АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2013 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К. І.

Суддів: Винту Ю.М., Лисака І.Н.

Секретаря: Ковальчук Н.О.

З участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого за договором діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, в інтересах якої за договором діє ОСОБА_4, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2012 року ОСОБА_1, в інтересах якого за договором діє ОСОБА_2, подав позов до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Посилався на такі обставини.

17 грудня 2011 року в Чернівецькій міській клінічній лікарні №3 помер його син ОСОБА_5, який знаходився на стаціонарному лікуванні в пульмонологічному відділенні лікарні з 12 грудня 2011 року.

Прийшовши до лікарні за особистими речами сина, він дізнався, що в день його смерті в лікарню зранку приходила жінка, яка, представившись дружиною ОСОБА_5, забрала його речі, документи та ключі від квартири.

ОСОБА_5 проживав в квартирі №2, будинку №188 Б по вулиці Сторожинецькій в м. Чернівці, яка належала йому на праві приватної власності. Розірвавши шлюб із ОСОБА_3, син проживав один.

Після поховання сина, вважавши себе єдиним спадкоємцем, він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В нотаріальній конторі він дізнався, що приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 відкрита спадкова справа на спадкування

__________________________________________________________________

Провадж. №22ц- 1736/2013 р. Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: 37 Доповідач: Заводян К.І.

майна ОСОБА_5, який 16 грудня 2011 року склав заповіт на імя ОСОБА_3

В лікарні йому повідомили, що 16 грудня 2011 року ОСОБА_3 приводила нотаріуса в палату до ОСОБА_5 для складання заповіту.

Там же він довідався, що ОСОБА_5 протягом 16-17 грудня 2011 року до моменту його смерті був вже без свідомості. Даний факт підтверджено і довідкою №118 головного лікаря МКЛ №3 від 03 лютого 2012 року, в якій зазначено, що 16 грудня 2011 року продуктивний контакт з ОСОБА_5 був неможливий.

Вважає, що при укладенні заповіту 16 грудня 2011 року його син ОСОБА_5 не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Просив визнати недійсним заповіт, складений 16 грудня 2011 року ОСОБА_5 на імя ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_6, та зареєстрований у спадковому реєстрі за №52190805.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 листопада 2013 року позов ОСОБА_1, в інтересах якого за договором діє ОСОБА_2, задоволено.

Визнано недійсним заповіт, складений 16 грудня 2011 року ОСОБА_5 на імя ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований у спадковому реєстрі за №52190805.

Вирішено питання про стягнення з ОСОБА_3 судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, в інтересах якої за договором діє ОСОБА_4, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_1 відмовити.

Вважає, що судом неповно зясовані обставини справи, що мають значення для справи, та визнано встановленими ті обставини, які не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами, внаслідок чого зроблено помилкові висновки, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Протиріччя в показах свідків та відсутність чіткої відповіді на питання усвідомленості своїх дій покійним ОСОБА_5 в момент підписання заповіту та наявність показів свідків - учасників підписання заповіту та свідка, яка безпосередньо підписувала заповіт, ставить під сумнів правдивість висновків посмертних судових психіатричних експертиз, що покійний на час складення заповіту не міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не убачається.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідно до част.1 ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

За правилом част.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Згідно част.2, 4 ст.1257 ЦК за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було.

У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Судом встановлено, що позивач є батьком ОСОБА_5, який помер 17 грудня 2011 року в Чернівецькій міській клінічній лікарні.

На праві власності покійному належала квартира №2, будинку №188 Б по вулиці Сторожинецькій в м. Чернівці

16 грудня 2011 року ОСОБА_5 склав заповіт на імя ОСОБА_3 на усе його майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, на все те, на що він за законом матиме право.

Замість ОСОБА_5 заповіт підписала ОСОБА_8 у звязку з слабкістю, повязаною з ішемічною хворобою серця заповідача, в присутності свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.14 т.1). Посвідчений заповіт приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6

У даній справі судом були призначені посмертна судова психіатрична експертиза та додаткова комісійна судова психіатрична експертиза, на вирішення яких поставлені питання: чи перебував ОСОБА_5 в тимчасовому хворобливому стані психічної діяльності під час укладення заповіту в стані порушеної діяльності у формі коми та чи міг ОСОБА_5 під час складання заповіту, 16 грудня 2012 року, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно акта посмертної судової психіатричної експертизи №256 від 30.04.2013 р. - 17.062013 р., проведеної Чернівецькою обласною психіатричною лікарнею, та акта №563 від 03.09.2013 р. додаткової комісійної судової психіатричної експертизи, проведеної Львівською обласною клінічною психіатричною лікарнею, у момент складення заповіту 16.12.2011 року ОСОБА_5 виявляв тяжкий психічний розлад - розлад свідомості у формі коми, тому за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Суд дав належну оцінку вказаним доказам, а також показам свідків про внутрішній, психічний стан покійного в момент вчинення правочину та про взаємовідносини його із колишньою дружиною, і дійшов обґрунтованого висновку про те, що за своїм психічним станом ОСОБА_5 не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і визнав заповіт недійсним.

Покази свідків мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, а тому доводи апелянта про те, що рішення суду є необгрунтованим через відсутність показів свідків, заявлених для виклику, а також інші доводи є безпідставними.

Рішення суду відповідає встановленим обставинам справи, вимогам матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не убачається.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якої за договором діє ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: