Провадження № 2/752/347/13
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.03.2013 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кашперівський бурякорадгосп» до ОСОБА_1 та Адвокатського обєднання «Адвокатська контора «Василик і Євстігнєєв» про відшкодування вартості безпідставно набутого майна,-

в с т а н о в и в:

позивач ВАТ «Кашперівський бурякорадгосп» у квітні 2012 року звернувся у суд з позовом про відшкодування вартості безпідставно набутого майна. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що при проведенні інвентаризації наявності товарно-матеріальних цінностей ВАТ «Кашперівський бурякорадгосп», результати якої оформлені актом виявлення недостачі товарно-матеріальних цінностей та основних засобів позивача від 12 березня 2012 року, першотравневого відділку ВАТ, встановлено факт недостачі озимої пшениці в кількості 62 940 кг, 15 000 кг з яких було забрано ОСОБА_1 06.09.2011 року без достатніх правових підстав. 28 березня 2012 року позивачем ОСОБА_1 було надіслано письмову вимогу, яка була отримана ним 29 березня 2012 року, однак відповіді на неї позивач не отримував, повернення майна або коштів за нього від ОСОБА_1 позивачу не надійшло. Невиконання ОСОБА_1 вимоги вказує на відсутність у нього зерна озимої пшениці в кількості, достатній для повернення позивачу 15 000 кг, а отже, в силу приписів ч. 2 ст. 1213 ЦК України дає підстави позивачу вимагати повернення йому вартості вказаного зерна, яка становить 1700 грн. за 1 тону.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з вищевказаних підстав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення позову в частині стягнення суми з ОСОБА_1, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту того, що саме ОСОБА_1 06.09.2011 р. забрав зерно озимої пшениці в кількості 15 000 кг.

Відповідач АО «Василик і Євстігнєєв» в судове засідання не забезпечили явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися судом.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись у суд з позовом, ВАТ «Кашперівський бурякорадгосп» у позовній заяві вказує на те, що при проведенні інвентаризації наявності товарно-матеріальних цінностей ВАТ «Кашперівський бурякорадгосп», результати якої оформлені актом виявлення недостачі товарно-матеріальних цінностей та основних засобів позивача від 12 березня 2012 року, першотравневого відділку ВАТ, встановлено факт недостачі озимої пшениці в кількості 62 940 кг, 15 000 кг з яких було забрано ОСОБА_1 06.09.2011 року без достатніх правових підстав. (а.с. 144)

Згідно довідки від 09.04.2012 р., виданої ВАТ «Кашперівський бурякорадгосп», відпускна вартість озимої пшениці, яка належить ВАТ, становить 1700 грн. за одну тону. (а.с. 151)

З матеріалів справи вбачається, що 13 березня 2012 року між ВАТ «Кашперівський бурякорадгосп» та АО «Василик і Євстігнєєв» укладено договір поруки, згідно умов якого останній зобовязувався вчинити всі необхідні законні дії, спрямовані на повернення позивачу в позасудовому порядку майна, нестача якого виявлена відповідно до акту, або компенсації в позасудовому порядку вартості такого майна в строк до 30.03.2012 р. (пп. 1.1, 1.2 вказаного договору).

Відповідно до положень п.п. 1.3 і 1.4 договору у випадку невиконання вказаних в пп. 1.1 та 1.2 цього Договору зобовязань, відповідач 1 поручається перед відповідачем 2 за виконання третіми особами, які заволоділи вказаними в Акті цінностями, їх обовязків щодо повернення таких цінностей в натурі або компенсації їх вартості в розмірі, що становить 5% від вартості цінностей, про витребування яких солідарно до відповідача 2 та відповідної третьої особи (відповідача 1) буде заявлена вимога позивачем. (а.с. 143)

Також з матеріалів справи вбачається, що 28 березня 2012 року позивачем ОСОБА_1 було надіслано письмову вимогу, яка була отримана ним 29 березня 2012 року. (а.с. 149, 150)

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини другої статті 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Предявляючи вимоги про відшкодування вартості безпідставно отриманого майна, ВАТ «Кашперівський бурякорадгосп» вказав, що ОСОБА_1 без достатніх правових підстав забрав зерно озимої пшениці, що підтверджується накладною № 29 від 06.09.2011 р. Крім того, на думку позивача, факт безпідставного отримання відповідачем зерна підтверджується пояснювальними записками заступника голови правління товариства ОСОБА_3 від 05.03.2012 р. та старшого робочого складу товариства ОСОБА_2 від 02.03.2012 р. (а.с. 146, 147, 148)

Разом з тим, згідно накладної № 29 від 06.09.2011 р. одержувачем зерна в кількості 15 000 кг є ФГ «Надросся», а не відповідач ОСОБА_1 Пояснювальні записки працівників ВАТ «Кашперівський бурякорадгосп» ОСОБА_3 та ОСОБА_2 також не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки дані громадяни є працівники позивача, а тому надавали такі пояснення як заінтересовані особи.

Ці письмові докази, на думку суду, не підтверджують факт отримання зерна озимої пшениці ОСОБА_1 Крім того, в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 заперечувала проти отримання останнім зазначеного зерна.

Таким чином, факт отримання відповідачем ОСОБА_1 15 000 кг зерна озимої пшениці не доведено.

Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно ст.1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Згідно ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно.

Таким чином, доводи позову ВАТ «Кашперівський бурякорадгосп» про те, що ОСОБА_1 без достатніх правових підстав отримав 15 000 кг зерна озимої пшениці не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та не підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, на які посилається позивач, а тому не заслуговують на увагу.

За таких підстав, в задоволенні позову ВАТ «Кашперівський бурякорадгосп» необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 1212-1214 ЦК України, ст. ст. 10, 30, 60, 212 та 213 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства «Кашперівський бурякорадгосп» до ОСОБА_1 та Адвокатського обєднання «Адвокатська контора «Василик і Євстігнєєв» про відшкодування вартості безпідставно набутого майна відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя