Провадження № 2/702/28/13
Справа № 2-567/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2013 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

в складі : головуючої судді: Мазай Н.В.

при секретарі: Мусіч Ю.М.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представники відповідача: Леськівської сільської ради : не зявились

представники відповідача: відділу Держкомзему у Монастирищенському районі: не зявились.

відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6: не зявились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище справу за позовом ОСОБА_1 до відділу Держкомзему у Монастирищенському районі Черкаської області, Леськівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту родинних відносин, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про встановлення факту родинних відносин, визнання права на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за законом посилаючись на те, що 15.03.1996 року в селі Матвіїха Монастирищенського району Черкаської області у віці 82 років померла ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 032026, виданим Леськівською сільською радою Черкаської області 16.03.1996 року. За життя ОСОБА_7 працювала в місцевому колгоспі, звідки пішла на пенсію. Відповідно як пенсіонер, яка раніше працювала в колгоспі, включена до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що додається до державного акта на право колективної власності на землю КСП ім. Чкалова, виданого 05.05.1994 року. Але у списку помилково зазначено "Танасівна" замість "Юхимівна". Спадкоємцями ОСОБА_7 на день смерті були син ОСОБА_8, син ОСОБА_4, дочка ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Леськівської сільської ради від 12.04.2011р. та заповітом ОСОБА_7 від 01.10.1994 року. Після смерті ОСОБА_7 майном став управляти її син та батько позивача ОСОБА_8, що свідчить про прийняття ним спадщини. Доказом чого служить довідка Леськівської сільської ради №1135 від 15.12.2003 року, що видається у зв"язку з оформленням спадкових прав. 24.05.2005 року у віці 68 років ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 010021, виданим Леськівською сільською радою Монастирищенського району 26.05.2005 року. Після смерті ОСОБА_8 спадщину прийняла тільки позивач, що підтверджується витягами із спадкового реєстру, що додаються до позову. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для того щоб отримати право на земельну ділянку вона змушена звернутися до суду. В порядку окремого провадження встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_8 є сином ОСОБА_7, а також виправити помилку в списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю КСП ім. Чкалова, не має можливості так як згідно зі ст. ст. 234, 235 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 і ст. 256 ЦПК України та розяснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Просить встановити факт родинних відносин ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а саме те, що ОСОБА_8 є сином ОСОБА_7, визнати за нею право на земельну ділянку (пай) в розмірі середнього розміру частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території Леськівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 та видати державний акт на право власності на земельну ділянку.

Ухвалою суду від 20 грудня 2012 року до участі у справі в якості співвідповідачів залучено ОСОБА_9»янову ОСОБА_10, ОСОБА_4.

Ухвалою суду від 28.01.2013 року до участі у справі залучено в якості співвідповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_5.

Ухвалою суду від 21.02.2013 року замінено неналежного відповідача у справі Монастирищенську райдержадміністрацію на належного відповідача відділ Держкомзему в Монастирищенському районі Черкаської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала повністю, просить його задоволити та встановити факт родинних відносин ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а саме те, що ОСОБА_8 є сином ОСОБА_7, визнати за нею право на земельну ділянку (пай) в розмірі середнього розміру частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території Леськівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 та видати державний акт на право власності на земельну ділянку.

Представник позивача ОСОБА_2 ( діє на підставі довіреності № 157 від 27.12.2012 року) в судовому засіданні позов підтримав повністю, просить його задоволити, підтримав подані пояснення відповідно до яких 15.03.1996 року в с. Матвіїха Монастирищенського району Черкаської області у віці 82 роки померла ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 032026, виданим Леськівською сільською радою Черкаської області 16 березня 1996 року. За життя ОСОБА_7 працювала в місцевому колгоспі звідки пішла на пенсію. Відповідно як пенсіонер, яка раніше працювала в колгоспі, включена до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що додається до державного акта на право колективної власності на землю КСП ім. Чкалова, виданого 5 травня 1994 року. Але у списку помилково зазначено "Танасівна" замість "Юхимівна", що підтверджується показами свідків. За життя ОСОБА_7 не встигла отримати державний акт. Спадкоємцями ОСОБА_7 на день смерті були син ОСОБА_8, дочка ОСОБА_11»янова ОСОБА_10, син ОСОБА_4, що підтверджується довідкою Леськівської сільської ради від 12.04.2011 року та заповітом ОСОБА_7 від 01.10.1994 року. Після смерті ОСОБА_7 майном став управляти її син ОСОБА_8, що свідчить про прийняття ним спадщини. Доказом чого служить довідка Леськівської сільської ради № 1135 від 15.12.2003 року, що видається у зв"язку з оформленням спадкових прав, показами свідків. Інші спадкоємці спадщину не приймали. ОСОБА_11»янова ОСОБА_10 не претендувала на спадщину про що склала заяву, засвідчену 27.03.2003 року секретарем Октябрскої сільської ради Добропольського району Донецької області. Інший син покійної ОСОБА_4 не проживає в селі більше двадцяти років. Протягом цього часу в селі не з'являвся ні разу. Місце його проживання не відоме. Родичі вважають його безвісти відсутнім та припускають, що можливо його вже немає в живих. ОСОБА_8 почав займатись оформленням спадщини після смерті своєї матері, але оформити документи за життя не встиг. Спадкова справа після смерті ОСОБА_7 не відкривалась, що підтверджується витягом із спадкового реєстру. За життя ОСОБА_8 працював в місцевому колгоспі та був включений до списків, що додавались до державного акта на право колективної власності на землю КСП ім. Чкалова, що підтверджується відповідним витягом. За життя отримав державний акт на вказану земельну ділянку. 24.05.2005 року у віці 68 років ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 010021, виданим Леськівською сільською радою Монастирищенського району 26 травня 2005 року. Після смерті ОСОБА_8 спадщину прийняла тільки дочка ОСОБА_1. Інші спадкоємці спадщину не приймали, що підтверджується витягами зі спадкового реєстру, що додаються до позову. ОСОБА_1 09 грудня 2005 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого успадкувала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,438 га, право на яку ОСОБА_8 отримав як пенсіонер, який був включений до додатку до державного акта на право колективної власності на землю КСП ім. Чкалова, виданого 5 травня 1994 року.

Представники відповідача відділу Держкомзему у Монастирищенському районі Черкаської області в судове засідання не зявились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду подали лист від 01.03.2013 року № 26, відповідно до якого просять справу розглядати у відсутності їх представника. Позовні вимоги визнають повністю ( а.с. 112).

Представники відповідача ОСОБА_12 сільської ради Монастирищенського району Черкаської області в судове засідання не зявились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду подали заяву № 149 від 17.12.2012 року, відповідно до якої позов визнають та не заперечують проти його задоволення, просять справу розглядати без представника Леськівської сільської ради ( а.с. 32).

Відповідач ОСОБА_11»янова Л.Л. в судове засідання не зявилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду подала заяву від 15.02.2013 року, відповідно до якої просить не брати до уваги її відмову від спадщини до повного виконання її бажання, згідно розписки ОСОБА_5. Не виконавши їх домовленості вона буде змушена претендувати на спадщину, згідно чинного законодавства та рішення суду (а.с. 99).

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчать копії оголошень про виклик до суду ( газета «Урядовий Кур»єр» № 242 від 29 грудня 2012 року, та № 13 від 22.01.2013 року) ( а.с. 49-50, 72-74).

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду подала заяву від 12.02.2013 року, відповідно до якої позов визнає повністю, просить справу розглядати без її участі ( а.с. 96).

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду подала заяву від 12.02.2013 року, відповідно до якої позов визнає повністю, просить справу розглядати без її участі ( а.с. 97).

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

В частині встановлення факту, що має юридичне значення, повністю, виходячи з наступного :

Позивач у справі, ОСОБА_1 ( дівоче прізвище ОСОБА_6) ОСОБА_13, народилася 20.11.1957 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 14.12.1957 року, серії ІІ-ЯР № 870104, виданого Леськівським с/загс Монастирищенського району. В графі «батько» записаний ОСОБА_8, в графі «мати» ОСОБА_6 ( а.с.6). ОСОБА_14 та ОСОБА_15, уклали шлюб 08.08.1977 року, актовий запис № 18, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-СР № 307873 від 08.08.1977 року. Після укладення шлюбу прізвище чоловіка «Єштокін», дружини «Єштокіна» ( а.с.7).

ОСОБА_8, народився 20 жовтня 1936 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 23.02.1972 року, серії ІІ-АВ № 575704, виданого Монастирищенським райбюро ЗАГС Черкаської області. В графі «батько» записаний ОСОБА_16, в графі «мати» ОСОБА_17 та помер 24.05.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-СР № 010021 видане 26 травня 2005 року ОСОБА_12 сільською радою Монастирищенського району Черкаської області, актовий запис № 11, (а.с. 9, 10)

ОСОБА_7, померла 15.03.1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-СР № 032026 видане 16.03.1996 року ОСОБА_12 сільською радою Монастирищенського району Черкаської області, актовий запис № 10 (а.с. 8);

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Факт родинних відносин, між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтверджено наявними в справі документами

- копією заповіту від 21 жовтня 1994 року, зареєстрованого в реєстрі № 30, посвідченого секретарем Лесківської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області (а.с. 17); - копією довідки № 276 від 12 квітня 2011 року виданої виконавчим комітетом ОСОБА_12 сільської ради Монастирищенського району Черкаської області (а.с. 20);

- копією довідки, що видається у зв»язку із оформленням спадкових прав № 1135 від 15.12.2003 року, виданої ОСОБА_12 сільською радою Монастирищенського району Черкаської області, в якій зазначено, окрім іншого: «Протягом 6-ти місяців з дня смерті ОСОБА_7, її майном став управляти син ОСОБА_8 (а.с. 21);

Крім цього, вказаний факт родинних відносин в судовому засіданні підтвердили і свідки ОСОБА_18, ОСОБА_9

Враховуючи вищевикладене суд, вважає, що позов в частині встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а саме те, що ОСОБА_8 є сином ОСОБА_7, підлягає до задоволення повністю, оскільки, він обґрунтований підтверджений доказами, добутими у встановленому законом порядку та дослідженими безпосередньо в судовому засіданні.

В частині визнання права на земльну частку (пай) в порядку спадкування за законом та зобов»язання видати Державний акт частково, виходячи з наступного :

Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст. 11 ЦПК України).

Згідно довідки Леськівської сільської ради № 276 від 12.04.2011 року, що видається у зв»язку з оформленням спадкових прав зазначено, що після смерті ОСОБА_7 залишилась спадщина : земельна частка (пай) розміром 2,58 га, яка розташована на території Леськівської сільської ради в с. Матвіїха Монастирищенського району, сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0075081 та майновий пай. На день смерті у покійної залишились живими : дочка ОСОБА_11»янова ОСОБА_10, син ОСОБА_4, син ОСОБА_8. Заповіт посвідчений в Леськівській сільській раді № 30 від 21.10.1994 року ( а.с.20).

Згідно копії списку осіб, що мають право на середню земельну частку в КСП (Державний акт на право колективної власності на землю видано колективному сільськогосподарському підприємству ім. Чкалова с. Матвіїха Монастирищенського району Черкаської області передається у колективну власність 833,6 га., на підставі рішення Монастирищенської районної ради народних депутатів від 26.11.1993 року № 13-21, акт зареєстровано за № 12), за № 97 у списку зазначена «Коваленко Марія Танасівна», ІНФОРМАЦІЯ_1, с. Матвіїха, пенсіонерка, розмір присадибної ділянки 0,33 га. (а.с. 23-26).

Згідно довідки Леськівської сільської ради № 85 від 05.02.2013 року ОСОБА_7 дійсно працювала в місцевому колгоспі на різних роботах, вийшла на пенсію з даного господарства і була включена до списків на отримання земельного паю, але помилково була зазначена по батькові як Танасівна, а не Юхимівна ( а.с.88).

Відповідно до ч. 2 Указу Президента України « Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Тобто фактично судом встановлено, що ОСОБА_7 мала право на середню земельну частку в КСП ( с. Матвіїха Леськівська сільська рада).

Згідно довідки № 16 від 18.02.2013 року виданої відділом Держкомзему у Монастирищенському районі Черкаської області відповідно до сертифікату на земельну частку (пай), серія ЧР № 0075081, Державний акт покійній ОСОБА_7 не виготовлявся. Земельна ділянка в натурі не виділялася ( а.с.113).

Відповідно до листа відділу Держкомзему у Монастирищенському районі Черкаської області № 331 від 18.09.2012 року щодо вільних земельних ділянок для оформлення документів на успадкований земельний пай в адміністративних межах Леськівської сільської ради, повідомляють про те, що в адмінмежах даної сільської ради вільних земель державної власності рахується 45 га ( а.с.18).

Згідно довідки відділу держкомзему у Монастирищенському районі Черкаської області № 349 від 01.10.2012 року проіндексована вартість земельної частки (паю) по с. Матвіїха, Леськівської сільської ради, станом на 01.10.2012 року становить 65941 грн. Середній розмір паю становить 2,66 га. ( а.с. 19).

Частиною 3 Указу Президента України № 666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» передбачено, що право на земельну частку (пай) є об»єктом купівлі - продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки.

Судом встановлено факт, що ОСОБА_8 є сином ОСОБА_7, яка померла 15.03.1996 року.

Факт прийняття ОСОБА_8 спадщини після померлої матері ОСОБА_7 підтверджується довідкою Леськівської сільської ради Монастирищенського району № 1135 від 15.12.2003 року, що видається у зв»язку з оформленням спадкових прав ( а.с.21), відповідно до якої останній протягом 6 місяців з дня смерті ОСОБА_7 став управляти її майном, провів поточний ремонт будинку, в грудні 2003 року звертався у сільську раду по питанню оформлення своїх спадкових прав, з дня смерті покійної і по даний час здійснює нагляд за спадковим майном, що відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року), який діяв на момент виникнення правовідносин, є діями, які свідчать при прийняття спадщини.

Після смерті батька ОСОБА_8, позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкова справа № 382 за 2005 рік, зареєстровано в реєстрі за № 2987, серія ВСК № 760403 (а.с. 11), копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, № витягу 1834161, дата видачі 24.10.2005 року, спадкова справа 37614536, спадкодавець ОСОБА_8, серія ВР № 620403 (а.с. 12), копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, № витягу 2624680, дата видачі 09.12.2005 року, спадкова справа 37614536, спадкодавець ОСОБА_8, спадкоємець ОСОБА_1, серія ВХ № 358365 (а.с. 13-14), копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, № витягу 2624900, дата видачі 09.12.2005 року, спадкова справа 37614536, спадкодавець ОСОБА_8, спадкоємець ОСОБА_1, серія ВХ № 358366 (а.с. 15-16).

Доказів прийняття спадщини іншими спадкоємцями померлого ОСОБА_8, суду не надано.

Доказів існування заповіту після померлої ОСОБА_7 відносно спадкового майна, а саме земельної частки (паю) суду не надано.

Згідно витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 33041583 від 14.01.2013 року, за параметрами запиту ОСОБА_7 інформація відсутня ( а.с.71).

Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Доказів того, що спадкоємець ОСОБА_9»янова Л.Л. прийняла спадщину після померлої ОСОБА_7 у встановленому законом порядку, суду не надано.

Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно п. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем та її представником, доведено обставини викладені ними у позовній заяві, а саме те, що спадкодавець ОСОБА_7 мала право на земельну частку (пай), Державний акт на земельну ділянку не видавався, позивач у справі є онукою спадкодавця ОСОБА_7, спадщину прийняла після батька у встановленому законом порядку, отже позивач як спадкоємець за законом має право на майно померлої ОСОБА_7, інших спадкоємців, які б претендували на дане спадкове майно у спадщині та прийняли її у встановленому законом порядку судом не встановлено, через відсутність правовстановлюючих документів, а саме Державного акту, позивач позбавлений можливості прийняти спадщину в установленому законом порядку, а також іншого порядку визнати за нею право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, а тому суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право в порядку спадкування за законом на земельну ділянку (пай) в розмірі середнього розміру частки (паю) визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території Леськівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Суд вважає, що позов в частині зобов»язання видати Державний акт не підлягає до задоволення виходячи з наступного :

Видача державних актів на право приватної власності на землю врегульована постановою Кабінету Міністрів України № 449 від 02.04.2002р. «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою», а також Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженого Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам від 04.05.1999р. № 43.

Відповідно до п. 1.15. вищезазначеної Інструкції розробку технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою здійснюють суб'єкти господарювання, які отримали ліцензії на провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних робіт, або територіальні органи земельних ресурсів.

Відповідно до п. 2.9. вищезазначеної Інструкції заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" та його структурні підрозділи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки позивачами не ставилася вимога про визнання дій відповідача відділу Держкомзему у Монастирищенському районі незаконними, а суд відповідно до ст. 11 ЦПК України розглядає позови лише в межах заявлених позивачем вимог, виготовлення Державного акта на право власності на земельну ділянку повинно бути вчинено у відповідності до вищезазначених нормативно-правових актів та не потребує додаткового судового рішення в цій частині.

Про застосування наслідків строку звернення до суду із позовом жодна із сторін не заявила.

На підставі викладеного, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 " Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", Указу Президента України № 666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», постанови Кабінету Міністрів України № 449 від 02.04.2002р. «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою», Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженого Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам від 04.05.1999р. № 43, ст. ст. 1216, 1225, 1258, 1259, 1261, 1266, 1268 ЦК України, ст. 549 ЦК України ( 1963 року) та керуючись ст. ст. 3, 5 - 8, 10, 11, 14, 60, 158-159, 169, 213-215, 234, 256-259, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Встановити юридичний факт, про те що ОСОБА_8, який помер 24.05.2005 року є сином ОСОБА_7, померлої 15.03.1996 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителькою вул. Молодіжна, 8 с. Халаїдове Монастирищенського району Черкаської області, (паспорт серії НЕ 361851 виданий 06 квітня 2004 року Монастирищенським РВ УМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право на земельну частку (пай) в розмірі середнього розміру частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території Леськівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, яка померла 15.03.1996 року, актовий запис № 10, свідоцтво серії 1-СР № 032026 видане 16.03.1996 року Леськівською сільською радою Монастирищенського району Черкаської області.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н. В. Мазай