Cправа № 274/5335/13-ц
Провадження № 2/0274/1204/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

18.12.2013 Бердичівський
міськрайонний суд Житомирської
області в складі: головуючого - судді
Зайцева А.В., при секретарі Савчук Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Бердичеві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання частково недійсним
договору дарування, -

в с т а н о в
и в :

Позивач просить визнати частково
недійсним договір дарування житлового
будинку з надвірними будівлями за
адресою АДРЕСА_1, що був посвідчений 7
серпня 2009 року приватним нотаріусом
Бердичівського міського нотаріального
округу між ним та відповідачкою
відповідно до якого відповідачка стала
власником 3/4 частин спірного майна
позивача, посилаючись на те, що до
укладання договору відповідачка
обіцяла йому допомогу у веденні
господарства; в догляді за ним,
оскільки він є людиною похилого віку.
При цьому він висловив своє бажання
подарувати 1/4 частину належного йому
будинку своїй внучці ОСОБА_3, а решта
будинку мала залишатися у його
власності.

В серпні 2009 року відповідачка
разом з внучкою відвезли його до
нотаріуса, де він підписав договір який
не читав, оскільки довіряв
відповідачці і вважав, що ним було
укладено з відповідачкою договір
довічного утримання на зазначенних
умовах, на укладання якого мав намір та
договір дарування 1/4 частини належного
йому будинку внучці ОСОБА_3.

Вважає, що зазначений договір
дарування в частині 3/4 частини
належного йому будинку, ним було
укладено під впливом помилки, оскільки
мав намір на укладання договору
довічного утримання, а тому має місце
помилка щодо обставин, які мають
істотне значення і що відповідно до
вимог ст.229 ЦК України є підставою для
визнання правочину недійсним.

В судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі з підстав наведенних в позовній
заяві.

Відповідачка до суду не
з"явилась, без поважних причин, про день
розгляду справи повідомлялась
належним чином.

До суду повернувся конверт з
відміткою "за закінченням терміну
зберігання". Відповідно до вимог ст.74
ЦПК України сторони по справі у разі
відсутності їх за місцем реєстрації
вважаються такими, що повідомлені про
день час і місце розгляду справи.

Згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України,
у разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів,
якщо позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог.

Як встановлено в судовому
засіданні, договір дарування 3/4 частин
житлового будинку з надвірними
будівлями за АДРЕСА_1 між позивачем
ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 був
посвідчений 7 серпня 2009 року приватним
нотаріусом Бердичівського міського
нотаріального округу.

Позивач зазначає, що до укладення
договору відповідачка обіцяла, що буде
доглядати за позивачем: допомагати у
веденні господарства, надавати іншу
допомогу. Проте в подальшому
відповідачка припинила надання
будь-якої допомоги, і не надає таку
допомогу і на даний час. Під час
вирішення питання щодо приватизації
земельної ділянки біля належної йому
частини будинку дізнався, що він не
являється його власником, хоча спірний
будинок є єдиним місцем для його
проживання.

Отже, в ході розгляду справи була
встановлена та обставина, що
формування внутрішньої волі позивача
відбулася під впливом обставин, які
спотворили справжню волю особи. При
укладенні договору дарування позивач
діяв під впливом помилки.

В цивільному праві правочини,
вчинені внаслідок обману, помилки або
під впливом тяжкої обставини, належать
до категорії правочинів, в яких
внутрішня воля співпадає з
волевиявленням та дійсно спрямована на
досягнення мети правочину, але
формування такої волі відбулося під
впливом обставин, які спотворили
справжню волю особи.

Помилка це неправильне
сприйняття особою фактичних обставин
правочину, що вплинуло на її
волевиявлення, за відсутності якого
можна було б вважати, що правочин не був
би вчинений. Для визнання правочину
недійсним як укладеного під впливом
помилки необхідно, щоб помилка мала
істотне значення (ст.229 ЦК України 2003 р.;
ст.56 ЦК України 1963 р.). Під помилкою, що
має істотне значення, ЦК розуміє
помилку щодо природи правочину, прав та
обов'язків сторін, таких властивостей
та якостей речі, які значно знижують її
цінність або можливість використання
за цільовим призначенням.

Правочин, укладений внаслідок
помилки, належить до оспорюваних
правочинів. З позовом про визнання
правочину недійсним може звернутися
будь-яка особа, права якої зачіпаються
вчиненням цього правочину. Позивач
звернувся з позовом як особа, яка діяла
під впливом помилки.

Згідно до статті 203 ЦК України 2003
року, зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства. Особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Згідно до статті 204 ЦК України 2003
року, правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Положення статті 229 ЦК України 2003
року визначають правові наслідки
правочину, який вчинено під впливом
помилки. Так, якщо особа, яка вчинила
правочин, помилилася щодо обставин, які
мають істотне значення, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.
Істотне значення має помилка щодо
природи правочину, прав та обов'язків
сторін, таких властивостей і якостей
речі, які значно знижують її цінність
або можливість використання за
цільовим призначенням. Помилка щодо
мотивів правочину не має істотного
значення, крім випадків, встановлених
законом.

Отже, недійсність правочину
виникає через те, що дія схожа на
правочин, але за своєю суттю не
відповідає його характеристикам.

На підставі вищевикладеного, та
враховуючи наведені норми
матеріального права суд вважає, що
договір дарування не може вважатися
чинним, оскільки в ході судового
засідання була встановлена
невідповідність волі та волевиявлення
позивачки дефект волі особи, яка
вчиняла правочин. Тому суд дійшов
висновку про обґрунтованість і
доведеність позову.

Відповідно до ст.214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
питання щодо розподілу судових витрат
між сторонами.

Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

З відповідача на користь
позивачки підлягають до стягнення
судові витрати, що складають 114 грн. 71
коп.

Керуючись ст.10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214,
215 ЦПК України, суд, -

в с т а н о в и
в:

Визнати частково недійсним
договір дарування 3/4 частини житлового
будинку з надвірними будівлями за
АДРЕСА_1, що був посвідчений 7 серпня 2009
року приватним нотаріусом
Бердичівського міського нотаріального
округу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 ідн.№НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 114
грн 71 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання копії.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення, заочне рішення може бути
оскаржено в загальному порядку
впродовж 10 днів з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Житомирської області через
Бердичівський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його оголошення.
Особам, які брали участь у справі, але
не були присутнім у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подавати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Головуючий суддя: