Справа № 2/226/1282/2013
Е М У К Р А Ї Н И
Димитровський міський суд Донецької
головуючого - судді Редько Ж.Є.,
при секретарі Мітюхіній О.В.,
за участю представника позивача
відповідача ОСОБА_2,
представника відповідача Маричевої
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.Димитров
справу за позовом публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Донецькоблгаз» до виконавчого
комітету Димитровської міської ради
Донецької області, ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_5 про визнання ордеру недійсним
та виселення з житлового приміщення,-
Позивач Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації «Донецькоблгаз» (далі за
текстом «Донецькоблгаз») звернувся до
суду з позовом до відповідачів
виконавчого комітету Димитровської
міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5
про визнання ордеру недійсним та
виселення з житлового приміщення, в
обґрунтування якого вказав, що жиле
приміщення, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, перебуває у власності
позивача на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 31.10.1997
року, посвідченого приватним
нотаріусом Димитровського міського
нотаріального округу Донецької
області та зареєстрованого у реєстрі
за № 1602. У 2007 році вищезазначене жиле
приміщення на підставі рішення
виконкому Димитровської міської ради
від 19.01.2007 року № 77 було надано ОСОБА_4
на сім,ю із чотирьох осіб, як такому, що
перебував на обліку для поліпшення
житлових умов. У грудні 2007 року
вищезазначене жиле приміщення було
приватизовано відповідачами ОСОБА_4 та
ОСОБА_7 За рішенням Димитровського
міського суду від 16.09.2013 року було
визнано недійсним та скасовано
розпорядження органу приватизації №
1/131-3356, видане 29.11.2007 року комунальним
підприємством «Служба єдиного
замовника», щодо приватизації спірної
квартири, та визнано недійсним
свідоцтво про право власності на це
житло, видане на підставі скасованого
розпорядження на ім,я відповідачів
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Однак у спірному
жилому приміщенні продовжують мешкати
відповідачі ОСОБА_2. Оскільки ці
громадяни були вселені у зазначене
житло на підставі ордеру № 2826 від
19.01.2007 року, який було виданий їм без
законних на то підстав, позивач просить
суд визнати цей ордер недійсним,
виселити відповідачів ОСОБА_2 зі
спірного житлового приміщення,
зобов'язати відповідача виконком
Димитровської міської ради надати
громадянам ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_5
інше рівнозначне жиле приміщення та
стягнути з виконкому Димитровської
міької ради понесені ним судові
Представник позивача Янкевич С.А. у
судовому засіданні підтримала
заявлені позовні вимоги у повному
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
визнала позовні вимоги та не
заперечувала проти їх задоволення.
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до суду не
з,явилися. Про час і місце розгляду
справи сповіщені належним чином,
письмово повідомили суд про розгляд
справи у їх відсутність.
Представник відповідача виконавчого
комітету Димитровської міської ради
Маричева Л.П. у судовому засіданні
також визнала позов і проти його
задоволення не заперечувала.
Заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що позовна заява підлягає задоволенню
з наступних підстав.
Судом встановлено, що за рішенням
Димитровського міського суду
Донецької області від 16.09.2013 року було
визнано недійсним та скасовано
розпорядження органу приватизації №
1/131-3356, видане 29.11.2007 року комунальним
підприємством «Служба єдиного
замовника», щодо приватизації
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, та визнано недійсним
свідоцтво про право власності на це
житло № 2/51/-135 від 20.12.2007 року, видане
комунальним підприємством «Служба
єдиного замовника» згідно з
розпорядженням від 29.11.2007 року № 1/131-3356,
про належність вказаної квартири на
праві приватної спільної часткової
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.5-7). Дане
рішення набрало законної сили 06.11.2013
року.

Зі змісту судового рішення від
16.09.2013 року та із договору купівлі
продажу від 31.10.1997 року, посвідченого
приватним нотаріусом Димитровського
міського нотаріального округу
Донецької області та зареєстрованого
у реєстрі за № 1602, вбачається, що
квартира, розташована за адресою:
АДРЕСА_1, належить позивачу на праві
власності (а.с.6-7, 8).

Відповідно до довідок приватного
підприємства «Домінант-Сервіс» від
13.12.2013 року у квартирі, розташованій за
адресою: АДРЕСА_1, проживають та
зареєстровані з 01.03.2007 року
співвласники ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та з 27.04.2010 року - їх
син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, (а.с.14, 15).

Заселення відповідачів ОСОБА_8 у спірну
квартиру відбулося на підставі ордеру
№ 2826 від 19.01.2007 року, виданого
виконавчим комітетом Димитровської
міської ради за рішенням № 77 від 19.01.2007
року.

У наступному спірна квартира була
приватизована відповідачами ОСОБА_2,
проте ця приватизація визнана
недійсною та скасована вищенаведеним
судовим рішенням.

Згідно за ч.4 ст.9 ЖК України, ніхто не
може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмеження у
праві користування ним інакше як з
підстав в порядку, передбачених
законом.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» від 21.05.1997
року № 280/97-ВР передбачено, що органи
місцевого самоврядування від імені та
в інтересах територіальних громад
відповідно до закону правомочні
володіти, користуватися та
розпоряджатися об'єктами права
комунальної класності, в тому числі
можуть передавати їх у постійне або
тимчасове користування юридичним чи
фізичним особам, вирішувати питання
щодо їх відчуження, визначати в угодах
і договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються тощо.

Відповідно до ст.58 ЖК України ордер є
підставою для вселення в житлове
приміщення і надається громадянам на
підставі рішення виконкому міської
ради про надання жилого приміщення в
будинку державного або громадського
житлового фонду. Ордер може бути
наданий лише на вільне жиле приміщення.

Статтею 59 ЖК України передбачено, що
ордер на жиле приміщення може бути
визнаний недійсним у судовому порядку,
зокрема, у випадку порушення прав інших
організацій на вказане в ордері жиле
приміщення, неправомірних дій
посадових осіб при вирішенні питань
про надання жилого приміщення.

Питання надання жилих приміщень
громадянам, які потребують поліпшення
житлових умов, регулюються Правилами
обліку громадян, які потребують
поліпшення житлових умов, і надання їм
жилих приміщень в Української РСР,
затверджених постановою Ради
Міністрів Української РСР і
Української республіканської ради
професійних спілок від 11.12.1984 року № 470
(далі за тестом - Правила), що прийняті
відповідно до ст.60 Житлового кодексу
України.

Відповідно до цих Правил, громадянам
надаються у безстрокове користування
жилі приміщення в будинках державного
і громадського житлового фонду,
призначених для постійного проживання.
(п.1 розділу І).

З приведених доказів вбачається, що
надання виконкомом Димитровської
міської ради відповідачам ОСОБА_2
ордеру на квартиру, на підставі якого
вони вселилися до спірної квартири,
вказувало на те, що ця квартира
перебувала у комунальній власності і
знаходилася у віданні міської ради.

Однак, рішенням Димитровського
міського суду Донецької області від
16.09.2013 року встановлено, що як на час
прийняття виконавчим комітетом
Димитровської міської ради рішення №
77 від 19.01.2007 року щодо надання спірного
жилого приміщення відповідачам ОСОБА_8,
так і на момент приватизації цього
житла відповідачами ОСОБА_2, воно вже
не перебувало у державному житловому
фонді, а знаходилося у власності
позивача, який придбав спірну квартиру
у фізичних осіб, що першими
приватизували цю квартиру і які на
підставі ст.12 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» мали право нею розпоряджуватися
на свій розсуд. Договір купівлі-продажу
квартири, яким встановлюється право
власності позивача на спірне житлове
приміщення, як на момент вселення у
квартиру відповідачами ОСОБА_2, так і на
теперішній час, є дійсним.

Дана обставина вказує на те, що при
виділенні у 2007 році спірної квартири
ОСОБА_8 виконавчим комітетом
Димитровської міської ради були
порушені порядок і умови надання
жилих приміщень громадянам, що є
підставою для визнання ордеру
недійсним.

За приписами ч.1 ст.117 ЖК України у разі
визнання ордера на жиле приміщення
недійсним внаслідок неправомірних дій
осіб, які одержали ордер, вони
підлягають виселенню без надання
іншого жилого приміщення. Якщо
громадяни, зазначені в ордері, раніше
користувалися жилим приміщенням у
будинку державного або громадсього
житлового фонду, їм повинно бути надано
жиле приміщення, яке вони раніше
займали, або інше жиле приміщення.

Відповідно до ч.2 ст.117 ЖК України, у
випадку визнання ордеру на жиле
приміщення недійсним за інших
обставин, крім випадку, передбаченого
ч.1 ст.117 ЖК України, громадяни, вказані в
ордері, підлягають виселенню з
наданням іншого приміщення.

З огляду на приведені норми закону та
встановлення підстав для визнання
ордеру недійсним, відповідачі ОСОБА_8
підлягають виселенню із займаного
спірного житлового приміщення з
наданням їм іншого рівнозначного
жилого приміщення.

Про існування ордеру № 2826 від
19.01.2007 року позивачу вперше стало
відомо під час розгляду справи, за
результатами якої постановлено
рішення Димитровського міського суду
Донецької області від 16.09.2013 року, у
спростування даного факту ніяких
доказів суду не надано, тому позивачем
відповідно до вимог ст.257 ЦК України
строк звернення з даним позовом до суду
не пропущений.

В силу ст.88 ЦПК України понесені
позивачем судові витрати у вигляді
сплати судового збору в сумі 229,40 грн.
(а.с.2) підлягають покладенню на
виконавчий комітет Димитровської
міської ради.

Враховуючи вищенаведене, суд на
підставі ст.ст.9, 58, 59, 117 ЖК України,
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні», керуючись
ст.ст.10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Донецькоблгаз» до виконавчого
комітету Димитровської міської ради
Донецької області, ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_5 про визнання ордеру недійсним
та виселення з житлового приміщення
задовольнити.

Визнати недійсним ордер № 2826 від 19
січня 2007 року, виданий на ім'я ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_9 на підставі
рішення виконавчого комітету
Димитровської міської ради від 19 січня
2007 року № 77.

Виселити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, з
жилого приміщення, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати виконавчий комітет
Димитровської міської ради Донецької
області надати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, інше рівнозначне жиле
приміщення у зв'язку із їх виселенням з
жилого приміщення, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з виконавчого комітету
Димитровської міської ради Донецької
області на користь публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Донецькоблгаз» понесені ним судові
витрати у розмірі 229 (двісті двадцять
дев'ять) грн. 40 коп. на рахунок № 5670
в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, ОКПО 20316981.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через
Димитровський міський суд Донецької
області шляхом подачі апеляційної
скарги у десятиденний строк з дня його
оголошення. Особи, які брали участь, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено
30.12.2013 року.

Суддя
Ж.Є. Редько