Справа № 226/3856/13-ц
Провадження 6/226/242/2013
Димитровський міський суд Донецької
головуючої – судді Клепка Л.І.,
при секретарі Тіссен О.В.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Димитров
подання державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Димитровського міського управління
юстиції про оголошення розшуку
З відділу державної виконавчої служби
Димитровського міського управління
юстиції до Димитровського міського
суду надійшло подання про оголошення
розшуку боржника ОСОБА_1.
В обґрунтування подання зазначено, що
на виконанні у державній виконавчій
службі у м.Димитров знаходиться
зведене виконавче провадження, до
складу якого входять: вимога № ф501у від
17.05.2013 року, видана УПФУ м.Димитрова про
стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ
м.Димитрова 1194,03 грн. (виконавче
провадження відкрито 07.06.2013 року),
постанова № АА2 480128 від 27.06.2013 року,
видана ДАІ про стягнення з ОСОБА_1
штрафу на користь держави в сумі 1020 грн.
(виконавче провадження відкрито 21.08.2013
року), вимога № ф626у від 08.08.2013 року,
видана УПФУ м.Димитрова про стягнення з
ОСОБА_1 на користь УПФУ м.Димитрова –
3890,22 грн. (виконавче провадження
відкрито 06.09.2013 року), постанова № АА2
480007 від 25.04.2013 року, видана ДАІ про
стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь
держави в розмірі 510 грн. (виконавче
провадження відкрито 23.09.2013 року),
постанова Димитровського міського
суду від 16.07.2013 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь держави штрафу в
розмірі 2550 грн. (виконавче провадження
відкрито 23.09.2013 року). Оскільки ОСОБА_1
від виконання зазначених рішень
ухиояється, заходів щодо сплати боргу
не вживає, в місті свого постійного
проживання не проживає, державний
виконавець просить суд оголосити його
розшук.

Дослідивши матеріали подання, суд
вважає, що воно задоволеннб не
підлягає, виходячи з наступного.

Примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. ст. 5, 7 зазначеного
Закону державний виконавець
зобов’язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
використовуючи надані йому права у
точній відповідності із законом.

Пунктом 3.12. Інструкції з організації
примусового виконання рішень
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5
встановлено, що перед зверненням до
суду з поданням про винесення ухвали
про розшук боржника - фізичної особи
або дитини, державний виконавець
вживає заходів, спрямованих на
встановлення фактичного
місцезнаходження боржника - фізичної
особи або дитини щодо:

а) отримання відповіді на запит від
відповідних територіальних органів
МВС України щодо місця реєстрації
особи;

б) отримання інформації від учасників
виконавчого провадження та інших осіб,
у тому числі усно (в такому випадку
отримана інформація відображається в
акті державного виконавця), про

можливі місця перебування боржника;

в) перевірки наявності боржника за
можливими місцями його перебування,
встановленими під час проведення
виконавчих дій;

г) отримання інформації щодо місця
роботи боржника;

ґ) отримання інформації про боржника з
інших джерел.

Як вбачається з матеріалів
подання, заходи державного виконавця
зводяться лише до перевірки боржника
за місцем проживання, зазначеному в
вимогах УПФ та постановах про
адміністративні правопорушення, інших,
передбачених Інструкцією заходів, не
вживалося, що є недостатнім для
звернення до суду з поданням про
оголошення розшуку.

Згідно ч.ч.1, 5 ст.42 Закону
України „Про виконавче провадження”
судом може бути оголошено розшук
боржника за поданням державного
виконавця у разі відсутності
відомостей про місце його проживання
за виконавчими документами про
стягнення аліментів, відшкодування
шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров’я або у зв’язку з
втратою годувальника, а також дитини за
виконавчим документом про відібрання
дитини. За іншими виконавчими
документами розшук може бути оголошено
судом за наявності письмової згоди
стягувача відшкодувати витрати на
розшук та авансувати зазначені
витрати.

Як вбачається з долучених
до подання матеріалів, виконавчі
провадження відкриті за двома вимогами
УПФ в м.Димитров та на підставі
постанов про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
порушення правил дорожнього руху.
Письмової згоди стягувачів, а також
даних на підтвердження вручення
боржнику постанов про відкриття
виконавчого провадження, як того
вимагають положення ст.31 Закону
України «Про виконавче провадження» в
редакції Закону №2677-УІ від 04.11.2010 року,
яка набрала чинності з 08.03.2011 року, суду
не надано.

Окрім того, слід зазначити
що відповідно до ст.304 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
питання, пов’язані з виконанням
постанови про накладення
адміністративного стягнення,
вирішуються органом (посадовою особою),
який виніс постанову. Розшук боржника у
разі несплати накладеного стягнення у
вигляді штрафу зазначеним Кодексом не
передбачено. Що стосується вимоги УПФ
про стягнення недоїмки з платника
єдиного внеску на підставі Закону
України «Про збір і облік єдиного
внеску на загальнообов’язкове
державне соціальне страхування», то ці
питання в порядку цивільного
судочинства також не вирішуються.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст.375 ЦПК України, ст. 40 Закону
України „Про виконавче провадження”,
суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання
державного виконавця відділу ДВС
Димитровського міського управління
юстиції ОСОБА_2 про оголошення розшуку
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_2, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Димитровський міський суд Донецької
області шляхом подачі апеляційної
скарги у п’ятиденний строк з дня
оголошення ухвали суду. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
осіб, які її оскаржують, апеляційна
скарга подається протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя