Справа № 183/4059/13-ц
№ 2/183/2722/13
27.11.2013 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
головуючої судді Березюк В.В.,
при секретарі Тен І.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Новомосковський районний відділ у
м.Новомосковську Головного управління
державної міграційної служби у
Дніпропетровській області, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області з позовом до ОСОБА_2, третя
особа: Новомосковський районний відділ
у м.Новомосковську Головного
управління державної міграційної
служби у Дніпропетровській області, в
якому просить визнати відповідача
таким, що втратив право користування
житловим будинком АДРЕСА_1 та
зобов'язати третю особу зняти
відповідача з реєстрації.
В обґрунтування свого позову ОСОБА_1
зазначає, що вона є власником житлового
будинку, що розташований за адресою:
Позивач зазначає, що ОСОБА_3,
зареєстрована в її будинку, однак за
цією адресою не проживає з 1994 року та
добровільно знятися з реєстрації
За таких обставин, позивач звернулася з
даним позовом до суду.
В судове засідання позивач не
з'явилася, надавши заяву про розгляд
справи у її відсутність, одночасно
позов підтримала, просить задовольнити
його у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи була належним чином
повідомлена, про причини неявки суд до
відома не поставила, а тому суд, з
погодження позивача, відповідно до
вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний
розгляд справи.
Представник третьої особи -
Новомосковського РВ ГУ ДМС у
Дніпропетровській області в судове
засідання не з'явився, подав заяву про
розгляд справи у їх відсутність.
У зв'язку з тим, що сторони в судове
засідання не з'явилися, на підставі
ст.197 ЦПК України, фіксування судового
процесу технічними засобами не
Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1
на підставі договору довічного
утримання від 21.10.1997 року, посвідченого
державним нотаріусом Новомосковської
державної нотаріальної контори ОСОБА_4,
та зареєстрованого в реєстрі за № 5816,
належить житловий будинок АДРЕСА_1
Згідно з відомостями
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС,
УДМС України в Дніпропетровській
області від 08.07.2013 року, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою:
Однак з 1994 року ОСОБА_2 за вказаною
адресою не проживає без поважних
причин, що стверджується актом
обстеження та довідкою від 17.04.2013 року,
виданих квартальним комітетом № 11
Доказів того, що відповідачу чинилися
перешкоди у користуванні жилим
приміщенням суду не надано.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦПК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Як встановлено судом, відповідач не
проживає в спірному жилому приміщенні
більше 19 років, підстав для продовження
терміну зберігання за ним права
користування спірним жилим
приміщенням, передбачених ст.71 ЖК
України немає, його особистих речей в
спірному жилому приміщенні немає,
участі в оплаті комунальних послуг,
будинку відповідач не приймає, що
свідчить про втрату ним інтересу до
спірного жилого приміщення як до свого
постійного місця проживання.
Крім того, реєстрація відповідача у
будинку позивача є порушенням прав
позивача як власника житлового
приміщення на власний розсуд володіти,
користуватися та розпоряджатися своїм
майном, що є порушенням вимог ст.ст. 319,
321, 383, 391 ЦК України, а тому відповідно до
ст.391 ЦК України позивач має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, а
відповідач не проживає у спірному
будинку більше 19 років, тобто понад
встановлені ст.71 ЖК України строки.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що позов ОСОБА_1 обґрунтований та
підлягає задоволенню, відповідача
ОСОБА_2 має бути визнаною такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням в житловому будинку
Що стосується вимог позивача щодо
зобов'язання Новомосковського РВ ГУ
ДМС у Дніпропетровській області зняти
ОСОБА_2 з реєстраційного обліку у
будинку АДРЕСА_1, то ці позовні вимоги
задоволенню не підлягають, оскільки
позивачем не надано доказів того, що
Відділом порушено її право, а тому суд
не вбачає порушень прав позивача з боку
Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК
України, з відповідача на користь
позивача слід стягнути сплачені нею
судові витрати, пропорційно до
задоволених позовних вимог, які
складаються з судового збору у розмірі
114 гривень 70 копійок.
На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 10-12, 27, 30, 58-62, 209, 212-215, 224
ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК
України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, -
в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Новомосковський районний відділ у
м.Новомосковську Головного управління
державної міграційної служби у
Дніпропетровській області, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом - задовольнити
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням в житловому будинку
В іншій частині позовних вимог -
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Березюк