Справа № 495/5664/13-ц
Ухвала

29 серпня 2013 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі Завацькій І.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

представника відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровському заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом малого підприємства Південний Буг до ОСОБА_4, ОСОБА_5, виконавчого комітету Шабівської сільської ради, третя особа, яка не зяавляє самостійних вимог реєстраційна служба Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Мале підприємство Південний Буг звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5, виконавчого комітету Шабівської сільської ради, третя особа, яка не зяавляє самостійних вимог реєстраційна служба Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про визнання незаконним та скасування рішення.

В порядку забезпечення позову представник позивача просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме: комплекс будівель та споруд №13а, розташоване за адресою: Шабівськак сільська рада, Білгород-Дністровський район, Одеська область, розташоване на земельній ділянці площею 0,0686 га., кадастровий номер :05:001:0160, що в цілому складається з спального корпусу літ.Ш, загальною площею - 320,7 кв.м.; котеджу літ.Ю із деревяного бруса, загальною площею 134,3 кв.м. та споруд - №1-4, оформлене на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Шабівської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області 18.05.2011 року, зареєстрованого КП Білгород-Дністровським бюро технічної інвентаризації 07.06.2011 року, в книзі №1, №157, реєстраційний номер в реєстрі прав власності 32530447, що належить на праві власності ОСОБА_5 згідно договору дарування від 06.12.2011 року.

В судовому засіданні представник позивача заяву підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідачка та представник відповідачки заперечували проти задоволення заяви та в задоволенні заяви просили відмовити.

Заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Позивачем порушені приписи ст.151 ЦПК України, чому саме невжиття заходу забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, представник позивача не вказує на наявність доказів та не надає суду відповідні докази, щодо спроб відповідачів у відчудженні спірного нерухомого майна, що в подальшому ускладнить або унеможливить виконання рішення суду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Суд критично ставиться до доводів представника позивача, тому вважає в задоволенні заяви про накладення арешту необхідно відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.2 ст.60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя