АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
інстанції - Ритова В.І.
Доповідач - Ткаченко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2013 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді
Ткаченко І.Ю.

суддів - Рудь
В.В., Повєткіна В.В.

при секретарі -
Шаботинець С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» про визнання дій
незаконними та недійсними умов
договору

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль»

на рішення Царичанського районного
суду Дніпропетровської області від 03
червня 2013 року,

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
про визнання дій незаконними та
недійсними умов договору.

В обґрунтуванні позову вказав, що 17
вересня 2007 року він уклав з ВАТ
"Райффайзен Банк Аваль" кредитний
договір № 014/136532/3151/74 на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання, зі сплатою 11,75 %
річних. Відповідно до умов п. 1.1
Договору він отримав кредит у вигляді
не відновлювальної кредитної лінії у
сумі 100 000 грн., та зобов'язувався
повернути та сплатити проценти за
користування кредитом відповідно до
умов Договору. При здійсненні
чергового платежу за договором касир
(оператор) банку повідомила його про
існування збільшення процентів. 04.01.2013
року він звернувся з письмовою заявою
до Голови правління банку з проханням
про відміну незаконного збільшення
процентів, але листом від 01.02.2013 року
йому відмовили та залишили підвищену
процентну ставку за користування
кредитом. Вважає такі дії банка
неправомірними, оскільки відповідно до
п. 1.6 договору сторони домовились, що
процентна ставка за користування
кредитом збільшується на 5 відсотків
річних від ставки, вказаної в п. 1.4
договору, при настанні таких умов: 1.6.1.
Несвоєчасне надання Кредитору
Договору (полісу) страхування
застави/іпотеки та/або життя (або
страхування від нещасного випадку)
Позичальника та документів, що
підтверджують повну сплату страхового
платежу (якщо страхування передбачено
умовами п. 4.1 Договору). Згідно п. 4.1
договору кредитор зобов'язується
надати Позичальнику кошти, за умови
укладання договорів забезпечення,
зазначених в п. 2.1 цього договору, та
укладання договорів страхування
предмету іпотеки/застави (п.2.1
договору), життя або страхування від
нещасного випадку або іншого виду
страхування: на вимогу Кредитора,
Позичальника/Поручителя (зазначити
необхідне) відповідно вимог договору.
Тобто, позивач вважає, що обов'язковою
передумовою укладання Позичальником
зазначених в п. 4.1 договорів є вимога
Кредитора про необхідність укладення
договору та визначення в цій вимозі
який саме необхідно укласти договір,
незважаючи на відсутність вимоги з
боку банку про укладення договору
страхування, 27.12.2012 року він самостійно
уклав договір добровільного
страхування з ПАТ "Страхова компанія
"Уніка" на страхування майна, що є
предметом іпотеки, але процентну
ставку банк не зменшив, надіславши йому
(позивачу) проект додаткової угоди з
пунктами, які погіршують умови
укладеного договору. Також відповідач
порушив вимоги п. 6.2 договору, що
передбачають обов'язковість
повідомлення в семиденний строк
позичальника про зміну кредитної
ставки. Підвищення процентної ставки
за відсутності обґрунтувань,
передбачених умовами договору,
свідчать, що банк не виконав свої
зобов'язання за укладеним договором по
відношенню до нього, оскільки
підвищення відсоткової ставки за
договором було проведено за
відсутності підстав, передбачених п.
1.6.1 укладеного договору та за
відсутності передбаченого договором
повідомлення позичальника. З положень
п. 1.6.1. Кредитного договору вбачається,
що зазначені положення порушують його
права та законні інтереси, містять
дискримінаційні, стосовно позивача,
правила зміни відсоткової ставки та є
несправедливою умовою договору, а тому
підлягають визнанню недійсними.
Посилаючись на ч. 4 ст. 55 ЗУ "Про банки і
банківську діяльність", п.4 ст. 11, п. 4 ч. 1
ст. 21, ст. 22 ЗУ "Про захист прав
споживачів", ст.ст. 16, 611, 525, 526, 651, 653, 654,
1054, 1056-1 ЦК України, прохає визнати
незаконними дії ВАТ "Райффайзен Банк
Аваль" про підвищення процентної
ставки за кредитним договором №
014/136532/315/74 від 14.09.2007 року, зобов'язати
знизити процентну ставку до розміру 11,75
% та здійснити перерахунок відсотків
згідно з кредитним договором за період
з 01.12.2012 року по 30.04.2013 року; визнати
недійсною умову п. 1.6.1 договору №
014/136532/3151/74 від 17.09.2007 року.

Рішенням Царичанського районного суду
Дніпропетровської області від 03
червня 2013 року, в якому було
виправлено описки ухвалою від 20
вересня 2013 року, позовні вимоги ОСОБА_2 -
задоволено. Визнано незаконним дії ВАТ
"Райффайзен Банк Аваль" про підвищення
процентної ставки за кредитним
договором № 014/136532/3151/74 від 17.09.2007 року,
зобов'язано знизити процентну ставку
до розміру 11,75 %. Визнано недійсною
умову п. 1.6.1 договору № 014/136532/3151/74 від
17.09.2007 року в частині щодо такої події
як право Банка при виникненні кожної з
наступних подій, зокрема відмови
Позичальника в оформленні
(переоформленні) якого-небудь із
договорів, договорів іпотеки, поруки,
договорів страхування, згідно п. 4.1
даного Договору згідно статті 651 ЦК
України здійснити одностороннє
збільшення процентної ставки.
Зобов'язано ВАТ "Райффайзен Банк Аваль"
здійснити перерахунок відсотків
згідно з кредитним договором за період
з 01.12.2012 року по 30.04.2013 рік.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просить
скасувати рішення й ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, рішення
суду скасуванню, з ухваленням нового
рішення про відмову у задоволенні
позову з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
17 вересня 2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ
"Райффайзен Банк Аваль" був укладений
кредитний договір № 014/136532/3151/74, строком
по 17.09.2022 р. Відповідно до умов п. 1.1
Договору ОСОБА_2 отримав кредит у
вигляді не відновлювальної кредитної
лінії у сумі 100 000 грн., та зобов'язувався
повернути та сплатити 11,75 % річних за
користування кредитом. Пунктом 1.4
вказаного договору передбачено, що
сторони домовились, що Кредитор має
право без отримання будь-якої
додаткової згоди Позичальника
коригувати (змінювати) процентну
ставку протягом дії цього Договору у
випадках, передбачених п. 1.5-1.6 Договору,
та з дотриманням порядку,
передбаченого п. 6.2. цього Договору.
Сторони домовились, що процентна
ставка за користування кредитом
збільшується на 5 відсотків річних від
ставки, вказаної в п. 1.4 Договору, при
настанні таких умов: 1.6.1. Несвоєчасне
надання Кредитору Договору (полісу)
страхування застави/іпотеки та/або
життя (або страхування від нещасного
випадку) Позичальника та документів, що
підтверджують повну сплату страхового
платежу (якщо страхування передбачено
умовами п. 4.1 Договору). Згідно п. 4.1
Кредитного договору, на умовах цього
Договору кредитор зобов'язується
відкрити Позичальнику позичковий
рахунок № 21 та надати
Позичальнику кредитні кошти, за умови
укладання договорів забезпечення,
зазначених в п. 2.1 цього Договору, та
укладання договорів страхування
предмету іпотеки / застави (п.2.1
Договору), життя або страхування від
нещасного випадку або іншого виду
страхування: на вимогу Кредитора,
Позичальника/Поручителя (зазначити
необхідне) відповідно до вимог
Договору. Пункт 6.2 Договору, у випадках,
передбачених цим Договором, кредитор
має право змінити процентну ставку за
користування кредитом. Про зміну
процентної ставки Кредитор письмово
повідомляє Позичальника протягом 7
календарних днів з дати прийняття
рішення про її зміну. Таке повідомлення
є невід'ємною частиною цього Договору.

Задовольняючи позовні вимоги суд 1
інстанції керувався ч. 4 ст. 55 ЗУ "Про
банки і банківську діяльність", п.4 ст. 11,
п. 4 ч. 1 ст. 21, ст. 22 ЗУ "Про захист прав
споживачів", ст.ст. 16, 611, 525, 526, 651, 653, 654,
1054, 1056-1 ЦК України та виходив з того, що
відповідач не надав суду підтвердження
наявності вимоги про укладення
договорів страхування предмету
іпотеки/застави, життя або страхування
від нещасного випадку або іншого виду
страхування, а відповідно доводи
позивача про неповідомлення його
відповідачем про надання копій
договорів страхування, у відповідності
до п.4.1 кредитного договору є
обґрунтованими, та свідчить про те, що
позивач не ухилявся від виконання
своїх обов'язків згідно укладеного
Кредитного договору, а тому його
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Однак, з такими висновками суду не може
погодитися колегія суддів з наступних
підстав.

Судом 1 інстанції вірно встановлено, що
17 вересня 2007 року між сторонами було
укладено кредитний договір №
014/136532/3151/74, строком по 17.09.2022 р. зі
сплатою 11,75 % річних за користування
кредитом.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивачем в 2012 році не було своєчасно
укладено договір страхування
іпотечного майна і відповідно не було
своєчасно надано відповідачу договір
страхування та документи, що
підтверджують здійснення страхового
платежу, що передбачено вищезазначеним
кредитним договором. На виконання
вимог кредитного договору Банком було
направлено 29.11.2012 року на адресу
позивача, яка вказана в кредитному
договорі, лист-повідомлення про
підвищення розміру процентної ставки
та роз'яснено, що при належному
виконанні умов договору щодо щорічного
страхування заставного майна та
здійснення інших видів страхування,
процентну ставку за користування
кредитним договором може бути знижено
шляхом укладання між сторонами
відповідної додаткової угоди до
кредитного договору, що передбачено
умовами договору.

Так, відповідно до ч. 28 Постанови № 5
Пленуму Вищого Спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 року, при
вирішенні питання щодо правомірності
підвищення банком чи іншою фінансовою
установою процентної ставки суди
повинні розрізняти умови кредитного
договору, які встановлюють
односторонню зміну умов договору, від
умов договору, що встановлюють
погоджену сторонами процедуру зміни
договору шляхом прийняття
позичальником пропозиції кредитора
про зміну умов договору відповідно до
вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку,
визначеному частиною шостою статті 1056-1
ЦК. Наприклад, не є односторонньою
зміною умов договору та не суперечить
статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої
процентної ставки залежно від зміни
обставин кредитного ризику
(неукладення договору страхування,
припинення договору застави/іпотеки
тощо), якщо в кредитному договорі
визначено обставини, за якими
застосовується інша фіксована
процентна ставка, та її розмір. При
підвищенні процентної ставки
з'ясуванню підлягають визначена
договором процедура підвищення
процентної ставки (лише повідомлення
позичальника чи підписання додаткової
угоди тощо); дії позичальника щодо
прийняття пропозиції кредитора тощо.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до п. п. 1.6 - 6.2 Кредитного
договору така зміна процентної ставки
відбувається у випадку ненадання
договору (полісу) страхування застави
та життя позичальника та документів, що
підтверджують сплату страхового
платежу. Така зміна відбувається на
суму 5 відсотків та здійснюється без
укладання будь-яких додаткових угод до
Договору і вважається, що новий розмір
процентної ставки застосовується з
дати прийняття Кредитором
відповідного рішення про її зміну та
стосовно всієї непогашеної суми.
Повідомлення про прийняття рішення
направляється за адресою прописки
позичальника протягом 7 днів з моменту
прийняття рішення. Згідно умов
договору зазначене повідомлення не має
особливих вимог до відправки, а
відповідно було направлено
рекомендованим листом на адресу
прописки позивача, про що свідчить
копія зазначеного повідомлення
направленого згідно квитанції та
списку згрупованих рекомендованих
повідомлень від 29.11.2012 р. (а.с.55-59).

Крім того, позивач був повідомлений про
необхідність кожен рік укладати
договір страхування, що ним було
визнано в судовому засіданні
апеляційної інстанції і з 2007 року по 2012
рік він належним чином виконував умови
договору в цій частині.

Отже, в даному випадку не відбулося
односторонньої зміни процентної
ставки, оскільки зазначена зміна
передбачена умовами договору з якими
позивач ознайомлений в повному обсязі
про що свідчить п. 8.2. та п. 8.4. Кредитного
договору, відповідно до яких сторони
погодили, що з укладанням договору
сторони досягли згоди з усіх його
істотних умов та не існує будь-яких
умов, які можуть бути істотними та
необхідними за змістом договору;
сторони домовились, що будь-яке
порушення Позичальником, умов цього
Договору повинно розглядатись, як
істотне порушення Договору, яке надає
право Кредитору в порядку,
передбаченому цим Договором та/або
діючим законодавством України,
незалежно від встановлених Договором
строків виконання зобов'язання,
вимагати від Позичальника повернення
кредиту та інших передбачених цим
Договором платежів.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Відповідно до ст. 627 ЦК
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 653 ЦК
України в разі зміни договору
зобов'язання сторін змінюються
відповідно до змінених умов щодо
предмета, місця, строків виконання
тощо.

Отже, якщо сторонами кредитного
договору досягнуто домовленості з усіх
його умов, у тому числі щодо збільшення
банком в односторонньому порядку
процентної ставки кредитним договором
з дотриманням певної процедури, то такі
умови повинні виконуватись сторонами з
моменту досягнення домовленості, тобто
з моменту підписання договору.

Таким чином, необґрунтованим є рішення
суду про визнання незаконним дії
відповідача про підвищення процентної
ставки за кредитним договором,
зобов'язання знизити процентну ставку
до розміру 11,75 %, визнання недійсним
пункту 1.6.1. Кредитного договору в
частині щодо такої події, як право
банка при виникненні кожної з
наступних подій, зокрема відмови
Позичальника в оформлені
(переоформленні) якого-небудь із
договорів, договорів іпотеки, поруки,
договорів страхування, згідно п. 4.1.
даного договору згідно ст. 651 ЦК України
здійснити одностороннє збільшення
процентної ставки, бо підвищення
процентної ставки відбулося згідно
умов договору, процентну ставку за
користування кредитним договором може
бути знижено шляхом укладання між
сторонами відповідної додаткової
угоди до кредитного договору, що
передбачено умовами договору, а
зазначений пункт 1.6.1 Кредитного
договору, не є односторонньою зміною
умов договору та не суперечить змісту
статті 1056-1ЦК України, оскільки
збільшення відсоткової ставки на 5%
було передбачено умовами Кредитного
договору, з яким був ознайомлений
позичальник та ним підписаний.

За наведених підстав рішення суду на
підставі п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313 ЦПК України,
апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Рішення Царичанського районного суду
Дніпропетровської області від 03
червня 2013 року - скасувати.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» про визнання
дій незаконними та недійсними умов
договору - відмовити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: