Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2783/13-ц
Провадження № 2/376/1175/2013
У х в а л а

"29" листопада 2013 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Клочко В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : державний нотаріус ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, -

ВСТАНОВИВ :

28 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа : державний нотаріус ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину/

Відповідно до ч.2 ст. 3 Конституції України держава взяла на себе обов'язок гарантувати забезпечення прав і свобод людини, а у ст. 124 Конституції встановила, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Незалежно від того, що Конституцією України особі гарантовано право на захист, це не позбавляє особу обов'язку дотримуватись порядку звернення до суду, встановленого законом тобто Цивільного процесуального кодексу України виходячи із принципу єдиної процесуальної форми.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити : імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місце знаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку якщо такий відомий, зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав звільнення від доказування. Також, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам встановлених законом. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Позивач, обґрунтовуючи свій позов та посилаючись на вимоги ст. 1301 Цивільного кодексу України ( далі по тексту ЦК України) просить визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на імя ОСОБА_2 ОСОБА_3 районною державною нотаріальною конторою,15.01.2009 року, зазначаючи при цьому, що у спадкову масу безпідставно було включено криницю, яка розташована на його земельній ділянці.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України в судовому порядку вирішується питання про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в п. 27 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки позивачем в порушення вимог ст. 119 ЦПК України не в повній мірі викладені обставини, якими він підтверджує кожну обставину. Згідно з нормами матеріального права позивач повинен визначити правові підстави позову ( обставини, які мають місце у диспозиції норми матеріального права і мають буди доведені суду) та на підтвердження цих підстав позову навести фактичні обставини справи Виходячи з ч.3 ст. 10 ЦПК України, де закріплено принцип змагальності, за яким кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, на підтвердження підстав позову позивач повинен подати докази, які підтверджують кожну обставину, яка входитиме до предмета доказування. Відбір таких доказів повинен здійснюватись з урахуванням положень ст.ст. 58,59 ЦПК України щодо належності і допустимості доказів. ( Частиною 1 ст. 58 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 59 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. )

Таким чином, позивачу необхідно зазначити та надати докази про те, що спірна криниця дійсно розташована на його земельній ділянці зокрема такими доказами можуть бути : державний акт на право власності на земельну ділянку, кадастровий план земельної ділянки, акт встановлення межових знаків в натурі, ситуаційні плани, план забудови земельної ділянки, акти видані органом місцевого самоврядування, рішення суду тощо. Також позивачу необхідно зазначити та надати докази про те, що криниця дійсно належить йому на праві приватної власності або включена до господарчих споруд та збудована в установленому законом порядку такими доказами можуть бути зокрема : договори купівлі-продажу житлового будинку, технічний паспорт на житловий будинок, квитанції, чеки на придбання будівельних матеріалів, договори про будівельний підряд, план забудови земельної ділянки, рішення органів місцевого самоврядування тощо.

Уточнити правові підстави позову.

Відповідно до вимог ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу , в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. ст. 119, 120, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : державний нотаріус ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину - залишити без руху.

Для усунення вказаних недоліків надати позивачеві строк до двох днів з дня отримання ним ухвали.

Суддя: ОСОБА_5