Справа № 1312/2-567/12 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин Я.М.
Провадження № 22-ц/783/136/13 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Бакуса В.Я., Мацея М.М.,

секретарів Мариняк О.І., Дідуся О.Р.,

з участю ОСОБА_2, представника ЛКП Господар - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського комунального підприємства Господар на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 31 січня 2012 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства Господар до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2011 року Львівське комунальне підприємства Господар звернулося в суд з позовом, в якому просить стягнути солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заборгованість по оплаті послуг з постачання холодної води і водовідведення з урахуванням індексу інфляції в сумі 3 518,31 грн. та три проценти річних в сумі 93,91 грн. Свої вимоги мотивує тим, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі. Вказаний будинок перебуває на балансі позивача - ЛКП Господар. У відповідності до договору № 544081 від 01.07.2008 року, укладеного між ЛМКП Львівводоканал та позивачем, останній надає споживачам, в тому числі й відповідачам послуги з постачання холодної води та водовідведення. Відповідачі отримають послуги, однак не вносять за них плату, через що за період з листопада 2008 року по вересень 2010 року виникла заборгованість в розмірі 3 167,31 грн. Оскільки відповідачі її добровільно не сплачують, тому просить стягнути суму заборгованості в судовому порядку. Крім того, просить також стягнути 351 грн. інфляційних втрат та три проценти річних.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 31 січня 2012 року в задоволенні позову Львівського комунального підприємства Господар до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з постачання холодної води і водовідведення з урахуванням індексу інфляції в сумі 3 518,31 грн. та три проценти річних в сумі 93, 91 грн. відмовлено за безпідставністю.

Рішення оскаржило ЛКП Господар. Вважає, що судом не було належним чином досліджено всіх обставин справи, а рішення є таким, що ухвалене із порушенням норм матеріального і процесуального права. Суд мотивував рішення тим, що між сторонами не укладено договору про надання послуг з постачання холодної води до квартири АДРЕСА_2, відсутністю в матеріалах справи доказів пропонування відповідачу з боку позивача укласти такий договір, існування у нього права надавати споживачам будинку № 5 по вул. Парфановичів в м. Львові послуги з постачання холодної води, тому суд прийшов до висновку, що відповідних відносин немає. Судом не було взято до уваги, що у квартирі відповідачів відсутні квартирні засоби обліку води (лічильник), відтак послуги з водовідведення повинні оплачуватись споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормами споживання (п. 17 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року). Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги (далі Закон) позивач являється виконавцем, а відповідач споживачем послуг. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 цього ж Закону встановлено, що споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону передбачений обовязок споживача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Крім того, відповідачем не було додано до матеріалів справи жодних підтверджень ненадання позивачем послуг з водопостачання та водовідведення до відповідної квартири по вул. Парфановичів у м. Львові.

Просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Судові витрати по справі покласти на відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ЛКП Господар - ОСОБА_3, на підтримання апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 21, 24, 41 Конституції України, статті 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту прав споживачів.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Згідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Колегія суддів приходить до переконання, що дане рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.

В судовому засіданні встановлені наступні юридично значимі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що у квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно розрахунку, представленого позивачем, у відповідачів станом на 01.09.2010 року існує заборгованість по оплаті послуг з постачання холодної води, яка становить 3 167,31 грн. (а. с. 16). Період, протягом якого нарахована заборгованість позивачем вказано - з листопада 2008 року по вересень 2010 року.

У відповідності до ст. 19 Закону України Про житлово-комунальні послуги, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до ст. 21 вказаного Закону, виконавець (суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг споживачу відповідно до умов договору) зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов.

Як встановлено районним судом та підтверджується матеріалами справи, жодного договору між позивачем та відповідачем на надання послуг з постачання холодної води до квартири АДРЕСА_3 укладено не було, відсутні в матеріалах справи і докази пропонування відповідачам з боку позивача укласти такий договір.

Суд першої інстанції вірно не взяв до уваги типовий договір (датований 01.01.2011 року, тобто вже після періоду, за який розраховано борг, стягнення якого є предметом даного спору, (а. с. 11), про надання послуг з постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що наявний в матеріалах справи, оскільки такий не підписаний відповідачами, позивачем не надано доказів його надіслання на адресу відповідачів чи вручення його останнім.

Судом також в межах цивільної справи № 2-3778/02 встановлено, що між Личаківською районною адміністрацією Львівської міської ради і ОСОБА_2 було укладено мирову угоду, яку визнано ухвалою суду від 23.12.2002 року. Згідно вказаної мирової угоди ЛКП Господар взяло на себе зобовязання відремонтувати водопровід та каналізацію у квартирі АДРЕСА_3.

Викладене підтверджується рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 04.04.2005 року у справі № 2-1648/2005 р. Вказаним рішенням також встановлено, що ЛКП Господар взятих на себе зобовязань по мировій угоді не виконало з власної вини, водопровід та каналізацію не відремонтувало. Внаслідок вказаних дій квартира відповідачів № 1 в будинку № 5 по вул. Парфановичів в м. Львові була позбавлена водопостачання та водовідведення.

Як вбачається з рішення Личаківського районного суду м. Львова від 13.11.2008 року у справі № 2-1960/08 станом на 13.11.2008 року водопостачання та водовідведення у квартирі АДРЕСА_3 не відновлено. Вказаним рішенням ОСОБА_2 зобов'язано не чинити перешкод ЛКП Господар у проведенні ремонту водопровідної груби.

Жодного належного доказу здійснення відновлення водопостачання до вказаної квартири позивачем не надано. Більше того представник позивача не навів обґрунтування, чи здійснило ЛКП Господар такий ремонт у спірній квартирі та коли саме, і навіть не стверджено про існування такої обставини.

Не доводить факту користування відповідачами послугами водопостачання і протокол про адміністративне правопорушення № 44 від 16.01.2008 року, оскільки, в силу приписів ст. 61 ЦПК України та Глави 19, Глави 23 КУпАП за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення виноситься постанова. Отже, саме постанова, а не протокол може встановлювати певні обставини, зокрема, вчинення особою певних дій, що підпадають під ознаки адміністративного проступку.

Відмовляючи в позові, суд дійшов вірного висновку, що оскільки послуги з постачання холодної води за період з листопада 2008 року по вересень 2010 року відповідачам не надавались, тому немає підстав для стягнення з відповідачів грошових коштів.

Така позиція районного суду відповідає вимогам закону, оскільки плата зі споживачів стягується виключно за надані послуги, а таких, як доведено в суді, позивачем не надавалось.

Крім того, суд першої інстанції взяв до уваги і той факт, що позивачем не надано жодного доказу існування у нього права надавати споживачам - будинку № 5 по вул. Парфановичів в м. Львові послуг з постачання холодної води, зокрема не доведено, що вказаний будинок знаходиться на його балансі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду, оскільки суд правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті і справедливе рішення, дійшовши його на основі повно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, з дотриманням норм матеріального й процесуального права.

Будь яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Рішення відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 2 ст. 305, ч. 1 п. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст. 313, ч. 1 п. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства Господар - відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 31 січня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Бакус В.Я.

ОСОБА_7