Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/1949/13 Головуючий у 1 інстанції: Галчанський С.В.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2013 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бондаря М.С.

Суддів: Подліянової Г.С.

Кримської О.М.

При секретарі: Волчановій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від " 20" лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову вказав наступне, що сторони є дітьми ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті ОСОБА_7 залишилось спадкове майно, яке складається з 23/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та яке ОСОБА_7. успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_6, правовстановлюючий документ ма тері на належну їй частину будинку не зберігся.

Позивач звернувся до нотаріуса, але йому було роз'яснено, що через відсутність оригіна лу правовстановлюючого документу на спадкове майно оформити його право на спадщину немож ливо. Позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Маючи своє житло та проживаючи у ньому, після смерті матері наглядав за належною їй частиною будинку, відповідними надвірними спорудами, садом та городом, розташованими на зе мельній ділянці, закріпленій за будинком, а у жовтні 2002 року придбав решту 77/100 частин зазна ченого будинку у співвласниці ОСОБА_8, відтоді володів і управляв усім будинком, подвір'ям, са дом та городом.

Ніхто з інших дітей спадкодавця не прийняв спадщину;

Просив визнати за ним право власності на 23/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від " 20" лютого 2013 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 23/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та відмовити в задоволенні позову..

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що позивач спадщину після смерті матері ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняв, оскільки фактично вступив в управління та володінням спадковим майном.

З такими висновками суду погодитися не можна, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, вимогах закону.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, увалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_6 та відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5 є дітьми ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12) і, відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року належать до першої черги спадкоємців за законом.

Відповідно до інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно № НОМЕР_1, виданого КП " Імпульс", станом на 27.08.2012 року право власності на 23/100 частин жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_7 (а.с. 13-14).

За правилами ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається із змісту позовної заяви, пояснень позивача в судовому засіданні, останній на підтвердження факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 посилається на те, що він наглядав за частиною будинку та надвірними спорудами, садом, городом, розташованими на земельній ділянці, закріпленій за будинком, а в жовтні 2002 року він придбав решту 77/100 частин будинку АДРЕСА_1 у співвласниці ОСОБА_8, відтоді володів і управляв усім будинком в цілому.

Виходячи з положень ст. 549 ЦК УРСР під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця щодо управління, розпорядження і користування спадковим майном, підтримання його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо, які повинні бути здійсненні спадкоємцем протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Суд першої інстанції вирішуючи спір виходив лише з того, що відповідач ОСОБА_3 визнав, що позивач ОСОБА_4 після смерті матері зніс окремі надвірні споруди, а саме: вугільний сарай, курник, вимкнув електрику у спірній частині будинку, отже, ці обставини свідчать про вступ позивача ОСОБА_4 в управління та володінням спадковим майном, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Проте, посилаючись в судовому рішенні лише на вищезазначені пояснення відповідача, що на думку суду є визнанням обставин щодо фактичного вступу позивача ОСОБА_4 в управлінням та володінням спадковим майном, суд першої інстанції не взяв до уваги та не надав ніякої оцінки запереченням відповідача ОСОБА_3.(а.с. 45), з яких вбачається, що він позов не визнає і зазначає, що жодна із вказаних обставин в позові не відповідає дійсності. Натомість, саме він після смерті матері вступив в управління та володінням спадковим майном, про що свідчить факт наявності в нього документів на будинок та ключів від нього. Він проживав в м. Оріхів, тому доглядав за будинком, зимою протоплював його, завозив вугілля, проводив ремонт паркану, а позивач лише у 2002 році придбав 77/100 частки спірного будинку у співвласника ОСОБА_8 і тільки після цього інколи приїздив з м. Запоріжжя, щоб доглянути за своєю частино будинку і став руйнувати надвірні споруди.

Як вбачається з матеріалів справи, інших доказів на підтвердження обставин, на які позивач посилається в позові, останній не надав, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, тому вони не були предметом судового розгляду.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 позов не визнав ні в суді першої , ні в суді апеляційної інстанції, а з його пояснень про те, що позивач зніс окремі надвірні споруди у спірній частині будинку, на які посилається суд в рішення як на підставу визнання позову відповідачем щодо факту прийняття спадщини ОСОБА_4 не вбачається, що останній руйнував нерухоме майно, яке входить до спадкової маси саме протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а інших доказів, які б свідчили про факт прийняття спадщини ОСОБА_4 не надав, тому у суду першої інстанції не було законних підстав для задоволення позову

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що позивач не надав суду доказів, які б свідчили про те, що у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, він вступив в управління чи володінням спадковим будинком , або іншим спадковим майном, яке належало спадкодавцю ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того, ухвалюючи рішення про визнання за ОСОБА_4 право власності на 23/100 частин будинку, суд не встановив факт прийняття ним спадщини в порядку передбаченому ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року).

За таких обставин рішення суду не можна вважати законним і обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від " 20" лютого 2013 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту. В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте воно може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді:

1

Апеляційний суд Запорізької області

№ 22-ц/778/1949/13 Головуючий у 1 інстанції: Галчанський С.В.

Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2013 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бондаря М.С.

Суддів: Подліянової Г.С.

Кримської О.М.

При секретарі: Волчановій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від " 20" лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від " 20" лютого 2013 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту. В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте воно може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: