуючого судді
Олейнікової Г.М.

при секретарі
Поляковій І.М. .

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Свердловська

справу за позовом ОСОБА_1 до
державного підприємства
«Свердловантрацит» (в особі ВП
»Шахтобудівельницьке управління») про
відшкодування моральної шкоди у
зв,язку з професійним захворюванням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом і
в обґрунтовування заявлених позовних
вимог пояснив, що він з 04.11.1985р. по 04.11.1996
р. працював у Шахтобудівному
управлінню №5 ДВАТ «Сверловантрацит»
та з 20.11.2000р по 18.04.2011року у
«Шахтобудівельницьке управлінні» "ДП
«Свердловантрацит». З 2009 року його було
взято на облік до Відділення ВД Фонду
СНВ в м. Свердловську та встановлено 25 %
втрати працездатності у зв'язку з
професійним захворюванням. Його
неодноразово лікували та призначали
дати повторних оглядів та 18.05.2012 року
встановили втрату працездатності
безстроково у розмірі 40% у зв'язку з
професійним захворюванням . Позивач
тривалий час з 04.11.1985р. по 18.04.2011 року
працював на підприємствах вугільної
промисловості ДП «Свердловантрацит» у
шкідливих умовах праці, внаслідок чого
отримав професійне захворювання . Під
час огляду за висновком МСЕК від 08.05.2012
року йому було встановлено відсоток
втрати професійної працездатності у
розмірі 40% по професійному
захворюванню безстроково.

Через втрату працездатності він
змушений систематично лікуватися в
лікарнях, санаторіях, більшість за свій
рахунок. На даний момент відчуває
сильний біль у грудях , йому важко
ходити. Він постійно кашляє та
задихається, обмежений в рухах.
Постійний прийом ліків, нестача коштів
на лікування, до фізичного болю
додаються душевні страждання від свого
безсилля і безсилля ліків допомогти
йому позбавитися цієї болі, або
полегшити страждання; постійно
відчуває наслідки професійного
захворювання, через болі, постійний
кашель, неспокійний сон, став нервовою
та дратівливою людиною; не може
займатися домашніми справами, що
потребують навіть незначних фізичних
зусиль. В зв'язку з захворюванням
позивач не має змоги займатися не
тільки своїм захопленням, але й
обмежений в роботі по господарству.
Почуття безпорадності та
неповноцінності приносить особливі
страждання і приниження. Більшу
частину часу він проводе в лікарнях,
або лікується амбулаторно. Розуміння
того, що він не зможе дати своїм дітям
всього, що міг би, якщо був би
працездатним, завдають особливих
душевних страждань, він втратив
впевненість у майбутнє, відчуває
депресивний стан, від розуміння того,
що це захворювання залишаться до кінця
його життя, у нього опускаються руки.

Тому позивач вважає, що йому було
заподіяно ще й моральну шкоду, тому що в
наслідок втрати професійної
працездатності він позбавлений
можливості працювати за фахом і в
повній мірі забезпечувати сім'ю.
З'явилось почуття неповноцінності,
оскільки обмежений у фізичних
навантаженнях, життя залежить від
вживання ліків та лікування. Хвороби
спричиняють біль та душевні
страждання.

В наслідок втрати професійної
працездатності він позбавлений
можливості працювати за фахом і в
повній мірі забезпечувати сім'ю.
Хвороби спричиняють біль та душевні
страждання. Все це приводить до того, що
він вимушений прикладати додаткові
зусилля для організації свого життя.

Позивач вважає за необхідне звернутись
з позовом про відшкодуванням моральної
шкоди завданої йому в наслідок
професійного захворювання у розмірі 40
000 грн.

Первинно втрата працездатності йому
була встановлена у 2011 році.

Згідно ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна
шкода постраждалому від нещасного
випадку на виробництві, або
професійного захворювання складається
з фізичного болю та душевних страждань,
які він поніс у зв'язку з пошкодженням
здоров'я.

Надані ним докази в повній мірі
вказують, що ушкодження його здоров'я
сталося при виконанні трудових
обов'язків, що в свою чергу привело як
до фізичних так і до моральних
страждань.

За таких умов позивач вважає , що не
можна погодитись з висновком обласної
медико-соціальної експертної комісії
від 08.05.2012 року, яким не встановлено
факту заподіяння моральної шкоди
позивачу, оскільки п.3 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року „Про судову практику
по справам про відшкодування моральної
(не майнової) шкоди роз'яснює, що
моральна шкода може складатися з
моральних переживань в зв'язку з
порушенням життєвих зв'язків
позбавлення можливостей продовження
активного образу життя при настанні
інших негативних наслідків.

Тож працюючи на роботах з повним
робочим днем під землею, тобто на
роботах, передбачених Списком №1
виробництв, робіт, професій і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, як роботи з особливо
шкідливими та особливо важкими умовами
праці, навіть при умові забезпечення
процесу видобутку вугілля
найсучаснішими технологічними
процесами. Саме тому працівникам ,
зайнятим на роботах з повним робочим
днем під землею, діючим трудовим
законодавством надається ряд пільг, в
тому числі у вигляді скороченого
робочого часу, додаткових відпусток,
підвищених розмірів тарифних ставок,
зменшенню віку для переходу на пенсію
за віком, пільгових умовах обчислення
різного роду пенсій. Він пропрацював у
офіційно визнаних на державному рівні
та всім відомим особливо шкідливих
умовах праці на протязі більше ніж 27
роки.

Позивач вважає,що відшкодування
моральної шкоди повинно відповідати
конкретним заходам реабілітації по
усуненню моральної шкоди, а саме
позивачу потрібно пройти курс
лікування .

З врахуванням викладених обставин
позивач вважає наявність спричинення
йому моральної шкоди незалежно від
наявності з цього приводу висновку
МСЕК, яку повинен відшкодувати йому
відповідач.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача на його користь моральну
шкоду, спричинену професійним
захворюванням, у розмірі 40 000,00 грн.

Позивач у судовому засіданні
підтримав заявлені позовні вимоги ,
наполягав на їх задоволенні і пояснив ,
що він починаючи з 1985 року по 2011рік
працював на підприємствах вугільної
промисловості у якості прохідника а
потім ІТР, працював з повним робочим
днем під землею, у зв,язку з чим з
30.11.2009року йому було встановлено
вперше 25 % втрати професійної
працездатності, у зв,язку з професійним
захворюванням –хронічне обструктивне
захворювання легенів , а з 26.04.2012року
встановлено втрату працездатності
бестроково у розмірі 40% у зв,язку з
професійним захворюванням , 25% -
хронічне обструктивне захворювання
легенів та 15% - по сенсоневральній
приглухуватості вперше , у зв,язку з
чим він постійно лікується, він
задихається, не може піднімати
важкості, погано спить у ночі, погано
чує ,тому користується сторонньою
допомогою , також змінився уклад його
життя він до професійного захворювання
працював по господарству, всі роботи
виконував самостійно ,а саме обробляв
город , на теперішній час він не може
виконувати ці роботи, і вже не може
працювати за тією спеціальністю як
раніше. Також у шахті коли він
працював прохідником, то бракувала
повітря, була велика запильованість ,
вологість , підвищений температурний
режим . Клопотання про проведення по
справі судово-психологічної
експертизи він не бажає заявляти
керуючись своїми процесуальними
правами , так як вважає , що йому діями
відповідача була завдана моральна
шкода, так як належні умови роботи йому
не були створені.

Представник відповідача у судове
засідання 27.12.2013 року не з,явився, але
надав суду заяву про розгляд справи у
його відсутність , у судовому засіданні
16.09.2013 року позов не визнав і пояснив ,
що згідно п.5 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної ( немайнової
) шкоди з,ясуванню підлягають :
наявність такої шкоди,
противоправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв,язку між шкодою і протиправними
діяннями заподіювача, вина заподіювача
в її заподіянні , але позивач не надав
суду документів чи інших доказів , які
підтверджують наявність моральної
шкоди , протиправність діяння
відповідача , вину відповідача в її
спричиненні , також є і його вина ,також
позивач при укладенні трудового
договору знав про те , що він буде
працювати у шкідливих умовах і мав
змогу відмовитись від цієї роботи
,також позивачеві у зв,язку з
шкідливими умовами праці надавалась
додаткова відпустка , також він пішов
на пенсію на пільгових умовах.
Клопотання про проведення по справі
судово- психологічної експертизи він
не бажає заявляти керуючись своїми
процесуальними правами.Суд вважає
розглянути справу у відсутність
представника відповідача , оскільки у
матеріалах справи достатньо доказів
про права та відносини сторін

Суд вислухавши сторони , свідків,
дослідивши матеріали справи , вважає ,
що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав :

Відповідно до ст.. 23 ч.1 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

У частині 2 п.1 ст. 23 ЦК України зазначено
, моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Статтею 1167 ч.1 ЦК України встановлено ,
що моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Із трудової книжки на ім,я ОСОБА_1 (
а.с.8-10) убачається , що він з 04.11.1985 року
по 01.11.1996року працював у
Шахтобудівельницькому управлінні №5
ДВАТ «Свердловантрацит», та з
20.11.2000року по 18.04.2011 року працював на ВП
«Шахтобудівельницьке управління» ДП
«Свердловантрацит» прохідником 5
розряду і гірничим майстром повний
робочий день під землею , а був
звільнений з підприємства 18.04.2011 року у
зв,язку з виходом на пенсію.

Згідно виписки з акту огляду профМСЕК
№044010 (ас-12) ОСОБА_1 первинно встановлено
з 30.11.2009року 25% втрати професійної
працездатності бестроково, у зв,язку з
професійним захворюванням -хронічним
обструктивним захворюванням легень, і
у довідці МСЕК вказано , що у нього
потреба у додаткових вимог допомоги
:медикоментозне лікування за
показанням.

На аркуші справи 11 є довідка МСЕК №
057987 де зазначено , що ОСОБА_1 з 08.05.2012
року повторно з погіршенням стану
здоров,я було встановлено 40% відсотків
втрати професійної працездатності у
зв,язку з професійними захворюваннями,
25% по професійному захворюванню –
хронічному обструктивному
захворюванню легенів 2-го ступеню і 15 %
-по сенсоневральній приглухуватості
2 стадії вперше .

Із акту розслідування професійного
захворювання від 17.11.2009 року ( а.с.13)
витікає , що у ОСОБА_1Г був встановлений
діагноз: ХОЗЛ 2-ї стадії в фазі
затихаючого загострення , дифузний
прикореневий пневмосклероз ЛН 1-ї
стадії, захворювання професійне,
встановлене вперше, виникло за таких
обставин : невиконання в повному обсязі
проекту комплексного знепилювання ,
недосконалість технологічного
обладнення, відсутність ефективних
засобів боротьби з пилом, причиною
професійного захворювання ,як
зазначено в пункті 17 акту, є тривала
дія вугільного та породного пилу на
органи дихання з концентрації
перевищуючій ПДК, загазованість
повітря робочої зони шкідливими
речовинами, підвищені та знижені
температури поверхні устаткування,
матеріалів, повітря робочої зони та
інші виробничі фактори згідно з
гігієнічною класифікацією праці,
посадовими особами підприємства ВП
«ШБУ» ДП “Свердловантрацит” були
допущені порушення “Санітарних
правил для підприємств вугільної
промисловості» та п. 3.6.2, 3.6.5, 3.6.10
«Правил безпеки у вугільних шахтах»

Також із акту №4 розслідування причин
виникнення хронічного професійного
захворювання від 23.03.2012 року , який є на
аркушах справи 14-15 , яке було
встановлено у ОСОБА_1Г , хронічна
двобічна сенсоневральна
приглухуватість 2 ступеню , в графі 16
зазначено , що професійне захворювання
виникло із –за відсутності ефективних
засобів боротьби з шумом , тривала
робота в вугільній промисловості в
умовах високого рівня шуму , причиною
професійного захворювання є те , що
еквівалентний рівень звуку перевищує
гранично допустимий , повинен бути
зігідно з нормами ГДР 80 дБА , а був 92-93
дБА, посадовими особами підприємства
ВП «Шахтобудівельницьке управління »
ДП «Свердловантрацит» постійно
забезпечувати робітників ефективними
засобами індивідуального захисту від
шуму , також у пункті 19 зазначено , що
посадовими особами підприємства були
допущені порушення законодавства про
охорону праці розділ 5 п. .5.2.3, 5.2.2,5.3.9.
«Санітарних правил для підприємств
вугільної промисловості , порушення
розділу 4 , глави 1 , п. 26,28 «Правил
безпеки у вугільних шахтах»

Таким чином з урахуванням викладеного
суд вважає , що саме діями відповідача,
який не забезпечив належних умов праці
позивачу і була завдання йому моральна
шкода , яка виявляється в тому , що у
результаті встановленого у позивача
професійного захворювання він
задихається , у нього постійно кашель ,
від чого він погано спить уночі, у нього
віддишка, він також погано чує , не може
як раніше виконувати роботи по
господарству, і після виявлення
професійних захворювань і
встановлення 40% втрати професійної
працездатності змінився уклад житті
позивача ,так як він неодноразово
лікувався і лікується у лікувальних
закладах у зв’язку з встановленими у
нього професійними захворюваннями , що
убачається із епікризів , які є на
аркушах справи 16-18, йому також показано
медікаментозне лікування, позивач
фактично із-за встановленого у нього
професійного захворювання позбавлений
можливості працювати на попередній
посаді , із-за чого він дуже хвилюється
,так як були порушені трудові відносини
,так як він ще має бажання працювати ,
але за станом здоров,я не може цього
робити .Також той факт , що позивачу
була завдана у зв,язку з встановленим у
нього професійним захворюванням,
моральна шкода, підтвердили у
судовому засіданні свідки ОСОБА_2, та
ОСОБА_3, які пояснили, що після
встановлення позивачеві професійного
захворювання 40% втрати професійної
працездатності безстроково ОСОБА_1
погано себе почуває, змінився уклад
його життя ,він погіршився , так як він
погано спить, просипається із-за кашлю,
у нього віддишка , сильно болять голова,
руки і ноги , він постійно приймає ліки,
також він погано чує , у зв,язку з чим
треба щоб йому щось сказати ,голосно це
говорити,по господарству він не
працює, так як важке не підіймає і якщо
щось робить , то дуже повільно,
оскільки задихається , фактично вони ,
як друзі допомагають йому робити все по
господарству , також вони працювали на
підприємстві , в умовах де був
підвищений температурний режим ,
підвищений рівень шуму , велика
запиленість .

Також сторонам відповідно до ст10, 60 ЦПК
України було роз,яснено їх право на
заявлення клопотання про проведення по
справі судово-психологічної
експертизи , але як позивач,
представник позивача так і
представник відповідача цим правом не
скористувались і не бажають заявляти
клопотання про проведення по справі
судово-психологічної експертизи, тому
судом було роз,яснено сторонам, що
рішення суду буде постановлено на
підставі тих доказів , які надані
сторонами і досліджувались у судовому
засіданні.

Заперечення відповідача проти позову в
тій частині , що позивач знав ,про те ,
що він працює у шкідливих умовах і мав
змогу не укладати трудовий договір, то
ці заперечення суд не приймає до уваги ,
так як відповідач повинен забезпечити
позивачеві належні і безпечні умови
праці, що передбачено Законом України
”Про охорону праці”, а додаткові
пільги надавались позивачці у зв’язку
з тим, що він працював у шкідливих
умовах, як це передбачено
законодавством , але відповідач ніяким
чином не відшкодував позивачці шкоду
яка була завдана її здоров,ю. , у
зв’язку з професійним захворюванням
яке він отримав коли знаходилась в
трудових відносинах з відповідачем , і
тому як вважає суд у позивача і виникли
моральні страждання.

Відповідно до п.9 Постанови
Пленуму Верховного суду України” Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди № 4 від 31.03.1995 року зі змінами
розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає в межах
заявлених вимог залежно від характеру
та обсягу заподіяних позивачеві
моральних та фізичних страждань, з
урахуванням у кожному конкретному
випадку ступеня вини відповідача та
інших обставин. Зокрема, враховуються
характер і тривалість страждань, стан
здоров,я потерпілого, тяжкість
завданої травми, істотність вимушених
змін у його життєвих і виробничих
стосунках.

Тому суд враховуючи
вищевикладене, ступінь вини
відповідача, стан здоров,я позивача,
вимушені зміни у його життєвих і
виробничих стосунках і виходячи із
принципу розумності і справедливості,
вважає стягнути з відповідача на
користь позивача в відшкодування
моральної шкоди , завданої професійним
захворюванням 8500 грн.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК
України суд вважає стягнути з
відповідача на користь держави судовий
збір 229,40грн.

Керуючись ст.. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК
України, на підставі ст. 23, 1167 ЦК
України , п. п.9 Постанови Пленуму
Верховного суду України ”Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди №4 від
31.03.1995 року зі змінами суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
державного підприємства
«Свердловантрацит» ( в особі ВП
»Шахтобудівельницьке управління») про
відшкодування моральної шкоди у
зв,язку з професійним захворюванням
задовольнити частково.

Стягнути з державного
підприємства «Свердловантрацит»( в
особі ВП «Шахтобудівельницьке
управління») на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в відшкодування
моральної шкоди , завданої професійним
захворюванням 8500грн.

Стягнути з державного
підприємства «Свердловантрацит»
судовий збір на користь держави у
розмірі 229,40 грн.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти
днів з дня проголошення рішення до
апеляційного суду Луганської області.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :