АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1442/13 Головуючий в І інстанції: Гордимов А.В. Категорія:25 Доповідач: Вейтас І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року травня місяця 20 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
При секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6, на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 26 березня 2013 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_6 про відшкодування у порядку регресу виплат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2012 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 20 серпня 2009 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Pevgeot Bippet, державний номерний знак ВТ0065AM, під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля Dodge Caliber, державний номерний знак НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_7 Внаслідок ДТП автомобіль Dodge Caliber отримав механічні пошкодження, розмір матеріального збитку становить 19969,62 грн.. Винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_6, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована. Враховуючи викладене та те, що бюро виплатило потерпілому суму страхового відшкодування, позивач просив стягнути з відповідача 19969,62 грн. страхового відшкодування, 720 грн. витрат по оплаті послуг аварійного комісара, 2000 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 26 березня 2013 року позов задоволено в повному обсязі, вирішення питання про стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_8, не погоджуючись з рішенням суду, вказує, що позивач звернувшись до суду, пропустив строк позовної давності, про що було заявлено відповідачем і суд безпідставно не застосував наслідки пропуску строку позовної давності, також вказує на недоведеність позивачем розміру та факту понесення витрат на правову допомогу. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Моторне (транспортне) страхове бюро України до суду не з'явилось про розгляд справи було повідомлене належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки. За таких обставин, колегія суддів, вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі ЗУ Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило ОСОБА_7 відшкодування в сумі 19969,69 грн., що підтверджується платіжним доручення № 4794 від 14.12.2009 року, яке підлягає стягненню зі ОСОБА_6. Колегія суддів вважає такий висновок суду правильним, виходячи з наступного.

Апелянт не оспорює факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди, наявність вини ОСОБА_6 в завданні збитків ОСОБА_7 та їх розмір. Також апелянтом не оспорюється правомірність погашення збитків Моторним (транспортним) страховим бюро України потерпілій особі.

Доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строків позовної давності колегією суддів не беруться до уваги як такі, що не відповідають матеріалам справи. Так, згідно платіжного доручення № 4794 від 14 грудня 2009 року Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило страхове відшкодування ОСОБА_7 в сумі 19969,62 грн. (а.с.27).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). При регресі перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту коли страховик виплатив страхове відшкодування.

Згідно штампу на поштовому конверті позивач надіслав позовну заяву на адресу суду 10.12.2012 року, тобто в межах строку позовної давності (а.с.68).

Доводи апеляційної скарги висновки суду в даній частині не спростовують.

Разом з тим, суд першої інстанції, задовольняючи вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, що повязані з оплатою правової допомоги не звернув увагу на те, що матеріали справи не містять доказів, що позивач поніс зазначені витрати.

Так, відповідно до положень ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем до суду було надано контракт про надання правової допомоги від 04.10.2012 року (а.с.32-32) та додаткова угода № 3 до вказаного контракту (а.с.35), за якою Моторним (транспортним) страховим бюро України передано, а ПП ОСОБА_9 прийнято завдання на ведення від імені позивача ведення пяти справ, в їх числі зазначено прізвище ОСОБА_6. Загальна вартість послуг (розмір базової винагороди) за даною додатковою угодою становить 10000 грн. Згідно п.2 додаткової угоди оплата послуг здійснюється шляхом безготівкового перерахунку відповідних сум на поточний рахунок виконавця протягом 5-ти банківських днів.

Таким чином, позивачем під час розгляду справи не обґрунтовано розмір витрат повязаних з оплатою правової допомоги, як це передбачено діючим законодавством, та не доведено факт понесення зазначених витрат, в звязку з чим вказана вимога не підлягала задоволенню.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими, таким чином, переглядаючи судове рішення в апеляційному порядку в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині стягнення витрат на правову допомогу підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст. 307, п.2,4 ч.1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6, задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 26 березня 2013 року в частині стягнення зі ОСОБА_6 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрат на правову допомогу в сумі 2000 гривень скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити Моторному (транспортному) страховому бюро України в задоволенні вказаної вимоги.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: