Справа № 132/1455/13-ц
РІШЕННЯ
Іменем України
04.09.2013 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Копчинського В.І.

при секретарі Кулик Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 м. Калинівка, Міністерства Оборони України про поновлення на роботі та відшкодування морального збитку,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в позові вказує, що вона з 07.10.1996 року по 28.02.2013 року працювала в військовій частині НОМЕР_1 на посаді завідуючої бібліотеки. 08.10.2012 року начальник відділення особового складу та стройового ознайомив її з Наказом № 627 командира військової частини НОМЕР_1 від 08.10.2012 року про скорочення посади завідуючої бібліотеки та звільнення з 14.12.2012 року, крім того, в наказі пропонувалась вакантна посада підсобного робітника відділів зберігання. В листі ознайомлення про звільнення та про наявність вакантної посади вона поставила підпис і висловила особову думку не згодна, порушення законодавства. Про можливість скорочення з нею ніхто ніколи ніяких бесід не проводив, так саме як і після написання нею особової думки, на лице лише факт наказу. У зв`язку з цим в неї погіршився стан здоров`я через хвилювання, вона не може матеріально забезпечити себе і родину, в наказі запропонована посада, яку вона фізично не має можливості виконувати, також на її утриманні знаходиться її рідний брат інвалід 2-ї групи з дитинства, який потребує постійного догляду, тому іншу роботу недалеко від дому вона знайти не може. Незаконне скорочення зруйнувало її захист та впевненість у завтрашньому дні, тому просить поновити на попередній роботі та стягнути та стягнути з відповідача 10000 грн моральної шкоди.

Крім того, вона звертається з заявою про поновлення їй терміну звернення до суду про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди, оскільки, ухвалою Калинівського районного суду від 04.04.2013 року було встановлено, що вона помилково, при поданні заяви, посилалась на норми КАС України. Тому їй було рекомендовано звернутись з заявою в порядку цивільного законодавства.

В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві . Крім того, суду пояснила, що командир військової частини приймаючи рішення про скорочення посади завідуючої бібліотеки не провів з нею бесіди, віднісся до цього питання односторонньо, так як бібліотека в військові частині потрібна, не врахував її 55-річний вік, що її скоро на пенсію, її була запропонована робота , яку вона не може виконувати за станом здоровя.

Представник відповідача за дорученням Калінчук В.Ю. в судовому засіданні заперечує проти задоволення позову, оскільки на виконання Директиви МО України від 23.04.2012 р та листа начальника Центрального ракетно-артилерійського управління ЗСУ Озброєння ЗСУ від27.06.2012 р яким до військової частини НОМЕР_1 надійшов перелік змін до штату чисельності працівників, командиром військової частини НОМЕР_1 був виданий наказ №485 від 10.08. 2012 року про попередження та скорочення штатної чисельності працівників з 31.10.2012 року, в тім числі і посади завідуючої бібліотеки, на якій працювала ОСОБА_1 . Так як ОСОБА_1 знаходилася в відпустці , а потім на лікарняному , то був виданий повторний наказ командира № 627 від 8.10.2012 року про попередження і скорочення штатної чисельності працівників та звільнення з роботи ОСОБА_1 з 14.12.2012 року. Позивачка була ознайомлена з наказом командира військової частини про майбутнє скорочення та їй була запропонована вакантна посада підсобного робітника в відділі зберігання боєприпасів, від якої вона відмовилась. Тому при звільненні ОСОБА_1 з посади завідуючої бібліотеки були дотриманні всі норми трудового законодавства України.

Вислухавши пояснення позивачки, заперечення представника відповідача, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги в частині поновлення строків звернення до суду з даним позовом задовольнити, а вимоги щодо поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, позовні вимоги в частині поновлення строків звернення до суду з даним позовом підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що місячний строк звернення до суду з позовом про поновлення на роботі пропущений позивачкою з поважних причин.

Одночасно, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 07.10.1996 року по 28.02.2013 року працювала в військовій частині НОМЕР_1 на посаді завідуючої бібліотеки .

У зв`язку із реформуванням ЗС України в/ч НОМЕР_1 увійшла у перелік військових частин, яка підлягає розформуванню до 1.01.2017 року.

На виконання Директиви МО України від 23.04.2012 року № Д-322/1/5дск та листа начальника Центрального ракетно-артилерійського управління ЗСУ Озброєння ЗСУ, яким до військової частини НОМЕР_1 надійшов перелік змін до штату № 25/073 АРСЕНАЛ(1розряду), тому командиром військової частини НОМЕР_1 був виданий наказ від 10.08.2012 року № 485 про попередження та скорочення штатної чисельності працівників з 31.10.2012 року. Відповідно до переліку змін з штату військової частини НОМЕР_1 було виведено 5 посад працівників ЗСУ, у тому числі посаду завідуючої бібліотеки та 6 посад військовослужбовців ЗСУ. Так як ОСОБА_1 знаходилася в відпустці , а потім на лікарняному , то був виданий повторний наказ командира № 627 від 8.10.2012 року про попередження і скорочення штатної чисельності працівників та звільнення з роботи ОСОБА_1 з 14.12.2012 року. Період здачі прийому бібліотечного фонду затягнувся у зв`язку з не однократним перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному і звільнена була з роботи 28.02.2013 року.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, скорочення чисельності штату або працівників.

Відповідно до ч.2 ст. 40 КЗпП України звільнення на підставах, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Так, 8.10.2012 року ОСОБА_1 під розписку була ознайомлена з наказом командира № 627 від 8.10.2012 року про попередження і скорочення штатної чисельності працівників та звільнення її з роботи через два місяці, тобто з 14.12.2012 року.

08.10.2012 року їй було запропоновано вакантна посада підсобного робітника в відділі зберігання боєприпасів, але позивачка відмовилась від даної посади, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у листку ознайомлення про наявність вакантної посади та про звільнення її з роботи у зв`язку із скороченням посади. Інших вакантних посад у військовій частині НОМЕР_1 немає.

Згідно із роз`ясненнями, наданими у ч.2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» при реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст. 40 КЗпП України може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності штату працівників, змінами в їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями.

Таким чином, судом встановлено, що в військовій частині фактично відбулося скорочення чисельності штату працівників, позивачці ОСОБА_1 була запропонована вакантна посада підсобного робітника в відділі зберігання боєприпасів, від якої вона відмовилась, тому суд вважає, що відповідачем дотримані вимоги закону щодо працевлаштування позивачки під час звільнення і звільнення з займаної посади- завідувачої бібліотеки відбулося відповідно до вимог трудового законодавства.

Оскільки, звільнення позивачки відбулося правомірно, тому вимоги щодо стягнення моральної шкоди з відповідача є безпідставні.

Доводи позивачки, що перед звільненням з роботи з нею командир військової частини не провів бесіди, не врахував її предпенсійний вік , наявність на утриманні брата інваліда ,що була запропонована робота не за її станом здоровя є безпідставні, що не впливають на підстави звільнення за п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

Керуючись ст. 40, 233, 234,237-1 КЗпП України, ст.ст.10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з заявою про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди..

В позові ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 м. Калинівка про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: