Справа № 536/1414/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2013 року
Кременчуцький районний суд
Полтавської області в складі:
головуючого - судді Клименко С.М.

за участю секретаря Олефір А.О.

позивача ОСОБА_1 та її представника за
довіреністю ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 за
довіреністю ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в залі
судових засідань в місті Кременчуці
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 червня 2013 року
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення боргу за договором
позики посилаючись, що з відповідачкою
вона уклала договір позики грошових
коштів в сумі 57 000 грн., про що свідчить
розписка від 26 січня 2012 року, які вона
зобов'язувалась повернути до 25 серпня
2012 року частинами, але не менше ніж 10 %
від суми позики щомісяця. Однак, в
порушення своїх зобов'язань відповідач
кошти не повернула, мотивуючи їх
відсутністю і ухиляється від їх
повернення.

Просила суд стягнути з
відповідача кошти в сумі 57 000 грн., три
проценти річних з простроченої суми за
весь час прострочення в сумі 2 280 грн. і
понесені ним судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 592, 80 грн.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та її представник за
довіреністю ОСОБА_2 позов підтримали та
просили задовольнити, про обставини та
підстави якого пояснили так, як це
викладено в заяві.

Представник відповідача за
довіреністю ОСОБА_4 в судовому
засіданні позов визнала частково та
пояснила, що ОСОБА_3 26 січня 2012 року
позичила в позивача кошти в сумі 57 000
грн., про що нею було написано розписку
та зобов'язувалася їх повернули. На
даний час в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_3 сплачено 5 000
грн., але ні розписки, ні інших доказів в
підтвердження повернення коштів в неї
немає.

Суд, заслухавши пояснення
позивача ОСОБА_1 та її представника за
довіреністю ОСОБА_2, представника
відповідача за довіреністю ОСОБА_4,
дослідивши матеріли, і, оцінюючи все в
сукупності, вважає, що позов підлягає
до задоволення з наступних підстав.

В відповідності до ст.10 ЦПК
України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті, обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи, роз'яснює особам, які
беруть участь у справі їх права і
обов'язки, попереджає про наслідки
вчинення чи не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їх прав.

Так, в судовому засіданні
встановлено, що в відповідності до
ст.1046 ЦК України, що за договором позики
одна сторона, позикодавець, передає у
власність другій, позичальникові,
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві грошові кошти і що
договір позики є укладеним з моменту
передання грошей, 26 січня 2012 року
сторони уклали договір позики грошових
коштів, згідно умов якого позивач
передав відповідачу кошти в сумі 57 000
грн., а відповідач їх отримав та
зобов'язувався повернути до 25 серпня 2012
року частинами, але не менше ніж 10 % від
суми позики щомісяця, що
підтверджується розпискою.

Всупереч вимогам ст.1049 України, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у такій самій
кількості, яка йому була передана у
строк та в порядку, що встановлені
договором, відповідач кошти не
повернула, чим порушила його права та
інтереси, які необхідно поновити та
згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму, стягнути суму позики в
розмірі 57 000 грн. та на підставі ст.625 ЦК
України, що боржник, не звільняється
від відповідальності за неможливістю
виконання ним грошового зобов'язання.

Крім цього, в відповідності до ч.2
ст.625 ЦК України, що боржник, який
прострочив виконання зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом,
необхідно стягнути з відповідача на
користь позивача кошти в сумі 3-х
процентів річних від простроченої
суми, що становить 2 280 грн.

Всупереч вимогам ст.60 ЦПК України,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
представник відповідача за
довіреністю ОСОБА_4 доказів в
підтвердження своїх пояснень щодо
сплати боргу в сумі 5 000 грн. не надала, а
позивач їх заперечує, тому суд їх
відхиляє.

Оскільки позов задоволено, то в
відповідності до ст.88 ЦПК України, суд
стягує понесені позивачем судові
витрати по сплаті судового збору в
сумі 592,80 грн., підтверджені
документально.

Керуючись ст.ст.10.11, 209, 60, 88, 214-216
ЦПК України, на підставі ст.ст.625,1046,1050
ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 борг в сумі 57 000 (п'ятдесят
сім тисяч) грн. 00 коп., три проценти
річних в сумі 2 280 (дві тисячі двісті
вісімдесят) грн. 00 коп., судові витрати в
сумі 592 (п'ятсот дев'яносто дві) грн. 80
коп., а всього 59 280 (п'ятдесят дев'ять
тисяч двісті вісімдесят) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
шляхом подання апеляційної скарги на
протязі десяти з дня його проголошення
через Кременчуцький районний суд всіма
учасниками процесу.

Суддя
С. М. Клименко