Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0605/2-409/11 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В.К.
Категорія 46 Доповідач Заполовський В. Й.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2013 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів : Павицької Т.М., Шевчук А.М.,

при секретарі судового засідання Капустинській Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом. Позов обгрунтовував тим, що з відповідачкою по справі він перебував у зареєстрованому шлюбі з 12.08.1995 року по 01.07.1998 року та з 22 травня 2002 року по 03 червня 2011 року і за час проживання набули майно, яке відповідачка добровільно поділити не бажає.

Після уточнення позовних вимог позивач просив визнати майно набуте під час шлюбу об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Виділити йому ? об'єкта незавершеного будівництва будинку по АДРЕСА_1 (320 000 грн.);

? вартості автомобіля Чері, 2007 року випуску (20 000 грн.);

плазмовий телевізор „Самсунг" (19 000 грн.)

пральну машину або моторолер (5 000 грн.)

Зазначені вимоги підтверджені представником позивача при апеляційному розгляді справи.

ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_1 із зустрічним позовом.

Після уточнення позовних вимог просила визнати рухоме майно об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, набуте за час шлюбу між нею та ОСОБА_1, виділивши їй наступне майно:

Бензопилу, електрозварювальний апарат, моторолер, відеокамеру „Панасонік", багатофункціональний прилад, бетонозмішувач, набір зварювальний, колонку газову, радіатори алюмінієві, котел газовий, глибинний насос для свердловини, телевізор „Самсунг", а всього на суму 51 880 грн.

ОСОБА_1 просила виділити телевізор „Самсунг", програвач „Піонер", моторолер, принтер, ноутбук, електролобзик, кутошліфувальну машину, а всього на суму 12 900 грн.

Також просила витребувати у ОСОБА_1 майно, яке просила виділити їй, а в разі неможливості витребування - стягнути з нього на її користь 46 080 грн. в якості компенсації за вказане спільно нажите майно (а.с.9-10 т.2).

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Виділено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ? частині об'єкта незавершеного будівництвом будинку по АДРЕСА_1 та по ? частині земельної ділянки для обслуговування незавершеного будівництвом житлового будинку, що в грошовому еквіваленті становить по 247 925 грн. кожному.

Виділено ОСОБА_1 15 000 грн. як ? вартості автомобіля Чері, 2007 року випуску; плазмовий телевізор „Самсунг" вартістю 19 000 грн.; ДВД програвач „Піонер" вартістю 600 грн.; глибинний насос для свердловин вартістю 1500 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Виділено ОСОБА_2 наступне майно: відеокамеру „Панасонік" вартістю 800 грн.; бетонозмішувач С-160 вартістю 1890 грн.; набір зварювальний для ППР плойка КМ-009 вартістю 600 грн.; принтер „Епсон" вартістю 400 грн.; куто-шліфувальну машину вартістю 600 грн.; телевізор „Самсунг" вартістю 1 000 грн.; бензопилу „Електролюкс" Партнер 391/401 вартістю 1380 грн.; колонку газову ВПГУ 18 АНДЕЛЬ ЛМД вартістю 950 грн.; радіатори алюмінієві МІРАДО 90/500 (16 атм.) вартістю 4760 грн.; ноутбук „ТОШИБА" вартістю 8 000 грн.; електрозварювальний апарат вартістю 3 000 грн.

В іншій частині зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1246 грн.50 коп. судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині вирішення спору щодо незавершеного будівництвом житлового будинку, земельної ділянки, поділу автомобіля, а також інших речей визначених в рішенні, скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його вимог.

А саме щодо виділення ОСОБА_1 на праві власності ? частини будинку по АДРЕСА_1; ? частини земельної ділянки розташованої за цією ж адресою та 15 000 грн., немов би одержаних від продажу спірного автомобіля Чері, 2007 року випуску.

Інше майно, що є предметом спору в межах розгляду цієї справи, просить поділити відповідно до її зустрічних позовних вимог та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Вказане рішення вважає незаконним, необґрунтованим на законі та таким, що підлягає скасуванню, оскільки висновок суду про віднесення оспорюваного майна до категорії спільного сумісного майна подружжя не ґрунтується на законі.

Зокрема зазначає, що будівництво спірного будинку не завершено, його не введено в експлуатацію, право власності на нього не зареєстровано. Тому цей спірний об'єкт будівництва не може бути предметом поділу у контексті, визначеному судом.

Не відповідає вимогам закону і висновок суду про спільну сумісну власність спірної земельної ділянки, оскільки позивач до цієї земельної ділянки не має жодного відношення. Земельна ділянка належить їй особисто відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку від 26.01.2009 року, який видано на підставі рішення Брусилівської селищної ради від 26.05.2008 року.

Що стосується поділу автомобіля Чері, 2007 року випуску, то зазначений автомобіль ніколи не був у власності їх сім'ї, а вони лише мали право користування зазначеним автомобілем. Не є правильним висновок суду і щодо поділу іншого майна та стягнення судових витрат.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони з 12.08.1995 року по 01.07.1998 року та з 22 травня 2002 року по 03 червня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до рішення 21 сесії 5 скликання Брусилівської селищної ради від 26.05.2008 року ОСОБА_2 передано у власність 0,1500 га земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,3500 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.197-198 т.1), а також дозволено будівництво жилого будинку (а.с.10 - 18).

Станом на 10.01.2012 року будівництво будинку не було завершено і його готовність становила 60 % (а.с.130 т.1).

Згідно з ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що предметом судового спору між останніми був визначений незавершений будівництвом жилий будинок по АДРЕСА_1, як самостійний обєкт нерухомого майна.

Оскільки житловий будинок не завершений будівництвом та неприйнятий в експлуатацію, то можливо прийти до висновку, що у сторін не виникло права власності на спірне майно, як самостійний об'єкт нерухомості, а сторони можуть бути лише власниками будівельних матеріалів. А тому правових підстав для поділу незавершеного будівництвом житлового будинку, як об'єкту нерухомості, немає.

Проте суд першої інстанції при вирішенні спору зазначеного не врахував, що призвело до неправильного вирішення спору в цій частині.

Крім того, не можливо визнати обґрунтованим і рішення суду в частині виділення ОСОБА_1 на праві власності ? частини земельної ділянки та 15 000 грн., немов би одержаних від продажу спільного автомобіля, враховуючи наступне.

Як свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку від 26.01.2009 року, спірна земельна ділянка передана у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку на підставі рішення Брусилівської селищної ради від 26.05.2008 року (а.с. 197 т.1).

За змістом Закону України від 11.01.2011 року №2913-У1 „Про внесення зміни до ст.61 СК України щодо об'єктів права спільної сумісної власності подружжя", який набрав чинності 08.02.2011 року, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.

Тому, з врахуванням вимог ст.58 Конституції України та ст.5 ЦК України, одержана відповідачем ОСОБА_2 під час шлюбу (у травні 2008 року) у власність на підставі статей 81, 116 ЗК України шляхом приватизації земельна ділянка є її особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, тобто її та колишнього чоловіка ОСОБА_1

Разом з тим, в порушення вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 в уточненій заяві вимог про виділення йому на праві власності ? частини земельної ділянки не заявляв (а.с.4-6 т.2).

Також, постановляючи рішення про виділення ОСОБА_1 15 000 грн., як ? частини коштів немов би одержаних від продажу спірного автомобіля, як майна спільної сумісної власності сторін, суд не врахував, що зазначений автомобіль ніколи не перебував у власності сторін по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Останні мали лише право користування зазначеним автомобілем. Відтак, виділення ОСОБА_1 вказаної суми коштів не ґрунтується на вимогах закону.

Тому рішення суду в частині вирішення спору щодо незавершеного будівництвом житлового будинку, земельної ділянки, поділу автомобіля відповідно до ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

В іншій частині рішення, яке оскаржується ОСОБА_2, підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Так, оскаржуваним рішенням суду із спірного рухомого майна ОСОБА_1 виділено плазмовий телевізор „Самсунг"; ДВД програвач „Піонер"; глибинний насос для свердловини. Тобто майна на суму 21 100 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_2 з рішенням суду щодо виділення ОСОБА_1 зазначеного майна погодилася. Інше нерухоме майно виділене їй. Тому зазначеною частиною рішення суду права ОСОБА_2 не порушені.

Також, відповідно до вимог ч.5 ст.88 ЦПК України підлягає зміні розподіл судових витрат, що стягнуті з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, зменшивши їх розмір з 1246 грн.50 коп. до 92 грн., виходячи із наступного розрахунку (21100 Х 1246) : 284 025 = 92. Де 21100 - розмір задоволеного позову апеляцією; 1246 - стягнута сума судових витрат; 284 025 - розмір задоволеного позову оскаржуваним рішенням.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2013 року в частині вирішення спору щодо житлового будинку АДРЕСА_1, земельної ділянки, розташованої за цією ж адресою, автомобіля марки Чері, 2007 року випуску скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про виділення йому ? об'єкта незавершеного будівництва будинку по АДРЕСА_1;

? частини земельної ділянки за цією ж адресою та ? вартості автомобіля Чері, 2007 року випуску.

Зменшити розмір судових витрат стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 1246 грн.50 коп. до 92 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього час може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді