Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2244/13-ц
Провадження № 2/376/922/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2013 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі:головуючого судді-Віговського С.І.

при секретарі-Кропивлянській С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Сквирської міської ради Київської області, треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Київській області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будпроект", про визнання недійсним та скасування рішення відповідача, визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просять, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати протиправним та скасувати рішення Сквирської міської ради Київської області за № 1597-43-V від 26.08.2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянину ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 в м.Сквира виготовлену ТОВ "Будпроект" м.Сквира»; визнати недійсними та скасувати Державні акти на право власності на земельні ділянки серій НОМЕР_1 та НОМЕР_2, призначені, відповідно, для ведення особистого селянського господарства, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що видані на ім'я відповідача ОСОБА_3.

Позивачі в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві, мотивуючи позовні вимоги тим, що 26 серпня 2010 року рішенням сесії Сквирської міської ради Київської області №1597-43-V було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянину ОСОБА_3, які розміщені по АДРЕСА_1 в м.Сквира, загальною площею 0,0823 га. та виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 від 11 квітня 2012 року призначену для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер ділянки НОМЕР_4), а також за тією ж адресою виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_5 від 11 квітня 2012 року площею 0,1000 га. призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (кадастровий номер ділянки НОМЕР_6.

Відповідачу земельна ділянка площею 0,1 га. була надана у власність згідно рішення виконкому Сквирської міської ради народних депутатів від 28.02.1994 року № 24 «Про надання земельних ділянок для індивідуального будівництва жилих будинків та дозвіл на їх будівництво в м.Сквира». Пізніше, рішенням виконкому Сквирської районної ради народних депутатів від 29.09.1994 року № 40, згадане вище рішення виконкому було затверджено згідно Акту виносу в

натуру земельної ділянки індивідуального забудовника та Плану земельної ділянки в АДРЕСА_2, який погоджений із пожежною частиною, райсанепідстанцією та госпрозрахунковим проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро відділу архітектури і будівництва Сквирської райдержадміністрації, про що свідчать відповідні підписи та печатки установ.

Згідно схеми розбивки земельних ділянок для індивідуального будівництва в м.Сквира на землях радгоспу імені Щорса, затвердженої рішенням виконкому Сквирської міської ради депутатів трудящих від 20.04.1977 року № 41 земельна ділянка, право власності на яку має відповідач (АДРЕСА_3) повинна мати проїзд АДРЕСА_7 відповідної ширини.

Рішенням постійної депутатської комісії з питань землекористування, будівництва та архітектури Сквирської міської ради від 21.05.2013 року встановлено, що рішення 43 сесії 5 скликання Сквирської міської ради № 1597-43-V від 26.08.2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку» прийнято з порушенням чинного законодавства, оскільки не враховані раніше виготовлені державні акти на право приватної власності позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та існуючий проїзд до земельних ділянок позивачів, який наданий у власність відповідачу ОСОБА_3

Видані державні акти на право власності на земельні ділянки були виготовлені з порушеннями та без врахування виданих раніше державних актів на право приватної власності на землю позивачці ОСОБА_2 серія НОМЕР_7 від 03 серпня 1998 року згідно рішення Сквирської міської ради народних депутатів №106 від 24.10.1996 року площею 0,089 га для ведення особистого підсобного господарства, а також позивачці ОСОБА_1 серія НОМЕР_8 від 03 серпня 1998 року згідно рішення Сквирської міської ради народних депутатів № 11 від 19.01.1998 року площею 0,089 га. для ведення особистого підсобного господарства, та без врахування існуючого проїзду до земельних ділянок позивачів, про що свідчить, крім іншого, лист Державної інспекції сільського господарства в Київській області від 08.07.2013 року.

З огляду на наведене, позивачі вважають, що відповідачем ОСОБА_3 порушено вимоги земельного законодавства, що підтверджується листом Сквирської міської ради №2942 від 22.10.2012 року, в якому зазначено, що в ході розгляду звернення виявлено, що відповідачу ОСОБА_3 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку без врахування раніше виготовлених державних актів на право власності на земельні ділянки позивачів.

Крім того, на думку позивачів, відповідач ОСОБА_3 під час підписання Акту відновлення меж земельної ділянки підробив підпис позивачки ОСОБА_1, оскільки вона відмовлялась від погодження меж, які визначали площу земельної ділянки ОСОБА_1

Таким чином, оскільки відповідно до п. 2.9. Інструкції про порядок складання, видачі та реєстрації Державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі (затвердженого наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43), не передбачено можливості внесення змін у державний акт шляхом його виправлення, оскільки це тягне за собою переробку всієї технічної документації, виходячи із порядку видачі державних актів та їх реєстрації, позивачі вважають, що для того щоб внести зміни у оспорювані державні акти слід їх визнати недійсними (анулювати), а потім виготовити нові державні акти (інші документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку), оскільки рішення Сквирської міської ради Київської області за № 1597-43-V від 26.08.2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянину ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 в м.Сквира виготовлену ТОВ "Будпроект" м.Сквира» - не відповідає дійсності, а державні акти, які видані на його підставі підлягають визнанню недійсними у судовому порядку.

Внаслідок видачі відповідачу оспорюваних Державних актів на право власності на землю серій НОМЕР_1 та НОМЕР_2, з невірним, як вважають позивачі, розміром земельних ділянок, порушуються законні права та інтереси останніх, оскільки позивачі позбавлені можливості реалізувати право на доступ до власних земельних ділянок шляхом можливості проїзду до них дорожним сполученням (землями загального користування) - від АДРЕСА_2 Київської області, оскільки інші доступи до їх земельних ділянок, відсутні.

Необхідність визнання Державних актів недійсними в судовому порядку обумовлюється ще й тим, що Державні акти на право власності на землю підлягають обов'язковій державній реєстрації, що передбачено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», а відповідно до п. 2 ст. 27 даного Закону, державна реєстрація речових прав скасовується в разі винесення судом відповідного рішення.

Позивачі в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача - Сквирської міської ради Київської області погодився з позовними вимогами позивачів, суду подав лист в якому пояснив, що Державні акти на право власності на земельні ділянки видані 11 квітня 2012 на ім'я відповідача ОСОБА_3, серії НОМЕР_2 та № НОМЕР_9 - без врахування існуючого проїзду до земельних ділянок позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та раніше виданих на їх ім'я державних актів серії НОМЕР_10 від 3 серпня 1998 року - ОСОБА_2 та серії НОМЕР_11 від 3 серпня 1998 року - ОСОБА_1

Крім того, представник відповідача - Сквирської міської ради Київської області зазначає, що під час виготовлення на ім'я відповідача документації із землеустрою, повинна була здійснюватись кадастрова зйомка. Згідно пункту «б» частини другої статті 198 Земельного кодексу України, кадастрова зйомка включає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Для цього землевпорядною організацією складається, а суміжними землекористувачами чи землевласниками підписується акт про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки. Якщо суміжний землекористувач чи землевласник не погодить місце розташування зовнішньої межі земельної ділянки, то у складі процесу здійснення кадастрової зйомки не може бути складений кадастровий план, що підтверджується пунктом "ґ" вказаної статті та абз. 8 пункту 1.16 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 року за № 43. Тобто, без складання кадастрового плану, як вважає представник відповідача, фактично не є можливим складання державного акту на право власності на земельну ділянку, про що йдеться у позовній заяві, оскільки під час виготовлення державного акту відповідач за попередньою домовленістю із землевпорядною організацією поставив підпис ніби то однієї із сторін - землевласника земельної ділянки, що межує із його ділянкою. А відтак, як вважає представник відповідача, згідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть, якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. А згідно частини першої статті 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом місцевого самоврядува

Відповідач ОСОБА_3 Та його представник в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог та пояснили, що у позивачів по справі відсутні підстави вважати, що відповідачем були допущені порушення при виготовленні оспорюваних державних актів, оскільки: 1) співвідповідач по справі Сквирська міська рада не дає чіткого висновку зі своєї сторони щодо таких порушень; 2) в своїх позовних вимогах позивачі вказують тільки дату виготовлення ними оспорюваних державних актів, але з невідомих відповідачеві причин замовчують той факт, що в 2012 році (при роботі погоджувальної комісії Сквирської міської ради) земельним ділянкам позивачів ще не було присвоєно кадастрових номерів, що вказує про відсутність місця розташування даних земельних ділянок на території України, а відтак дані земельні ділнки не були визначені і зафіксовані документально шляхом державної реєстрації земельних ділянок (внесені у державний земельний кадастр); 3) посилання позивачки по справі ОСОБА_1 на те, що вона не підписувала погоджувальний Акт при виготовленні відповідачем Державного акту та виділення його земельної ділянки в натурі на місцевості, останній вважає необгрунтованими, адже самою позивачкою додано як доказ по справі даний Акт де присутній підпис позивача; 4) до

матеріалів справи зі сторони позивачів не подано жодного належного (документального) доказу, який би міг підтвердити те, що надана відповідачеві земельна ділянка раніше була відведена під дорогу (проїзд) і як дорога (проїзд) використовувалася, а тому, з урахуванням вищевикладеного вважає, що у задоволенні позовних вимог позивачів слід відмовити повністю.

Представник третьої особи по справі, - Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпроект" суду пояснив, що відповідно до вимог земельного законодавства, зокрема норм Земельного Кодексу України (Глава 31 "Землеустрій", ст.ст. 197, 198) та Закону України "Про землеустрій", ТОВ "Будпроект" належним чином склало проекти відведення оспорюваних земельних ділянок належних відповідачеві, встановило в натурі (на місцевості) межі земельних ділянок між відповідачем та позивачами, геодезично встановило межі земельних ділянок відповідача, погодило межі земельної ділянки з суміжними власниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1, та виготовило кадастровий план, тому будь-яких порушень зі своєї сторони товариство не вбачає.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі та дослідивши надані докази, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 03.08.1998 року позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Сквирською міською радою народних депутатів Київської області були видані Державні акти на право приватної власності на земельні ділянки серій НОМЕР_11 та НОМЕР_7, відповідно, площі яких по 0,089 га., що розташовані по АДРЕСА_4 Київської області, цільове призначення яких: для ведення особистого підсобного господарства, зареєстровані в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №137 та 114, відповідно. Згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки позивачки ОСОБА_1 площею 0,089 га., посвідченої Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_11, зазначений наступний опис меж: від А до Б - землі загального користування, від Б до В - землі надані гр. ОСОБА_6, від В до Г - землі надані гр. ОСОБА_3, від Г до А - землі надані гр. ОСОБА_2 Також, згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки позивачки ОСОБА_2 площею 0,089 га., посвідченої Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_7, зазначений наступний опису меж: від А до Б - землі надані гр. ОСОБА_1, від Б до В - землі надані гр. ОСОБА_3, від В до Г - землі загального користування.

На підставі технічної документації виготовленої ТОВ "Будпроект", за участю представника ТОВ "Будпроект", в особі Комарніцького О.М., у присутності землекористувача та відповідача по справі ОСОБА_3, землевласників (землекористувачів), зокрема, матері позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_8, позивачки ОСОБА_2, представника відповідача Сквирської міської ради - Музики С.О., 10.05.2010 року було складено акт про встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки (АДРЕСА_5), меж обмежень на використання земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1, як власник своєї земельної ділянки, яка межує з земельною ділянкою відповідача ОСОБА_3 не ставила підпис у вказаному акті щодо погодження зовнішньої межі її земельної ділянки із земельною ділянкою відповідача ОСОБА_3, оскільки замість неї підписала акт її мати ОСОБА_8, що також не заперечувалось в судовому засіданні відповідачем ОСОБА_3

26 серпня 2010 року рішенням сесії Сквирської міської ради Київської області №1597-43-V було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки відповідачу ОСОБА_3, яка розміщена по АДРЕСА_1 в м.Сквира, загальною площею 0,0823 га. та виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 11 квітня 2012 року для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер ділянки НОМЕР_4), а також 0,1000 га. за тією ж адресою виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 11 квітня 2012 року для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (кадастровий номер ділянки НОМЕР_6. Згідно плану меж земельної ділянки відповідача ОСОБА_3 площею 0,1000 га., посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, зазначений наступний опис меж: від А до Б - землі Сквирської міської ради (АДРЕСА_6), від Б до В - ОСОБА_5, від В до Г - ОСОБА_3., від Г до Д - ОСОБА_10, від Д до А - ОСОБА_11 Згідно ж плану меж земельної ділянки відповідача ОСОБА_3 площею 0,0823 га., посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, зазначений наступний опис меж: від А до Б - ОСОБА_5, від Б до В - ОСОБА_2, від В до Г - ОСОБА_8 (мати ОСОБА_1, яка передала останній земельну ділянку посвідчену Державним актом серії НОМЕР_11), від Г до Д - ОСОБА_6, від Д до Е - ОСОБА_10, від Е до А - ОСОБА_3

Таким чином, як вбачається із державних актів на право власності на земельні ділянки сторін по справі, зокрема планів зовнішніх меж земельних ділянок, земельні ділянки позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 межують перпендикулярно із земельними ділянками відповідача ОСОБА_3 у наступних точках: згідно Державного акту серії НОМЕР_11 - від точки В до точки Г; згідно Державного акту серії НОМЕР_7 - від точки Б до точки В. Земельна ділянка позивачки ОСОБА_2 межує паралельно із землями загального користування позначеної від точки В до точки Г. Відповідно, і земельні ділянки відповідача ОСОБА_3 межують перпендикулярно із земельними ділянками позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у наступних точках: згідно Державного акту серії НОМЕР_1 - від точки Б до точки В із ОСОБА_2, від точки В до точки Г із ОСОБА_1 Крім того, вищевказана земельна ділянка відповідача ОСОБА_3 посвідчена Державним актом серії НОМЕР_2 також межує паралельно із землями загального користування по АДРЕСА_1, м. Сквира у точках від А до Б, що не заперечується відповідачем по справі. А у державному акті серії НОМЕР_1 таких меж взагалі не зазначено, що також не заперечується відповідачем ОСОБА_3

Згідно схеми розбивки земельних ділянок для індивідуального будівництва в м.Сквира на землях радгоспу імені Щорса, затвердженої рішенням виконкому Сквирської міської ради депутатів трудящих від 20.04.1977 року № 41 земельна ділянка, право власності на яку має відповідач (АДРЕСА_3) повинна мати проїзд АДРЕСА_7 відповідної ширини. Про вказане свідчить лист третьої особи по справі Державної інспекції сільського господарства в Київській області за № б/н від 08.07.2013 року та лист співвідповідача Сквирської міської ради Київської області за № 3165 від 22.10.2013 року.

На підтвердження вищевказаної схеми розбивки земельних ділянок для індивідуального будівництва в м.Сквира на землях радгоспу імені Щорса, затвердженої рішенням виконкому Сквирської міської ради депутатів трудящих від 20.04.1977 року № 41 та на підтвердження розміщення земельних ділянок сторін по справі згідно планів меж земельних ділянок зазначених у їх державних актах, до суду позивачами як доказ по справі надано зображення на Публічній Кадастровій Карті України земельної ділянки позивача ОСОБА_1 (кадастровий номер: НОМЕР_12) масштабом 1:4265, з якої вбачається, що земельні ділянки відповідача ОСОБА_3, що посвідчені Державними актами серії НОМЕР_2 та НОМЕР_1, дійсно виходять за межі уявної лінії розмітки (червоної лінії розмітки) земель загального користування до АДРЕСА_1, м. Сквира,

Через відсутність належної ширини проїзду по АДРЕСА_1, в м. Сквира (4 метри), під'їзд транспортом, іншим шляхом, ніж через проїзд землями загального користування від АДРЕСА_8 до АДРЕСА_1, м. Сквира, на яких частково розміщені земельні ділянки відповідача посвідчені Державними актами серії НОМЕР_2 та НОМЕР_1, не можливий.

Рішенням постійної депутатської комісії з питань землекористування, будівництва та архітектури Сквирської міської ради від 21.05.2013 року встановлено, що рішення 43 сесії 5 скликання Сквирської міської ради № 1597-43-V від 26.08.2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку» прийнято з порушенням чинного законодавства, оскільки не враховані раніше виготовлені державні акти на право приватної власності позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та існуючий проїзд до земельних ділянок позивачів, який наданий у власність відповідачу ОСОБА_3

Таким чином, внаслідок видачі відповідачу ОСОБА_3 оспорюваних Державних актів на право власності на землю серій НОМЕР_1 та НОМЕР_2, порушуються законні права та інтереси позивачів, оскільки вони позбавлені можливості реалізувати право доступу до власних земельних ділянок шляхом проїзду до них дорожнім сполученням (землями загального користування) - від АДРЕСА_8 до АДРЕСА_4 Київської області, оскільки

інші доступи до їх земельних ділянок, відсутні.

Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи.

Згідно ч. 1-4, 7 ст. 41 Конституці України, ст. 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі

Пунктом а) ч. 4 ст. 83 ЗК України передбачено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Як вбачається із матеріалів справи, при видачі відповідачем ( Сквирською міською радою Київської області) оспорюваного рішення за №1597-43-V від 26.08.2010 року та видачі на його підставі оспорюваних державних актів було порушено вимоги земельного законодавства, а саме не враховано, що відповідачу ОСОБА_3 в користування не надавалася і не могла бути надана земля загального користування по АДРЕСА_1 в м.Сквира, що призначена для проїзду трансортними засобами, зокрема, і до земельних ділянок позивачів (городів), оскільки це заборонено пунктом а) ч.4 ст. 83 ЗК України, а відповідно і не могла бути ним приватизована чи одержана із земель комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації відповідно до п. а), в) ч. 3 ст.116 ЗК України.

Відповідач ОСОБА_3 у запереченні посилається на ту обставину, що в 2012 році (при роботі погоджувальної комісії Сквирської міської ради) земельним ділянкам позивачів ще не було присвоєно кадастрових номерів, що вказувало про відсутність місця розташування даних земельних ділянок на території України, а відтак дані земельні ділянки не були сформовані шляхом державної реєстрації земельних ділянок у ДЗК, а відтак землевпорядніроботи ТОВ "Будпроект" велися на підставі наявних даних ДЗК, проте з таким твердженням суд не погоджується, зважаючи на наступне.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (ч. 1 ст. 791 ЗК України).

Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності (абз. 1 ч. 2 ст. 791 ЗК України).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок (ч. 3-5 ст. 791 ЗК України).

Як вбачається із положення ст. 791 ЗК України, вказана норма почала діяти із набранням чинності Закону України "Про Державний земельний кадастр", а саме із 01 січня 2013 року.

Пунктом 2 Прикінцевих та Перехідних положень передбачено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року (Державні акти НОМЕР_11 та НОМЕР_7 видані від 03 серпня 1998 року) вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Посилання відповідача ОСОБА_3, як на підставу своїх заперечень щодо фактичного підписання позивачем по справі ОСОБА_1 погоджувального Акта при виготовленні відповідачем Державного акту та виділення його земельної ділянки в натурі на місцевості, суд також не бере до уваги зважаючи на наступне.

Наказом Держкомзему України за № 43 від 04.05.1999 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 року за № 354/3647 (чинний на момент прийняття оспорюваного рішення), затверджено Інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право

тимчасового користування землею /в тому числі на умовах оренди/ та договорів оренди землі, згідно п. 1.16 якої, технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає, зокрема, кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки; збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів.

Згідно ст. 198 ЗК України кадастрова зйомка включає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками або землекористувачами на підставі якої і виготовляється кадастровий план. При цьому, як встановлено судом, безпосередньо з позивачем ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_3 межі земельних ділянок не погоджував,

Крім того, відповідач ОСОБА_3 вважає, що до матеріалів справи зі сторони позивачів не подано жодного належного (документального) доказу, який би міг підтвердити те, що надана відповідачу земельна ділянка раніше була відведена під дорогу (проїзд) і як дорога (проїзд) використовувалася. Проте, як видно із схеми розбивки земельних ділянок для індивідуального будівництва в м.Сквира на землях радгоспу імені Щорса, затвердженої рішенням виконкому Сквирської міської ради депутатів трудящих від 20.04.1977 року № 41 земельна ділянка, право власності на яку має відповідач (АДРЕСА_3) повинна мати проїзд АДРЕСА_7 відповідної ширини.

Абзацом 3 п. 7.26. ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" ("Мережа вулиць і доріг"), територія вулиць і доріг всіх категорій, відокремлюються від інших функціональних територій поселень за фіксованими границями - червоними лініями. Розбивочні креслення червоних ліній призначаються для забезпечення регулювання і містобудівного контролю при забудові, реконструкції і благоустрої поселень, при відведенні земельних ділянок, встановленні умов їх використання. Розрахункові параметри вулиць і доріг міст слід приймати за таблицею 7.1., відповідно до якої вулиці і дороги місцевого значення повинні мати проїзди, ширина смуги руху яких повинна мати не менше 3,0 - 3,5 м., про що також у своїх поясненнях суду зазначала позивач ОСОБА_1 Крім того, як вбачається із зображення на Публічній Кадастровій Карті України земельної ділянки позивача ОСОБА_1 (кадастровий номер: НОМЕР_12), вказані вимоги при проведенні землевпорядних робіт ТОВ "Будпроект" не виконало, про що також представник товариства не заперечував в судовому засіданні, а тому такі посилання відповідача, як на підставу своїх заперечень, на думку суду, є необґрунтованими.

Інші заперечення відповідача повністю спростовуються доказами наданими позивачами до суду, що містяться в матеріалах справи.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України, передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не позбавлені з правом володіння земельною ділянкою, і відшкодуванням завданих збитків.

У пункті 7 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" за № 7 від 16.04.2004 року (далі - Постанова) зазначено, що спори, пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). При розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього

вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права.

Згідно п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із засобів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Biдповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 393 Цивільного кодексу України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Biдповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, який порушує права особи щодо володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Biдповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач Сквирська міська рада Київської області, всупереч вимогам ст. 198 ЗК України до винесення нею оспорюваного рішення за №1597-43-V від 26.08.2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянину ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 в м.Сквира виготовлену ТОВ "Будпроект" м.Сквира» не вжила відповідних заходів щодо перевірки ТОВ "Будпроект" з приводу погодження меж земельних ділянок відповідача ОСОБА_3 з суміжними земельними ділянками інших власників - позивачів по справі, не з'ясувала думку останніх, чим порушила норму ч. 1, п. а), б), ґ) ч. 2 ст.198 ЗК України. Крім того, суд вважає, що відповідач Сквирська міська рада Київської області при винесенні оскаржуваного рішення також грубо порушила норму п. а) ч. 4 ст. 83 ЗК України, відповідно до якої, до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі загального користування населених пунктів, зокрема, вулиці, проїзди, шляхи, якими частково заволодів відповідач ОСОБА_3

Оскільки відповідач - Сквирська міська рада Київської області, всупереч вимогам ст.ст. 83, 198 ЗК України затвердила технічну документацію на земельні ділянки з порушенням вимог земельного та містобудівного законодавства, то суд вважає, що є наявними достатні підстави для визнання протиправним та скасування рішення Сквирської міської ради Київської області за № 1597-43-V від 26.08.2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянину ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 в м.Сквира виготовлену ТОВ "Будпроект" м.Сквира», а також вважає визнати видані Державні акти на право власності на земельні ділянки серії серій НОМЕР_1 та НОМЕР_2, площею 0,0823 га. та 0,1000 га., відповідно, недійсними та скасувати їх.

Оскільки рішення ухвалено на користь позивачів, то вимоги щодо відшкодування судового збору в сумі 114,70 грн. також підлягають задоволенню згідно ст. 88 ЦПК України, шляхом стягнення його з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 14, 41 Конституції України, ст.ст. 10, 60, 88, 131, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 791, 83, 116, 149, 152, 155, 158, 198 ЗК України, ст.ст. 12, 16, 20, 321, 373, 393 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Сквирської міської ради Київської області за № 1597-43-V від 26.08.2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянину ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 в м.Сквира виготовлену ТОВ "Будпроект" м.Сквира».

Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 0,0823 га., розташовану за адресою: Київська область м.Сквира, АДРЕСА_1, призначену для ведення особистого селянського господарства, виданий ОСОБА_3.

Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 0,1000 га., розташовану за адресою: Київська область м.Сквира, АДРЕСА_1, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виданий ОСОБА_3.

Стягнути ОСОБА_3 на користь держави, судовий збір в сумі 114,70 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Сквирський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: С. І. Віговський