Справа № 2214/2894/2012
Провадження № 2/682/25/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2013 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Маршал І.М.,

секретаря Мелашенко О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, та в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. В обґрунтування позову вказував, що 12.08.2010 р. в денний час в м. Славута неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою з підсудніми ОСОБА_1 та ОСОБА_5, під вигаданим приводом, випросили як позику у малолітнього сина позивача ОСОБА_3 1500 грн., без наміру їх повернення. Кошти витратили на власні потреби. 16.08.2010 р. неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою з підсудніми ОСОБА_1 та ОСОБА_5, під вигаданим приводом, випросили як позику у малолітнього сина позивача ОСОБА_3 500 грн., без наміру їх повернення. Кошти витратили на придбання продуктів, спиртних напоїв, таксі та розваги. 21.08.2010 р. неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою з підсудніми ОСОБА_1 та ОСОБА_5, під вигаданим приводом , випросили як позику у малолітнього сина позивача ОСОБА_3 2500 грн., без наміру їх повернення. Кошти витратили на придбання продуктів, спиртних напоїв, таксі та розваги. 22.08.2010 р. неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою з підсудніми ОСОБА_1 та ОСОБА_5 під вигаданим приводом, випросили як позику у малолітнього сина позивача ОСОБА_3 2000 грн. без наміру їх повернення. Кошти витратили на придбання продуктів, спиртних напоїв, таксі та розваги. 28.08.2010 р. неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою з підсудніми ОСОБА_1 та ОСОБА_5, під вигаданим приводом, випросили як позику у малолітнього сина позивача ОСОБА_3 1500 грн. без наміру їх повернення. Кошти витратили на придбання продуктів, спиртних напоїв, таксі та розваги.

Таким чином, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 отримали кошти на загальну суму 8 000 грн.

Згідно постанови Славутського міськрайонного суду від 05.06.2012 р. ОСОБА_4, який обвинувачувався за ч. 2 ст.190 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 6 та п. а ст. 1 Закону України Про амністію у 2011 році.

Протиправними діями відповідача для позивачів була спричинена шкода у розмірі 2 666, 67 грн., яка становить третину суми від 8 000 грн.

Позивачами вказано, що внаслідок протиправної поведінки відповідач заподіяв їм із сином моральну шкоду, оскільки кошти, якими заволодів ОСОБА_4 збиралися на лікування сина. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях та хвилюваннях, яких зазнали позивачі у звязку із втратою грошових коштів. Внаслідок перенесених хвилювань, тривалих поїздок викликаних злочином та його наслідками, вимушених змін у звичайному для нього житті ОСОБА_3 переніс загострення протікання хвороби, вимушено пройшов курс лікування у стаціонарі Славутської центральної районної лікарні. ОСОБА_3 має діагноз гострий лімфобластний лейкоз, та в момент скоєння злочину, а також в період з листопада місяця 2009 р. по квітень 2011 р. знаходився на підтримуючій полі хіміотерапії. При такому захворюванні протипоказані будь-які негативні емоції та душевні хвилювання. Вказана хвороба сина потребує щоденно коштів на лікування, а оскільки всі кошти були викрадені шахрайським шляхом, то позивач ОСОБА_2 вказує, що був змушений брати гроші в борг у рідних та знайомих, що постійно його тримало в нервовому напруженні та душевному хвилюванні. Зазначає, що їх сімя є багатодітною, і він є єдиним працюючим членом сімї. Моральну шкоду, яку їм завдано позивачами оцінено в 15 000 грн.

Позивачі просили стягнути з ОСОБА_4 на їх користь матеріальну шкоду в розмірі 2 666, 67 грн. і моральну шкоду в розмірі 15 000 грн., судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні ОСОБА_2 подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій вказав, що оскільки 12.08.2010 р., 16.08.2010 р. та 28.08.2010 р. ОСОБА_4 особисто приходив до ОСОБА_3 та брав у нього особисто суми коштів 12.08.2010 р. 1500 грн., 16.08.2010 р. 500 грн., 28.08.2010 р. 1 500 грн., які він і повинен їм відшкодувати самостійно, а кошти, які брали спільно ОСОБА_4 з ОСОБА_1 21.08.2010 р. у будинку ОСОБА_1 у розмірі 2 500 грн. повинні віддавати вдвох в рівних частинах, а за епізодом, коли приймали участь втрьох ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 22.08.2010 р. у будинку ОСОБА_1, де отримали 2000 грн. від ОСОБА_3 спричинену шкоду мають відшкодовувати втрьох в рівних частинах. Зважаючи на це позивачі просили стягнути з ОСОБА_4 на їх користь матеріальну шкоду в розмірі 5 416 грн. 67 коп. та моральну шкоду в розмірі 15 000 грн., судові витрати покласти на відповідача.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заявлений позов із викладених підстав.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заявлений позов із викладених підстав.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечив, вказавши, що вчинив протиправні дії під впливом старших спільників ОСОБА_5 та ОСОБА_1

Представник відповідача проти позову заперечила.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Судом обєктивно встановлено, що за постановою Славутського міськрайонного суду від 05.06.2012 р. ОСОБА_4, який обвинувачувався за ч. 2 ст.190 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 6 та п. а ст. 1 Закону України Про амністію у 2011 році від 08.07.2011 року.

Згідно вказаної постанови встановлено, що 12.08.2010 р. в денний час в м. Славута неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою з підсудніми ОСОБА_1 та ОСОБА_5, під вигаданим приводом, випросили як позику у малолітнього потерпілого ОСОБА_2 1500 грн., без наміру їх повернення. Кошти витратили на власні потреби.

16.08.2010 р. неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою з підсудніми ОСОБА_1 та ОСОБА_5, під вигаданим приводом, випросили як позику у малолітнього потерпілого ОСОБА_3 500 грн., без наміру їх повернення. Кошти витратили на придбання продуктів, спиртних напоїв, таксі та розваги.

21.08.2010 р. неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою з підсудніми ОСОБА_1 та ОСОБА_5, під вигаданими приводами, випросили у малолітнього потерпілого ОСОБА_3 2500 грн., не маючи намірів повертати привласнили їх. Кошти витратили на придбання продуктів, спиртних напоїв, таксі та розваги.

22.08.2010 р. неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою з підсудніми ОСОБА_1 та ОСОБА_5 під вигаданими приводами, випросили як позику у малолітнього потерпілого ОСОБА_2 2000 грн., не маючи намірів їх повертати. Гроші витратили на придбання продуктів, спиртних напоїв, таксі та розваги.

28.08.2010 р. неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою з підсудніми ОСОБА_1 та ОСОБА_5, під вигаданим приводом, випросили як позику у малолітнього потерпілого ОСОБА_2 1500 грн., не маючи намірів повертати, привласнили їх. Кошти витратили на придбання продуктів, спиртних напоїв, таксі та розваги.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК.

Відповідно до ст. 44 КК України лише особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності на підставі закону України про амністію.

Встановлюючи загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду ст. 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини ( ст. 1190 ЦК України).

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі ( ст.. 1192 ЦК України).

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_4 діяв спільно за попередньої змовою із двома іншими співучасниками, що встановлено постановою суду від 05.06.2012 р., і спричинена ними спільно шкода складає 8 000 грн., то суд вважає, що до відшкодування позивачам підлягає стягненню шкода із відповідача у розмірі 2 666, 67 грн.

Статтею 23 ЦК України закріплено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 1167 ЦК України зазначає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що в результаті протиправних дій відповідача позивачам було заподіяно його діями моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях. При визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги суть позовних вимог, характер правопорушення, ступінь та тривалість душевних страждань потерпілих, через втрату грошових коштів.

Посилання позивачів на те, що ОСОБА_3 у звязку із протиправними діями відповідача переніс загострення протікання хвороби, вимушено пройшов додатковий курс лікування у стаціонарі Славутської ЦРЛ, суд знаходить необґрунтованим, оскільки обєктивними доказами дана обставина не підтверджена. А наданий суду консультативний висновок свідчить лише про огляд ОСОБА_3 гематологом Хмельницької обласної дитячої лікарні одноразово - 05.01.2011 р. Жодним чином не підтверджено позивачами також і витрат коштів на лікування ОСОБА_3 у період після серпня 2010 р.

Враховуючи вимоги розумності і справедливості, позовні вимоги у цій частині слід задоволити частково. На думку суду, сума у розмірі 1 000 гривень є адекватною спричиненій шкоді і достатньо компенсує понесені моральні втрати потерпілих, рівноцінно розподіливши її між обома позивачами.

Питання про судові витрати вирішено відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1190,1192 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 2 666, 67 грн., на відшкодування моральної шкоди - 1000 грн., судові витрати у розмірі 14, 30 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Маршал І. М.