1 Справа № 335/8061/13-ц 2/335/2270/2013
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2013 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., при секретарі: Марусій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Запоріжжя заяву позивача представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, інд. № НОМЕР_1, мешкає за адресою: Чернігівська обл.., Козелецький район, смт. Десна, вул.Довженко, 50 А/52) до ОСОБА_3 Мішаєвича (ІНФОРМАЦІЯ_2, інд.№, мешкає за адресою: м.Запоріжжя, бул. ШевченкаАДРЕСА_1) про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Мішаєвича про стягнення суми боргу у сумі 1 515 000 грн.

У судовому засіданні представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд в порядку забезпечення позову накласти арешт на належне Відповідачу нерухоме майно, яке знаходиться за адресою м.Запоріжжя, вул.Сєдова, б. 36

Відповідач у судовому засіданні заперечень проти заяви не надав.

Вивчивши заяву, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими необхідно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, позивачем заявлено вимоги майнового характеру; вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач відповідає позовним вимогам.

Зазначені в заяві позивача обставини, а також пояснення представника позивача дають суду підстави дійти висновку про необхідність забезпечення позову, оскільки Відповідач може вільно розпорядитися належним йому нерухомим майном, що може ускладнити виконання майбутнього судового рішення по справі.

У звязку з цим на належне Відповідачу майно, яке зазначене у заяві про забезпечення позову, необхідно накласти арешт.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нежиле приміщення, І інв.№ 103 будівлі торгово - виставочного центру меблів (літ.А-3) за адресою Запорізька обл., м.Запоріжжя, вуд.Сєдова, б. 36, що належить ОСОБА_3 Мішаєвичу на підставі свідоцтва про право власності САВ № 597484, виданого Виконавчим комітетом Запорізької міської ради 06.09.2007 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Ухвала суду набирає чинності 18.09.2013 р. та підлягає негайному виконанню.

Дата видачі: 18.09.2013 року.

Строк пред'явлення ухвали до виконання до 18.09.2014 року.

Суддя В.В. Калюжна