Справа № 2/714/204/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2013 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
з участю позивачкиОСОБА_3
представника позивачкиОСОБА_4
відповідачаОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Герца цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про виселення його з будинку розташованого в с. Крупянське по вул. М. Емінеску, 30 Герцаївського району Чернівецької області, який належить їй на праві власності, без надання іншого жилого приміщення.

На обґрунтування своїх вимог, послалася на те, у вказаному житловому будинку окрім неї зареєстровано та проживають її племінниця ОСОБА_6 та колишній співмешканець останньої - відповідача по справі, ОСОБА_5 Відповідач систематично порушує правила співжиття створюючи їй та племінниці неможливі умови для проживання, влаштовує гучні скандали і висловлюється на їх адресу нецензурною лайкою, ображає і принижує, погрожує розправою, не дає можливості користуватися кухнею та іншими господарськими спорудами, що робить неможливим проживання із відповідачем. У зв'язку з зазначеним вона, а також племінниця, неодноразово були змушені звертатися до органів внутрішніх справ та суду, проте своєї поведінки відповідач не змінив, а тому, в порядку ст. 116 ЖК України просила виселити відповідача з її житлового будинку.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач позов не визнав та суду пояснив, що житловий будинок дійсно належить на праві власності позивачці, разом із тим у господарстві наявні й інші споруди, зокрема сараї та кухня, при зведенні яких він приймав участь нарівні із позивачкою та її племінницею. Через постійні сварки та конфлікти які в дійсності мають місце між ним та позивачкою, в т.ч. й ОСОБА_6 які здебільшого ініціюються самою позивачкою за обставин заборони користуватися йому підсобними приміщеннями, він з 2007 року став проживати в кухні яку використовує як житло, а відтак не чинить позивачці ніяких перешкод у користуванні будинком. Іншого власного житла не має і виселятися йому нікуди. Твердження позивачки про те, що він не бере участі у веденні підсобного господарства вважає безпідставним, оскільки він допомагає підтримувати у належному стані господарські будівлі, а також власними коштами сплачує за використані комунальні послуги.

Заслухавши пояснення сторін, представника позивачки, допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Великобудською сільською радою Герцаївського району 28 вересня 2009 року власником жилого будинку з господарськими спорудами розташованого в с. Крупянське по вул. М. Емінеску, 30 Герцаївського району є ОСОБА_3 (а.с.10 зворот, 11).

Згідно даних Великобудської сільської ради Герцаївського району (погосподаська книга № 13) у спірному житловому будинку зареєстровано : позивачка ОСОБА_3, її племінниця ОСОБА_6, співмешканець племінниці відповідач ОСОБА_5 (а.с. 6).

Стаття 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Глава 28 ЦК України визначає житло об'єктом права приватної власності

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ст. 156 ЖК України), проте можуть бути позбавленні права користування житлами у порядку та з підстав визначених статтею 157 ЖК України, якою встановлено, що члени сім'ї власника житлового будинку можуть бути виселені у випадках, передбачених частиною 1 статті 116 цього Кодексу.

Виселення здійснюється в судовому порядку без надання іншого житла.

За змістом статті 116 ЖК України, виселення члена сім'ї наймача (власника) будинку і інших осіб, що проживають разом з ним, можливо у тому випадку, якщо вони систематично руйнують або псують житло, або використовують його не за призначенням, або систематично порушують правила спільного проживання і роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського спливу виявилися безрезультатними.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що відповідач є її колишнім співмешканцем, який проживає в господарстві позивачки з 1992 року, а як такий зареєстрований у господарстві позивачки у 1993 році. Починаючи з 1997 року відповідач став вести аморальний спосіб життя, зловживати алкоголем, вчиняє безпідставні скандали, б`є її та позивачку, через що вони неодноразово зверталися до органів міліції та суду. Незважаючи на попередження яке було винесено відповідачу ще у 2007 році судом з аналогічних підстав, останній і надалі продовжував і продовжує вчиняти по відношенню до неї та позивачки скандали, застосовував до них фізичну силу, погрожує їм розправою та не дозволяє користуватися підсобними приміщеннями.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що позивачка є рідною сестрою його матері, а ОСОБА_6. яка проживає за місцем проживання позивачки приходиться йому рідною сестрою. Як зі слів останніх, так і сам був очевидцем конфліктів який вчиняється відповідачам здебільшого на час його перебування у стані алкогольного спяніння по відношенню до позивачки та його сестри, в т.ч. із застосуванням фізичних та психічних погроз.

Про обставини що в господарстві позивачки має місце сварки суду також підтвердили свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 за показами останніх, сварки здебільшого вчинює відповідач тоді, коли він знаходиться у стані алкогольного спяніння і при тому без будь-яких на то причин. Відповідач в процесах сварок ображає нецензурною бранню позивачку, проганяє її з господарства та висловлюється погрозами на її адресу.

Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області 02 жовтня 2007 року ОСОБА_5 було попереджено про недопущення у подальшому правил співжиття зі ОСОБА_3, які роблять неможливим проживання з ним в одному будинку (а.с. 13,14).

З досліджуваних в судовому засіданні матеріалів адміністративних справ №№ 3/714/148/13 та 3/714/195/13 вбачається, що ОСОБА_3, тобто позивачка, протягом квітня 2013 року двічі зверталася до Герцаївського РВ УМВС України в Чернівецькій області із заявами в яких вказувала на жорстоке поводження з нею відповідача, приниження, побиття. Зазначені заяви перевірялись дільничним інспектором Герцаївського РВ, з ОСОБА_5 проводились профілактичні бесіди, які були оформлені відповідними висновками за квітень 2013 року.

За результатами таких звернень ОСОБА_3 до Герцаївського РВ УМВС України в Чернівецькій області відносно ОСОБА_5 було складено адміністративні протоколи за ст. 173-2 КпАП України й за постановами судді Герцаївського районного суду від 15 та 25 квітня 2013 року відповідно ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушеннях, передбачені ч. 1 ст. 173-2 та ч.2 ст. 173 -2 КпАП України (а.с. 13,14).

Як зазначив Пленум Верховного Суду України у п. 17 своєї постанови від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", під час вирішення справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід керуватися тим, що під час тривалої антигромадської поведінки виселення винного може статися під час повторного порушення, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Серед таких визначені заходи попередження, що застосовуються судами, прокуратурами, органами внутрішніх справ тощо.

Ураховуючи вищенаведені докази у своїй сукупності, суд вважає встановленим, що відповідач ОСОБА_5 систематично порушує правила співжиття та створює позивачці неможливі умови для проживання з ним в одному житловому будинку.

Приймаючи до уваги, що вжитті до відповідача заходи запобігання не давали належного результату, то суд вважає, що останній підлягає виселенню з жилого будинку розташованого в с. Крупянське по вул. Емінеску, 30 Герцаївського району Чернівецької області без надання іншого жилого приміщення, а відтак вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Доводи відповідача про його участь у спільному будівництві нарівні із позивачкою господарських споруд, зокрема кухні як обєкта придатного для житла по вул. М. Емінеску, 30 с. Крупянське Герцаївського району Чернівецької області фактично зводяться до оспорення права приватної власності ОСОБА_3 на житло з господарськими спорудами.

Згідно із ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи то юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Разом з тим, ОСОБА_5 такі позовні вимоги не заявлялися.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені судові витрати позивачки у розмірі 114,70 грн.

На підставі ст.ст. 379, 383, 391 ЦК України, ч. 1 ст. 116, ст. 157 ЖК України, керуючись статтями 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні будинком розташованого в с. Крупянське по вул. М. Емінеску, 30 Герцаївського району Чернівецької області належний ОСОБА_3 на праві приватної власності, шляхом виселення ОСОБА_5 із вказаного жилого будинку без надання іншого житла.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 114 (сто чотирнадцять) грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд шляхом подачі в 10-и денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя