АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/4153/13 Справа: № 2027/6838/12 Категорія: право власності Головуючий 1 інстанції: Сиротников Р.Є. Доповідач: Піддубний Р.М.
У Х В А Л А

30 травня 2013 року м. Харків

Суддя судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, розглянувши заяву заступника прокурора Харківської області про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності на нежитлові приміщення, -

встановив:

У квітні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з названим позовом, в обґрунтування якого зазначав, що йому на праві власності належить нежитлова будівля літ. Д-1, загальною площею 178,4 кв. м по пров. Поштовому, 4 у м. Харкові та рішенням Харківської міської ради від 28 вересня 2005 року № 175/05 та від 23 грудня 2005 року № 253/05 йому було надано згоду на збереження самочинно збудованої прибудови до вказаної будівлі та надано в оренду земельну ділянку, загальною площею 0,0399 га. У 2009 року позивачем проведено реконструкцію належної будівлі і відповідно до технічного висновку вона є придатною для використання за призначенням. ОСОБА_2 просив визнати за ним право власності на нежитлову будівлю в літ. М-1, яка за технічним паспортом від 24 січня 2012 року складається з приміщень №№ 1-:-11, загальною площею 271,9 кв. м, з якої 204,8 - основна площа.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 травня 2012 року задоволено позовні вимог ОСОБА_2 та визнано за ним право власності на нежитлову будівлю в літ. М-1 по пров. Поштовому, 4 у м. Харкові, що складається з приміщень №№ 1-:-11, загальною площею 265,7 кв. м, з якої 204,8 основна площа.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заявленого ОСОБА_2 позову відмовити.

Крім того, в апеляційній скарзі міститься прохання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення, право власності на які визнано за позивачем оскаржуваним рішенням.

Розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи, вважаю заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, передбачені цим Кодексом.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст. 152 ЦПК, утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Крім того, у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову зазначено, якщо заходи забезпечення позову вживаються за ініціативою прокурора або осіб, яким за законом надано право звертатися до суду за захистом прав, свобод та інтересів інших осіб, то їх заява має бути у будь-який спосіб підтверджена особою, в інтересах якої вони діють, оскільки відшкодування можливих збитків і його забезпечення здійснюється лише за рахунок цієї особи.

Оскільки заступник прокурора Харківської області не брав участі у справі в якості позивача, невжиття заходів забезпечення позову, про які просить прокурор, не може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення про визнання за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно, вважаю, що передбачених цивільним процесуальним законом підстав для задоволення зави про накладення арешту на спірне нерухоме майно не вбачається, а тому заява прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, 152, 297 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

У задоволенні заяви заступника прокурора Харківської області про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення літ. М-1, загальною площею 265,7 кв. м, що розташовані по пров. Поштовому, 4 у м. Харкві відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя