Провадження № 2/255/577/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2013 року Ворошиловський районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді Орєхова О.І.,

при секретарі Лисенко Л.В., Лещенко М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ПАТ «Донецькміськгаз» - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Донецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькміськгаз», комунального підприємства «Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька» про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькміськгаз», комунального підприємства «Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька» про зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на наступні обставини.

Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 26.06.2006 року, квартира АДРЕСА_1 втратила єдиного власника та стала власністю двох фізичних осіб.

Балансоутримувач нерухомості КП «СЄЗ Ворошиловського району м. Донецька» повинен розподілити розрахункові рахунки на двох власників або зробити ще один новий розрахунковий рахунок для нововиявленого власника, котрий отримав 1/2 нерухомості згідно рішення суду. Однак КП «СЄЗ Ворошиловського району м. Донецька» на протязі 2006-2012 років ігнорує вказане рішення суду та не розподіляє розрахункові рахунки на двох власників, та надає відповідачу ПАТ «Донецькміськгаз» дану інформацію, виходячи з якої ведеться нарахування на трьох осіб. Позивач вважає, що повинен платити лише за себе, як власник 1/2 нерухомості.

Позивач багаторазово звертався особисто до керівництва ПАТ «Донецькміськгаз» щодо виділення його частки з цього боргу, але не знайшов порозуміння.

Рішенням суду від 27 січня 2010 року відповідача КП «СЄЗ Ворошиловського району м. Донецька» було зобовязано внести зміни у типовий договір про надання послуг та укласти договір на 1 особу, що володіє 1/2 частини квартири, тобто на позивача. Такий договір існує, і в ньому є запис «на одну особу, що володіє 1/2 площі нерухомості (квартира) за адресою АДРЕСА_2». Платежі за послуги, надані позивачу як власнику 1/2 нерухомості балансоутримувач отримує регулярно.

КП «СЄЗ Ворошиловського району м. Донецька» надає ПАТ «Донецькміськгаз» довідку, в якій зазначено, що у квартирі мешкає (прописано) три людини, внаслідок чого ПАТ «Донецькміськгаз» нараховує суму за надані послуги як на трьох. При таких нарахуваннях, розрахунки з установою ПАТ «Донецькміськгаз» неможливі.

Вважає, що такі дії відповідача спричинили йому майнову та моральну шкоду. Так, у звязку з інформацією відповідача про трьох зареєстрованих осіб, позивачу нараховують борг за газ на трьох осіб. Таким чином, розмір майнової шкоди оцінює в розмірі 1024,99 гривень.

Моральну шкоду позивач обґрунтовує відсутністю нормальних відносин з ПАТ «Донецькміськгаз», неможливістю оплатити свою частку боргу, формуванням на роботі та там де він живе іміджу злісного порушника закону. Він став для усіх людиною, яка не платить за надані послуги ПАТ «Донецькміськгаз», на нього подають до суду як на боржника, тому він втрачає нерви, здоровя, імідж. Моральну шкоду оцінює в 3000,00 грн.

Просив суд визнати невірними розрахунки відповідача ПАТ «Донецькміськгаз» на протязі терміну з 2006 по 2011 рік; зобовязати відповідача ПАТ «Донецькміськгаз» виділити з сумісного боргу гроші, які позивач винен особисто, як власник 1/2 нерухомості; зобовязати відповідача ПАТ «Донецькміськгаз» укласти договір з позивачем, де було б вказано, що договір на одну особу, що володіє 1/2 площі нерухомості (квартира) за адресою: АДРЕСА_2; зобовязати відповідача ПАТ «Донецькміськгаз» зробити два окремих розрахункових рахунка, замість існуючого розрахункового рахунка № 3017035; зобовязати відповідача КП «СЄЗ Ворошиловського району м. Донецька» зробити два окремих розрахункових рахунка, замість існуючого розрахункового рахунка № 3944; визнати факт надання невірної інформації відповідачем КП «СЄЗ Ворошиловського району м. Донецька» підприємству ПАТ «Донецькміськгаз», що стало причиною завдання позивачу майнової шкоди у розмірі 1024,99 гривень, моральної шкоди у розмірі 3000,00 та відшкодувати дану шкоду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позову підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькміськгаз» ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що усі розрахунки за використаний природний газ, за адресою: АДРЕСА_2 ведуться виключно за «Правилами надання населенню послуг з газопостачання», та офіційними даними, що надходять від житлової організації. Позивачем не надано жодних доказів та обґрунтувань невірного нарахування за використаний природний газ з боку підприємства. Діяльністю ПАТ «Донецькміськгаз» є газопостачання та газифікація. Свою діяльність ПАТ «Донецькміськгаз здійснює на підставі Статуту підприємства та норм чинного законодавства, згідно яких їх підприємство не має повноважень в сфері розподілу особових рахунків по сплаті комунальних послуг чи виділення боргу споживача. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивачів у повному обсязі.

Представник відповідача комунального підприємства «Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька» ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі та просив розглянути справу за відсутності представника їх підприємства.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Судом встановлені наступні обставини.

Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 26 червня 2006 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру за ОСОБА_4 визнано права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Вказане рішення набрало законної сили.

У квартирі за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано три особи ОСОБА_1, його колишня дружина ОСОБА_4 та їхній син ОСОБА_1, основним наймачем є позивач ОСОБА_1

Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 27 січня 2010 року за позовом ОСОБА_1 до КП «СЄЗ Ворошиловського району м. Донецька» про внесення змін у договір, позовні вимоги позивача задоволено частково, зобовязано відповідача укласти з позивачем договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на одну особу на 1/2 частину квартири згідно пільг на підставі договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 529 від 20.05.2009 року. Вказане рішення набрало законної сили.

Вказане рішення суду відповідачем КП «СЄЗ Ворошиловського району м. Донецька» було виконано, 13 жовтня 2011 року між КП «СЄЗ Ворошиловського району м. Донецька» та ОСОБА_1 було укладено договір на одну особу на 1/2 частину квартири про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 6).

Позовні вимоги позивача про визнання невірними розрахунків відповідача ПАТ «Донецькміськгаз» на протязі терміну з 2006 по 2011 рік не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Позивач ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_2. Між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ «Донецькміськгаз» склалися договірні відносини, згідно яких позивач надає, а відповідач отримує послуги з газопостачання.

Відповідно до п. 11 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року в редакції Постанови КМУ № 119 від 22.02.2012 року у разі відсутності лічильників газу плата за послуги з газопостачання розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ.

Згідно загальної довідки ПАТ «Донецькміськгаз» від 10.01.2013 року заборгованість ОСОБА_1 за спожитий природний газ станом на січень 2013 року складає 1071,91 гривень (а.с. 33-39).

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог на заперечень. В той же час, позивачем не надано жодних доказів щодо невірності нарахування за використаний природний газ ПАТ «Донецькміськгаз» на протязі терміну з 2006 по 2011 рік.

Щодо вимог позивача про зобовязання відповідача ПАТ «Донецькміськгаз» виділити з сумісного боргу гроші, які позивач винен особисто, як власник 1/2 нерухомості та зобовязання відповідача ПАТ «Донецькміськгаз» укласти договір з позивачем, де було б вказано, що договір на одну особу, що володіє 1/2 площі нерухомості (квартира) за адресою: АДРЕСА_2, суд зазначає наступне.

Згідно п. 2 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року в редакції Постанови КМУ № 119 від 22.02.2012 року, побутовий споживач (населення) - фізична особа, яка отримує природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень.

Згідно п. 4 Правил послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним підприємством відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. У разі коли обєкт споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів).

За однією адресою відкривається один особовий рахунок. Власником особового рахунка може бути одна фізична особа (основний наймач або власник). Кожний особовий рахунок містить інформацію щодо кількості зареєстрованих осіб.

Згідно службової записки № 155 від 25.02.2013 року, за підписом начальника абонентської служби ПАТ «Донецькміськгаз», за адресою: АДРЕСА_2 було проведено дві оплати за використаний природний газ, а саме: 23.11.1998 року на суму 13,60 грн., 23.11.1998 року на суму 13,60 грн. Однак, в базі даних не передбачено зазначення ПІБ платника, що відповідно не надає можливості визначити хто із мешканців здійснив оплату за газ за даною адресою. Даний факт робить процес виконання розрахунку нарахувань та оплат на кожного із зареєстрованих осіб неможливим.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 14 ЦК України, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.

Таким чином, позовні вимоги позивача про зобовязання відповідача ПАТ «Донецькміськгаз» виділити з сумісного боргу гроші, які позивач винен особисто, як власник 1/2 нерухомості та зобовязання відповідача ПАТ «Донецькміськгаз» укласти договір з позивачем, де було б вказано, що договір на одну особу, що володіє 1/2 площі нерухомості (квартира) за адресою: АДРЕСА_2 задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобовязання відповідача ПАТ «Донецькміськгаз» зробити два окремих розрахункових рахунка, замість існуючого розрахункового рахунка № 3017035 та зобовязання відповідача КП «СЄЗ Ворошиловського району м. Донецька» зробити два окремих розрахункових рахунка, замість існуючого розрахункового рахунка № 3944, суд зазначає наступне.

Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 15 серпня 2012 року за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька» про зобовязання зробити два окремих розрахункових рахунка замість розрахункового рахунку №3017035, надання інформації підприємству «Донецькміськгаз», підприємству «Донецькміськтепломережа», підприємству «Донецьміськводоканал», відшкодування матеріальної та моральної шкоди встановлено, що квартира, на яку позивач просить зробити два розрахункові рахунки, тобто окремо укласти окремі договори найму, - є однокімнатною, в ній зареєстровано три особи, а площа жилої кімнати у квартирі складає 18,3 кв.м. Оскільки жилу площу квартири не може бути виділено у вигляді приміщення, а жила площа квартири на кожну особу менше передбаченої законом норми, судом у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено повністю.

Зазначене рішення набрало законної сили.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, згідно Статуту ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькміськгаз» діяльністю підприємства є газопостачання та газифікація. Свою діяльність ПАТ «Донецькміськгаз здійснює на підставі Статуту підприємства та норм чинного законодавства, згідно яких підприємство не має повноважень в сфері розподілу особових рахунків по сплаті комунальних послуг чи виділення боргу споживача.

Не підлягає задоволенню і вимога позивача визнати факт надання невірної інформації відповідачем КП «СЄЗ Ворошиловського району м. Донецька» підприємству ПАТ «Донецькміськгаз», що стало причиною завдання позивачу майнової шкоди у розмірі 1024,99 гривень та відшкодувати дану шкоду, оскільки в судовому засіданні встановлено, що КП «СЄЗ Ворошиловського району м. Донецька» не порушувало права позивача, оскільки діяло на підставі діючого законодавства України та не мала правових підстав для укладання окремих договорів найму квартири, розподілу розрахункових рахунків та, відповідно, надавала відповідачу ПАТ «Донецькміськгаз» достовірну інформацію щодо кількості зареєстрованих осіб у квартирі за адресою: АДРЕСА_3.

В судовому засіданні позивачем не доведено надання відповідачем КП «СЄЗ Ворошиловського району м. Донецька» недостовірної інформації ПАТ «Донецькміськгаз».

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 3000,00 гривень, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не було надано жодного належного та допустимого доказу на обґрунтування наявності та понесення ним збитків, не зазначено за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні.

В судовому засіданні спричинення позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди, яка на його думку була заподіяна з боку відповідачів, не знайшло свого підтвердження, тому позовні вимоги в частині про стягнення моральної шкоди задоволенню також не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькміськгаз», комунального підприємства «Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька» про зобовязання вчинити певні дії, оскільки вони безпідставні та необґрунтовані.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, п.п. 2, 4 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року в редакції Постанови КМУ № 119 від 22.02.2012 року, ст. 14 ЦК України, ст. ст. 3, 5, 10, 15, 30, 57, 58, 60, ч. 3 ст. 61, 62, 202, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькміськгаз», комунального підприємства «Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька» про зобовязання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Ворошиловський районний суд міста Донецька шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення можуть оскаржити рішення суду до апеляційного суду Донецької області через Ворошиловський районний суд міста Донецька шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня його отримання.

Рішення надруковане у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя