АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Котули Л.Г., Волошиної В.М.

при секретарі: Кругик В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
на рішення Дарницького районного суду
м. Києва від 23 вересня 2013 року

в справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
та штрафних санкцій.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Київенерго» (надалі - ПАТ
«Київенерго») звернулося у суд з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості та штрафних санкцій.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що ОСОБА_1 не в повному обсязі сплачує
платежі за фактичне щомісячне
споживання електричної енергії,
внаслідок чого станом на 01 жовтня 2012
року утворилася заборгованість, в сумі
515 грн. 42 коп. Просив стягнути з
відповідача виниклу заборгованість, а
також 3% річних та інфляційні, в сумі 115
грн. 90 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 23 вересня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права, просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, та ухвалити нове, про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, споживачем
електричної енергії за адресою -
квартира АДРЕСА_1, яку постачає ПАТ
«Київенерго», є ОСОБА_1 /а.с.12-13/

Встановлено, що у зв'язку з неповною
сплатою відповідачем отриманих послуг
з електропостачання, перед
товариством виникла заборгованість,
яка станом на 01 жовтня 2012 року
становить 515 грн. 42 коп. /а.с.15/ .

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, районний суд, виходив з того,
ОСОБА_1, як пенсіонер системи МВС
України, користується 50% пільгою в на
оплату електричної енергії, належним
чином повідомив позивача про наявність
безтермінової пільги, оплачує
вартість спожитої електроенергії
відповідно до наданої пільги, у зв'язку
з чим незастосування такої пільги при
обчисленні витрат за постачання
електроенергії є неправомірним.

Між тим, з такими висновками суду
першої інстанції погодитися неможливо.

З долученого до справи розрахунку
заборгованості за спожиту
електроенергію убачається, що ОСОБА_1,
починаючи з 16 квітня 2003р. не в повному
обсязі проводив оплату вартості
отриманої електроенергії, у зв'язку з
чим утворилася заборгованість, яка
станом на 01 жовтня 2012р. становить
515грн.42коп. /а.с. 9-11/.

Матеріали справи свідчать, що між
сторонами відсутній договір на
постачання електроенергії й з
пропозицією про його укладення, в тому
числі й щодо пільгового споживання
електроенергії, ОСОБА_1 до позивача не
звертався.

Відповідно до положень п.31 Правил
користування електричною енергією,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України №1357 від 26 липня
1999 року споживач, який має право на
встановлені законодавством пільги з
оплати спожитої електричної енергії,
повідомляє у письмовій заяві
енергопостачальника про своє право на
пільгу з посиланням на відповідний
законодавчий акт. Пільгова оплата
здійснюється з дня подання споживачем
заяви.

Визнаючи недоведеним заявлений по
справі позов, суд визнав неспроможними
твердження представника позивача про
необхідність звернення ОСОБА_1 під час
роботи у бюджетній організації з
відповідною заявою до її адміністрації
з метою відшкодування витрат,
посилаючись на відсутність
законодавчого врегулювання цього
питання.

Між тим, відповідно до справи, боржник
працював у бюджетній організації, а
районний суд залишив поза увагою п.п.3, 5
постанови Кабінету Міністрів України
№ 426 від 31 березня 2003р. «Про
затвердження Порядку надання пільг,
компенсацій і гарантій працівникам
бюджетних установ,
військовослужбовцям, особам рядового і
начальницького складу», у
відповідності до яких видатки на
відшкодування витрат за надані
пільговику /військовослужбовцю/
послуги здійснюються за рахунок і в
межах асигнувань на утримання цих
установ, а для відшкодування фактичних
витрат пільговик подає в бухгалтерію
установи копію квитанцій. В той час як
згадані положення підзаконного акту
узгоджуються з вимогами Законів
України Про державний бюджет України
на 2003 -2007р.р.

Обгрунтовуючи правові підстави до
звернення у суд з позовом, представник
позивача вказував на те, що до
енергопостачальної компанії від
ОСОБА_1 не поступала складена у
відповідності до положень зазначених
Правил належна заява з доказами про
наявність у нього пільг щодо сплати за
користування електроенергією, що є
перешкодою для надання послуг на
пільговій основі.

Окрім цього, з пояснень представника
товариства в судовому засіданні
убачається, що ним не заперечувалися
долучені до справи докази про
наявність у відповідача пільг щодо
сплати спожитої електроенергії, проте
представник твердив про неподання
боржником товариству відповідної
заяви, а звернення боржника до
товариства в період виникнення боргу
було лише один раз й відповідь на яке
йому було надано з відповідним
роз'ясненням.

Разом з тим, районний суд не вжив
заходів щодо дослідження змісту
наданої відповіді, що вплинуло на
повноту з'ясування обставин справи.

Так, під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції представник
товариства дав усні пояснення,
підтвердивши їх письмово /а.с.98,99,108/, про
те, що на адресу позивача та
структурного підрозділу позивача -
МСД -4 ПАТ «Київенерго» від ОСОБА_1
поступила лише одна заява, датована 10
листопада 2009р. про його незгоду з
отриманим попередженням про наявність
боргу за спожиту електроенергію.

Також до справи було долучено копію
наданої відповіді /а.с.47,112/.

Зі змісту відповіді на звернення
убачається, що структурним підрозділом
позивача ОСОБА_1 надано роз'яснення
щодо правових підстав до нарахування
заборгованості за електроенергію та
відсутність у архіві районного
відділення звернень з наданням
документів, які засвідчують право на
пільгу за адресою АДРЕСА_1, одночасно
йому роз'яснено порядок, встановлений
п.п. 31, 26 Правил користування
електроенергією для населення, та у
відповідності до якого
енергопостачальна компанія має право
до нарахування плати за спожиту
електроенергію на пільговій основі, а
також боржнику рекомендовано укласти
відповідний договір /а.с.112/.

Доказів, які б свідчили про отримання
позивачем від ОСОБА_1 заяви, складеної
у відповідності до вимог згаданих
Правил, до справи не долучено, що є
перешкодою для висновків про обов'язок
позивача нараховувати боржнику плату
за користування електроенергією з
відповідними пільгами.

Наведене свідчить, що судом неповно
з'ясовано обставини справи, що призвело
до неправильного вирішення справи,
неправильного застосуваннянорм
матеріального права, а тому рішення
районного суду підлягає скасуванню, а
по справі сліду ухвалити нове рішення.

Відповідно до вимог ч.1,4 ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст..61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідачем, в розумінні положень
ст.57-59 ЦПК України, не надано належних
та допустимих доказів повідомлення у
встановленому законом порядку ПАТ
«Київенерго» про наявність у нього
пільги щодо сплати за спожиту
електроенергію, яка до того, ж починає
враховуватися з дати подання
відповідної заяви.

За таких обставин, грошові кошти, які
складаються з заборгованості по
оплаті спожитої ОСОБА_1 електричної
енергії, яка станом на 01 жовтня 2012р.
становить 515 грн. 42 коп., а також 36 грн. 49
коп. 3% річних та 79 грн. 42 коп.
інфляційних від вказаної суми,
передбачені положеннями ч.2 ст.625 ЦК
України, підлягають стягненню з
ОСОБА_1 на користь товариства.

З урахуванням положень ч.1, 5 ст.88 ЦПК
України з відповідача підлягають
стягненню понесені ПАТ «Київенерго»
судові витрати, в сумі 329 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 23 вересня 2013 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким
позов публічного акціонерного
товариства «Київенерго» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Київенерго» заборгованість за
спожиту електроенергію в сумі 515 грн. 42
коп., 36 грн. 49 коп. 3% річних, 79 грн. 42 коп.
інфляційних, а також витрати по оплаті
судового збору в сумі 329 грн. 40 коп.

Рішення набирає чинності негайно,
проте може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом 20 днів з
моменту проголошення шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/4402/13

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/14660/2013

Головуючий у суді першої
інстанції:Цимбал І.К.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.