Справа № 327/230/13-ц
Провадження №2/327/87/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2013
року

смт. Розівка

Розівський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового
засідання Захаренко А.В.,

за участі: представника
позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3, представника відповідача
ОСОБА_4, представника третьої особи
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі Розівського
районного суду Запорізької області
цивільну справу за позовною заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро-Вектор» (далі –
ТОВ «Агро-Вектор») до ОСОБА_3 та
реєстраційної служби Розівського
районного управління юстиції
Запорізької області (далі – РС
Розівського РУЮ), треті особи без
самостійних вимог – фізична особа –
підприємець (далі – ФОП) ОСОБА_6 та
відділ державного земельного
агентства у Куйбишевському районі
Запорізької області (далі – відділ
Держземагентства), про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки та скасування державної
реєстрації права оренди, -

В С Т А Н О В И В :

На підставі частини 3 статті 209
Цивільного процесуального кодексу
України (далі – ЦПК України) в судовому
засіданні 06 вересня 2013 року
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

04 червня 2013 року ТОВ
«Агро-Вектор» звернулося до суду із
позовом до ОСОБА_3 та РС Розівського РУЮ
про визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки та скасування
державної реєстрації права оренди.

У позові зазначено, що ОСОБА_3 на
підставі державного акту на право
власності на землю є власником
земельної ділянки площею 6,8300 га, яка
розташована за межами населених
пунктів Азовської сільської ради
Розівського району Запорізької
області. Вищевказана земельна ділянка
знаходиться в користуванні позивача
відповідно до договору оренди,
укладеного 03 квітня 2009 року між
позивачем та ОСОБА_3, терміном на 10
років. Договір оренди зареєстровано у
Розівському відділі Запорізької
регіональній філії ДП «Центр
державного земельного кадастру», про
що у державному реєстрі земель вчинено
відповідний запис від 12 червня 2009 року
за №17.

02 травня 2013 року позивач звернувся з
листом до державного реєстратора РС
Розівського РУЮ ОСОБА_7 з проханням не
допустити реєстрацію договорів оренди
земель між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_3. При
особистій зустрічі між директором ТОВ
«Агро-Вектор» та начальником РС
Розівського РУЮ останньому був наданий
договір оренди з ОСОБА_3 з відміткою про
здійснення його державної реєстрації у
2009 році. Не зважаючи на дані обставини,
державний реєстратор РС Розівського
РУЮ ОСОБА_7 20 травня 2013 року
зареєстрував право оренди ФОП ОСОБА_6
на зазначену земельну ділянку
відповідно до договору оренди від 20
квітня 2012 року, укладеного між ОСОБА_3
та ФОП ОСОБА_6.

Позивач вважає попередній договір
оренди земельної ділянки чинним, а дії
ОСОБА_3 щодо передачі в оренду ФОП
ОСОБА_6 спірної земельної ділянки без
припинення діючого договору оренди
земельної ділянки, - безпідставними та
незаконними.

Посилаючись на ці обставини, позивач
прохає суд визнати недійсним договір
оренди земельної ділянки кадастровий
номер :04:001:0021, розташованої за
межами населених пунктів Азовської
сільської ради Розівського району
Запорізької області, загальною площею
6,8300 га, у тому числі рілля – 6,8300 га,
укладений між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_6,
зареєстрований РС Розівського РУЮ;
скасувати державну реєстрацію права
оренди зазначеної земельної ділянки
ФОП ОСОБА_6.

В судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали
заявлені вимоги ТОВ «Агро-Вектор» по
тих підставах, які були вказані в заяві,
надали відповідні пояснення, позов
прохали задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
позов не визнав, посилаючись на те, що у
нього виник сумнів щодо дійсності
договору оренди, укладеного між ним та
ТОВ «Агро-Вектор», через що він
погодився на пропозицію ФОП ОСОБА_6 та 20
квітня 2012 року уклав з останнім договір
оренди спірної земельної ділянки без
припинення діючого договору оренди
земельної ділянки. Державну реєстрацію
права оренди ФОП ОСОБА_6 на спірну
земельну ділянку було проведено у 2013
році. При реєстрації права власності та
права оренди від його імені на
підставі довіреності діяв ФОП ОСОБА_6.
Разом з тим, відповідач ОСОБА_3
зазначив, що на протязі 2009-2012 років
отримував орендну плату від ТОВ
«Агро-Вектор» за користування
земельною ділянкою.

Позицію відповідача ОСОБА_3 в судовому
засіданні підтримав його представник
на підставі довіреності ОСОБА_4, який
додатково вказав, що відповідач є
власником земельної ділянки і має
право розпоряджатися нею на власний
розсуд.

Представник відповідача РС
Розівського РУЮ ОСОБА_7 в судове
засідання не з'явився, у відповідній
письмовій заяві прохав справу
розглянути без його участі. Крім того,
ОСОБА_7, як представник відповідача у
справі, письмово повідомив судові про
те, що РС Розівського РУЮ позов не
визнає, оскільки реєстрацію договору
оренди, укладеного між ОСОБА_3 та ФОП
ОСОБА_6, було здійснено відповідно до
вимог чинного законодавства.

Представник третьої особи без
самостійних вимог відділу
Держземагентства ОСОБА_5 в судовому
засіданні пояснив, що 15 травня 2013 року
до Держземагентства від державного
реєстратора ОСОБА_7 надійшов письмовий
запит про надання інформації щодо
зареєстрованих речових прав на
нерухоме майно - земельну ділянку,
належну ОСОБА_3, відповідь на який
надано у той же день та повідомлено про
наявність укладеного між відповідачем
ОСОБА_3 та ТОВ «Агро-Вектор» договору
оренди земельної ділянки, який
зареєстровано відповідно до вимог
чинного законодавства. Прохав вирішити
заявлений позов на розсуд суду.

Третя особа без самостійних вимог ФОП
ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_8 були
повідомлені належним чином про час і
місце розгляду справи, в судове
засідання не з’явились, причини своєї
неявки судові не повідомили, клопотань
про відкладення розгляду справи або
про розгляд справи без їх участі не
заявили. За таких обставин розгляд
справи проведено судом за відсутності
третьої особи та його представника, що
не суперечить положенням статті 169 ЦПК
України.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
брали участь у справі, дослідивши
матеріали справи та оцінивши наявні в
них докази, вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні факти і
відповідні їм правовідносини.

Згідно державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІІ-ЗП №053489 від 20 вересня 2001 року,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за №213, ОСОБА_3 є
власником земельної ділянки
кадастровий номер :04:001:0021, площею
6,83 га, яка розташована на території
Азовської сільської ради Розівського
району Запорізької області.

03 квітня 2009 року між ОСОБА_3 та ТОВ
«Агро-Вектор» укладено договір оренди
землі, згідно умов якого орендодавець
надав, а орендар прийняв у тимчасове
платне володіння та користування
вищевказану земельну ділянку.

Пунктами 8 і 44 договору оренди
передбачено, що земельна ділянка
надається в оренду строком на 10 років з
дати набрання чинності цього договору -
з моменту підписання сторонами та його
державної реєстрації.

Відповідно до акту прийому-передачі
від 12 червня 2009 року ОСОБА_3 передав, а
ТОВ «Агро-Вектор» прийняв земельну
ділянку площею 6,8300 га у тимчасове
платне користування на умовах оренди.

12 червня 2009 договір оренди землі від 03
квітня 2009 року зареєстровано у
Розівському відділі Запорізької
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру» у
відповідності до Порядку державної
реєстрації договорів оренди землі,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 25 грудня 1998 року
№2073, яка діяла на момент укладення
вищевказаного договору, про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис за №17.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечувалось сторонами, за період
2009-2012 рр. позивачем відповідачу ОСОБА_9
нараховувалась та видавалась орендна
плата, яка отримувалася останнім, що
дає підстави вважати про обізнаність
ОСОБА_3 щодо існування орендних
правовідносин між ним та ТОВ
«Агро-Вектор».

Порядок державної реєстрації
договорів оренди землі затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 25 грудня 1998 року №2073, а відповідно
до Указу Президента України від 17
лютого 2003 року «Про заходи щодо
створення єдиної системи державної
реєстрації земельних ділянок,
нерухомого майна та прав на них у
складі державного земельного
кадастру», який в силу ст.106 Конституції
України є обов'язковим до виконання на
території України, на Державний
комітет України по земельним ресурсам
покладено обов'язок щодо здійснення у
складі державного земельного кадастру
реєстрації земельних ділянок,
нерухомого майна та прав на них,
договорів оренди земельних ділянок. Не
зареєстрований у встановленому
законом порядку, договір не є
укладеним.

Відповідно до п.2 цього Порядку
державної реєстрації договорів оренди
землі, державна реєстрація договорів
оренди є офіційним визнанням і
підтвердженням державою факту
виникнення або припинення права оренди
земельних ділянок.

За змістом ч.2 ст.792 Цивільного кодексу
України (далі – ЦК України) відносини
щодо найму (оренди) земельної ділянки
регулюються законом.

Спірні правовідносини регулюються
Законом України «Про оренду землі» в
редакції чинній на час укладення
договору оренди між сторонами.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Згідно з ч.3 ст.640 ЦК України договір,
який підлягає державній реєстрації, є
укладеним з моменту державної
реєстрації.

Статтями 14,18,20 Закону України «Про
оренду землі» визначено, що договір
оренди укладається у письмовій формі і
набуває чинності після його державної
реєстрації, яка проводиться у порядку,
встановленому законом.

Невід'ємною частиною договору оренди
землі на підставі ч.4 ст.15 Закону
України «Про оренду землі» є план або
схема земельної ділянки, яка
передається в оренду; кадастровий план
земельної ділянки з відображенням
обмежень (обтяжень) у її використанні
та встановлених земельних сервітутів;
акт визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості); акт
приймання-передачі об'єкта оренди;
проект відведення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що
зазначений договір оренди земельної
ділянки, укладений у письмовій формі,
пройшов відповідну державну
реєстрацію, відповідач ОСОБА_3 мав
необхідний обсяг цивільної
дієздатності, його волевиявлення було
спрямоване на укладання договору
оренди з ТОВ «Агро-Вектор». Оскільки,
цей договір оренди не визнано
недійсним, не розірвано і не припинено,
тому він вважається чинним.

Проте, за наявності цього договору
оренди, без вирішення питання про його
припинення, ОСОБА_3 20 квітня 2012 року
уклав інший договір оренди зазначеної
земельної ділянки з ФОП ОСОБА_6 строком
на 10 років. РС Розівського РУЮ 20 травня
2013 року здійснено державну реєстрацію
права оренди ФОП ОСОБА_6 на спірну
земельну ділянку.

Із матеріалів справи вбачається та
підтверджено в судову засіданні, що
позивач звернувся з листом №17 від 02
травня 2013 року до державного
реєстратора РС Розівського РУЮ ОСОБА_7
з проханням не допустити реєстрацію
договорів оренди земель між ОСОБА_3 та
ФОП ОСОБА_6.

При особистій зустрічі між директором
ТОВ «Агро-Вектор» та начальником РС
Розівського РУЮ останньому був наданий
договір оренди з ОСОБА_3 з відміткою про
здійснення його державної реєстрації у
2009 році.

Відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст.15 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», державна реєстрація прав та
їх обтяжень проводиться в такому
порядку: встановлення факту
відсутності підстав для відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень; прийняття рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, відмову в ній або зупинення
державної реєстрації.

Державний реєстратор РС Розівського
РУЮ ОСОБА_7 письмову відповідь на лист
позивача своєчасно не надав, звернувся
до відділу Держземагентства про
надання інформації щодо
зареєстрованих речових прав на
земельну ділянку ОСОБА_3, але не
дочекався відповіді та 20 травня 2013 року
здійснив державну реєстрацію права
оренди ФОП ОСОБА_6 на спірну земельну
ділянку відповідно до договору оренди
від 20 квітня 2012 року, укладеного між
ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_6.

15 травня 2013 року відділом
Держземагентства на адресу РС
Розівського РУЮ направлена відповідь
про те, що договір оренди земельної
ділянки, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ
«Агро-Вектор» зареєстрований 12 червня
2009 року.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені чч.1-3,5,6 ст.203 цього
Кодексу.

Відповідно до положень ст.203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 13 ЦК України передбачено, що
цивільні права особа здійснює у межах,
наданих їй договором або актами
цивільного законодавства; при
здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб,
завдати шкоди довкіллю або культурній
спадщині; не допускаються дії особи, що
вчиняються з наміром завдати шкоди
іншій особі, а також зловживання правом
в інших формах; при здійсненні
цивільних прав особа повинна
додержуватися моральних засад
суспільства; у разі недодержання
особою при здійсненні своїх прав вимог,
які встановлені частинами другою –
п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати
її припинити зловживання своїми
правами, а також застосувати інші
наслідки, встановлені законом.

Статтею 24 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що орендодавець
зобов'язаний не вчиняти дій, які б
перешкоджали орендареві користуватися
орендованою земельною ділянкою.

Доводи відповідачів про те, що договір
оренди земельної ділянки укладений між
ОСОБА_3 та ТОВ «Агро-Вектор» не був
належним чином зареєстрований, на
переконання суду, є безпідставними та
спростовуються доказами, наявними у
справі і дослідженими в судовому
засіданні.

До того ж, на час укладення договору
оренди земельної ділянки між ОСОБА_3 та
ФОП ОСОБА_6, земельна ділянка
перебувала у користуванні ТОВ
«Агро-Вектор» за попереднім договором
оренди, належним чином зареєстрованим,
земельна ділянка була підготовлена для
засіву пшеницею. Договір оренди
земельної ділянки укладений між ОСОБА_3
та ТОВ «Агро-Вектор» не визнано
недійсним, не розірвано і не припинено.
Тобто, укладаючи договір оренди з ФОП
ОСОБА_6, орендодавець ОСОБА_3 вчинив дії,
які перешкоджають орендареві ТОВ
«Агро-Вектор» користуватися
орендованою земельною ділянкою, чим
порушив права позивача.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про те, що позов ТОВ
«Агро-Вектор» підлягає задоволенню, а
договір оренди земельної ділянки
загальною площею 6,8300 га кадастровий
номер :04:001:0021, розташованої за
межами населених пунктів Азовської
сільської ради Розівського району
Запорізької області, укладений 20
квітня 2012 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_6,
- визнанню недійсним із скасуванням
державної реєстрації права оренди ФОП
ОСОБА_6 на вказану спірну земельну
ділянку.

Питання про розподіл судових витрат
позивачем ТОВ «Агро-Вектор» не
порушувалось.

На підставі викладеного, керуючись
стст.203,215 ЦК України, стст.13,18,20,31 Закону
України «Про оренду землі», стст.3,9,15
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень»,
стст.10,11,60,88,209,212-215,218 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Агро-Вектор», - задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки від 20 квітня 2012 року,
кадастровий номер :04:001:0021,
розташованої за межами населених
пунктів Азовської сільської ради
Розівського району Запорізької
області, загальною площею 6,8300 га, у тому
числі рілля 6,8300 га, укладений між
ОСОБА_3 та фізичною особою –
підприємцем ОСОБА_6 та зареєстрований
реєстраційною службою Розівського
районного управління юстиції
Запорізької області.

Зобов’язати реєстраційну службу
Розівського районного управління
юстиції Запорізької області скасувати
державну реєстрацію права оренди
фізичної особи – підприємця ОСОБА_6 на
земельну ділянку кадастровий номер
:04:001:0021, розташованої за межами
населених пунктів Азовської сільської
ради Розівського району Запорізької
області, загальною площею 6,8300 га, у тому
числі рілля 6,8300 га, відповідно до
договору оренди земельної ділянки від
20 квітня 2012 року, укладеного між ОСОБА_3
та фізичною особою – підприємцем
ОСОБА_6.

Рішення суду відповідно до частини 1
статті 223 ЦПК України набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції – Розівський
районний суд Запорізької області
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-денного
строку з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Т.М.Кущ

06.09.2013