АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

22 листопада 2013 року суддя Апеляційного суду м. Києва Головачов Я.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 липня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_1, про стягнення боргу за договором позики та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним,

в с т а н о в и в :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 липня 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики в розмірі 220400 грн., а також судовий збір у розмірі 2204 грн. У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_1 відмовлено.

На зазначене рішення ОСОБА_1 5 листопада 2013 року подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга подана з пропуском строку, встановленого ст. 294 ЦПК України, проте скаржник порушує питання про поновлення цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, представник ОСОБА_1 був присутнім 12 липня 2012 року в судовому засіданні під час проголошення судового рішення; його копію ним було отримано 19 липня 2012 року (а. с. 97).

Таким чином, останнім днем перебігу строку на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 липня 2012 року є 23 липня 2012 року.

У поданій заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного рішення заявник зазначає, що зі змісту оскаржуваного рішення вона вважала, що договір позики не створює обов'язку для другого з подружжя, тобто для неї, а тому протягом встановленого строку не подавала апеляційну скаргу. Однак, зі змісту іншого рішення Шевченківського районного суду м. Києва вона дізналася, що вищезазначене твердження є неправомірним, оскільки з неї було стягнуто половину боргу за договором позики.

Наведені обставини свідчать про те, що представник скаржника був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, отримав копію оскаржуваного рішення, а тому вона мала можливість подати апеляційну скаргу протягом строку, передбаченого законодавством. Крім того, рішення по іншій справі не створює жодних правових наслідків для сторін по цій справі, а тому не може бути підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, підстави пропуску строку на апеляційне оскарження, вказані скаржником у апеляційній скарзі, не є поважними, а тому пропущений строк не підлягає поновленню.

Отже, скаржнику необхідно подати заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та вказати інші підстави поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 294 ЦПК України, і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 липня 2012 року залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків.

Роз'яснити, що заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії ухвали.

ЇЇ неподання в зазначений строк є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Головачов