Справа № 362/964/13-ц
Провадження № 2/362/970/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2013 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Медведєва К.В.,

при секретарі - Савчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Василькові позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: 1) встановити факт прийняття позивачем спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4; 2) визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку (пай) видане 23.09.2000 року після померлої ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, відповідача та третьої особи - ОСОБА_4, після смерті якої залишилося майно, до складу якого входить житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,52 га.

Позивач зазначає, що майно після смерті матері фактично прийняв її син - ОСОБА_5, який постійно проживав і був зареєстрований в будинку разом з матір'ю до дня її смерті, та продовжував проживати до дня його смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач вказує, що він також фактично прийняв спадщину після померлої матері, що підтверджується довідками сільської ради від 04.01.2013 року № 7, та від 21.01.2013 року № 18.

За твердженням позивача, він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після брата ОСОБА_5. Також позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (пай) і після померлої матері ОСОБА_4, на його було повідомлено про неможливість видати свідоцтво, оскільки свідоцтво на вказану земельну ділянку вже видано 23.09.2000 року на ім'я ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечила та вказала, що після смерті ОСОБА_4 позивач протягом встановленого законом строку спадщину не прийняв. Крім того, ОСОБА_2 зазначила, що підстав для визнання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (пай) видане 23.09.2000 року після померлої ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_2 немає та просила застосувати строк позовної давності.

В судовому засіданні позивач, а в попередньому і його представник, позов підтримав.

Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечили.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечила.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали та відповідно до ч. 3, 4 ст. 10 ЦПК України сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснивши особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попередивши їх про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяючи здійсненню їхніх прав, приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_2 (відповідач), ОСОБА_2 (третя особа) є дітьми ОСОБА_4.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а день її смерті є днем відкриття спадщини.

23.09.2000 року на ім'я ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем ОСОБА_4 є ОСОБА_2 і до спадкового майна, на яке видано свідоцтво, входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СВК "Дружба", місцезнаходження в с. Ксаверівка Васильківського району Київської області, розміром 2,70 в умовних кадастрових гектарах.

Позивач із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не звертався.

Листом від 15.12.2012 року Гребінківська нотаріальна контора повідомила позивачу про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, оскільки свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку 23.09.2000 року було видано на ім'я відповідача.

Згідно копії будинкової книги разом з померлою ОСОБА_4 та померлим ОСОБА_5 в будинку в АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_2 (відповідач). Позивач зареєстрованим в цьому будинку не був.

Згідно довідки виконкому Ксаверівської сільської ради від 25.04.2013 року №207 ОСОБА_2 за власний рахунок поховала мати ОСОБА_4, які по день смерті проживали разом та вели спільне господарство.

Свідок ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_2 приблизно за півтора роки до смерті ОСОБА_4 доглядала за матір'ю та проживала разом з нею, а після смерті матері поховала мати. Також свідок показала, що після смерті ОСОБА_4 з подвір'я будинку позивач забрав корову, птицю, господарський інвентар та зерно. Крім того, свідок показала що за будинком як за життя так і після смерті ОСОБА_4 доглядали відповідач та третя особа. Земельну ділянку біля будинку обробляли відповідач, третя особа та чоловік третьої особи, при цьому свідок не бачила щоб цю земельну ділянку обробляв позивач. Додатково свідок показала, що позивач почав хазяйнувати в будинку після смерті брата ОСОБА_5 з ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свідок ОСОБА_8 показала, що разом з ОСОБА_4 проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_2 За твердженням свідка, після смерті ОСОБА_4 позивач забрав корову та порося. Також свідок показала, що після смерті ОСОБА_4 в будинку залишився проживати ОСОБА_5 сам і він самостійно господарював в будинку та обробляв землю, а вже після смерті ОСОБА_5 господарювати почав позивач самостійно.

Згідно ст.ст. 527, 529 ЦК УРСР спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 були ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_2 (відповідач), ОСОБА_2. (третя особа).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Доказів звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини суду не надано, як і не надано суду доказів винесення нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Що ж до фактичного вступу позивача в управління або володіння спадковим майном, то суд критично ставиться до довідки виконкому Ксаверівської сільської ради від 04.01.2012 року №7 (згідно якої позивач проживав та був зареєстрований з 1946 року і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 в будинку матері ОСОБА_4.) оскільки зміст вказаної довідки спростовується копією будинкової книги та показами двох свідків.

Також суд критично ставиться до довідки виконкому Ксаверівської сільської ради від 21.01.2013 року №18 (згідно якої після смерті ОСОБА_4 земельну ділянку, якою вона користувалась до смерті, допомагав обробляти син померлої ОСОБА_1 і продовжує по даний час, а з 1999 року по 2006 рік власником земельної ділянки був ОСОБА_5, земельний податок за дану земельну ділянку сплачувала дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_9.) оскільки, по-перше, зміст вказаної довідки спростовується показами двох свідків; по-друге, сплата земельного податку відбувалось не позивачем; по-третє, з пояснень самого позивача вбачається, що оскільки його брат ОСОБА_5 не отримував пенсію через відсутність паспорту, то позивач допомагав йому грошима, а після отримання паспорту допомогу припинив, що свідчить про те, що позивач відносився до майна не як до свого, а просто допомагав брату його утримувати.

Щодо того, що позивач забрав з подвір'я будинку корову, птицю, господарський інвентар, зерно та порося, то, як встановлено судом, на час смерті ОСОБА_4 разом з нею проживали ОСОБА_5, ОСОБА_2 Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували той факт, що вказане майно, яке позивач забрав, належало саме померлій ОСОБА_4, а не ОСОБА_5 або ОСОБА_2

Отже, позивачем не доведено суду, що він прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини.

Оскільки позивач не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини, то він вважається таким, що відмовився від спадщини.

Отже, вимога позивача про встановлення факту прийняття позивачем спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Вимога позивача про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (пай) видане 23.09.2000 року після померлої ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_2 є похідною вимогою. Тому вказана вимога позивача також є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1,3, 10, 60, 61, 74, 88, 208, 209, 212- 215, 218, 223, 224-233, 294, 295 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Медведєв К.В.