Справа 366/185/13-ц
Провадження № 2/366/229/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2013 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ткаченка Ю.В.,

при секретарі Євтушенко В.Д.,

з участю прокурора Маркова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванків позовну заяву Іванківського міжрайонного прокуратура Київської області до Іванківської селищної ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними державних актів та скасування їх державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Іванківський міжрайонний прокурор Київської області звернувся до суду з позовом до Іванківської селищної ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення Іванківської селищної ради Київської області від 24.01.2008 року № 21/1047 «Про затвердження технічної документації з видачі Державних актів на право власності на землю в смт. Іванків», визнання недійсними державних актів серії ЯГ № 178722 на земельну ділянку площею 2,000 га, ЯГ № 178723 на земельну ділянку площею 1,000 га, ЯГ № 178724 на земельну ділянку площею 2,000 га на право приватної власності на земельні ділянки, що розташовані в адміністративних межах Іванківської селищної ради Київської області, виданих 13 лютого 2008 року на імя ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, а також витребувати на користь держави з незаконного володіння ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 земельні ділянки та визнати за державою право власності на ці земельні ділянки.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що в супереч вимогам ст. 118 Земельного кодексу України, рішенням Іванківської селищної ради 20 сесії 5 скликання № 989 від 12.12.2007 року «Про передачу земельних ділянок у власність» вирішено надати дозвіл на збір технічної документації зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_3 по 2,000 га та ОСОБА_2 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 1,000 га, які знаходяться в смт. Іванків, при цьому останні ніколи не мали у користуванні земельні ділянки в межах території Іванківської селищної ради.

В подальшому на підставі винесеного Іванківською селищною радою неправомірного рішення 20 сесії 5 скликання № 989 від 12.12.2007 року, субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_4 було розпочато розробку технічної документації зі складання технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на землю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Потім 24.01.2008 року, рішенням Іванківської селищної ради № 1047, 21 сесія 5 скликання «Про затвердження технічної документації з видачі державних актів на право власності на землю в смт. Іванків», затверджено технічну документацію із видачі громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 державних актів на право власності на землю в межах Іванківської селищної ради, якою остаточно визначені розміри та площі земельних ділянок.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, який виданий управлінням Деркомзему в Іванківському районі, вартість одного гектара ріллі на території Іванківської селищної ради станом на 2013 рік з урахуванням коефіцієнту індексації, становить 7 763 грн. 39 коп. таким чином, вартість земельних ділянок отриманих ОСОБА_3 та ОСОБА_1 складає 15 526 грн. 78 коп., кожна, а вартість ділянки отриманої ОСОБА_2 становить 7 763 грн. 39 коп.

Таким чином, державі в особі Іванківської селищної ради було спричинено збитки на загальну суму вартості вказаних земельних ділянок, тобто 38 816 грн. 95 коп.

У судовому засідання прокурор Марков О.В. позов підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав та мотивів, викладених в позовній заяві, а саме: визнати недійсним Державні акти про право власності на земельні ділянки, площею 2,000 га (кожна) та площею 1,000 га, для ведення особистого селянського господарства, видані Іванківською селищною радою, серії ЯГ - № 178722 від 13.02.2008 року, серії ЯГ 178723 від 13.02.2008 року та серії ЯГ № 178724 від 13.02.2008 року, зареєстрованих у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №№ 26, 25, 24.

У судове засідання зявилися представник відповідача - Іванківської селищної ради, представники ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Відповідач, ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась. Про день і час слухання справи повідомлена. Про причини неявки суд не повідомила.

Відповідач, Іванківська селищна рада у судовому засіданні позовні вимоги визнала і просила їх задовольнити.

Представники відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували та просили в їх задоволені відмовити.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представники відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повідомили суду наступне.

Щодо приватизації земельної ділянки ОСОБА_3, та ОСОБА_5, яка попередньо не була у їх у користуванні.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

За ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

На відміну від безоплатної приватизації, безоплатна передача полягає у передачі безкоштовно у власність громадянина вільної земельної ділянки, тобто такої земельної ділянки, яка в передбаченому законом порядку нікому не передавалась у користування. Вільна земельна ділянка може бути передана будь-якій особі, яка має право на безоплатне отримання земельної ділянки і ще цього права не реалізувала.

Отже, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, безоплатно отримали земельні ділянки в порядку ч. 6 ст. 118 ЗК України, цільове призначення земельної ділянки - особисте селянське господарство, загальною площею 2,0 га. Таким чином, дії ОСОБА_3 та ОСОБА_1, в даному контексті повністю узгоджуються з нормами ч. 6 ст. 118 ЗК України, а доводи прокурора в цьому аспекті є необґрунтованими, що свідчить про нерозуміння останнім матеріальних норм земельного законодавства.

Щодо відсутності у Акті встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі записів щодо представників суміжних землекористувачів.

Погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути технічних помилок. При цьому ст.198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». Із цього зовсім не слідує, що у випадку відсутності підписів суміжного землевласника або землекористувача на акті погодження меж слід вважати, що погодження меж не відбулося.

Доводи прокурора про те, що при оформленні свого права власності відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мали погодити з суміжними землевласниками/землекористувачами межі земельних ділянок (про що свідчили підписи останніх на Акті), є необґрунтованими, оскільки Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 4 травня 1999 року, не передбачає обов'язкової наявності в технічній документації зі складання державних актів на землю підпису в акті встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки суміжними землекористувачами. Крім того, будь-які скарги суміжних власників/землевласників щодо порушення їх права власності/права користування відсутні.

Щодо відсутності у технічній документації акту прийому-передачі виконаних робіт та акту перевірок (з тексту позовної заяви взагалі прокурором не наведено правову природу «акту перевірки» та акту прийому-передачі виконаних робіт)

Відповідно до п. 1. 16 Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» № 43 від 04.05.1999 року визначено перелік документів, які входять до технічної документації зі складання державного акта, у якому не зазначено про акт перевірки та прийому виконаних робіт як її обовязкову складову частину, а тому вважають, що технічна документація з видачі державних актів на право власності на землю була складена в порядку та у відповідності до умов земельного законодавства

Щодо вимоги про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельні ділянки відповідачів, дана вимога є неправомірною, оскільки ст. 140 ЗКУ передбачає виключний перелік підстав позбавлення права власності, серед яких відсутня така підстава як скасування рішення органу, на підставі якого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку.

Перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку визначений ст. 140 ЗК України. Так, підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Указаний перелік є вичерпним.

Отже, такої підстави припинення права власності на земельну ділянку, як скасування рішення органу виконавчої влади, на підставі якого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, ЗК України не передбачено.

Вислухавши прокурора, представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_1 вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити з підстав викладених вище.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 116, 118, 121, 122, 140 ЗК України, ст.ст. 60, 61, 88, 213-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову прокурора Іванківської міжрайонної прокуратури Київської області до Іванківської селищної ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними державних актів та скасування їх державної реєстрації відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а якщо особи не були присутні під час проголошення рішення, то протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя