Справа №591/1019/13-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Клименко
Номер провадження 22-ц/788/643/13 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

20 березня 2013 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Гагіна М. В., Маслова В. О.,

за участю секретаря - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 лютого 2013 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до Сумського міського відділу УМВС України в Сумській області про визнання дій співробітника міського відділу внутрішніх справ неправомірними та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 лютого 2013 року повернуто позовну заяву ОСОБА_2 для подання її до належного суду за місцезнаходженням відповідача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, зокрема, ч. 4 ст. 110 ЦПК України, просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, який покладається при розгляді справи на розсуд суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

11 лютого 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Сумського міського відділу УМВС України в Сумській області, посилаючись на те, що 22 січня 2013 року співробітник цього відділу старший уповноважений ОСОБА_3В зявився за місцем його проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 та став вимагати, щоб він ішов з ним в міський відділ внутрішніх справ для допиту слідчим, не надавши при цьому повістки та не пояснивши, в звязку з чим його викликають. При цьому працівник міліції став в дверях, не даючи їх зачинити, негативно висловлюючись на його адресу, свідком чого стала його неповнолітня онука. Така поведінка працівника міліції продовжувалась близько 10-15 хв., після чого, вийшовши з підїзду, працівник міліції став дзвонити їм в квартиру по домофону.

Посилаючись на те, що він є інвалідом 2-ї групи, і дії працівника міліції призвели до погіршення стану його здоровя, викликали стрес, перелякали онуку, просив визнати незаконними дії співробітника міського відділу внутрішніх справ ОСОБА_3 за фактом намагання здійснити його привід до міського відділу внутрішніх прав без належно оформлених на те документів з нанесенням йому і його онуці моральної шкоди та стягнути в рахунок її відшкодування 2000 грн.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_4 міський відділ внутрішніх справ знаходиться за адресою вул. Першотравнева, 21 в м. Суми, тобто не на території Зарічного районного суду м.Суми, а тому, у відповідності до ч.2 ст. 109 ЦПК України, вказана справа повинна розглядатися за місцезнаходженням відповідача - юридичної особи.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він суперечить вимогам процессуального права.

Відповідно до ч.2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються за їхнім місцезнаходженням. Місцезнаходженням відповідача Сумського МВ УМВС України в Сумській області є м. Суми, вул. Першотравнева, 21.

В той же час ч. 4 ст. 110 ЦПК України передбачає, що позови, пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Позивач ОСОБА_2 місцем свого проживання зазначив адресу, яка знаходиться на території юрисдикції Зарічного районного суду м.Суми.

Враховуючи, що позивачем заявлено дві вимоги про визнання незаконними дій працівника міліції та про відшкодування завданої цими діями шкоди, ухвалу судді не можна визнати законною, оскільки висновок про непідсудність справи Зарічному районному суду м. Суми не узгоджується з матеріалами справи і нормами процессуального права.

Справа не підлягає надісланню до суду для розгляду по суті, оскільки в ній не вирішувалось суддею питання про відкриття провадження.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, розглянувшти скаргу на ухвалу суду першої інстанції, скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312- 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 лютого 2013 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 в даній справі скасувати, а справу повернути до Зарічного районного суду м. Суми для розгляду зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -