У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2013 року місто Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Бойка О.Ю. при секретарі Крижко Я.О. розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на дії державного виконавця,

встановив:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2 із скаргою в якій просили визнати дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3 в частині відкриття виконавчого провадження №33082411 неправомірними, постанову про відкриття виконавчого провадження №33082411 від 21.06.2012 року просили скасувати.

Скарга мотивована тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження та виконавчий лист не відповідають ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2012 року у справі №2-2570/10 року ухвала суду надбала чинності 30.05.2012 року, а виконавчий лист виданий 14.05.2012 року, що на думку ОСОБА_1 не відповідає ухвалі суду щодо предявлення виконавчого листа.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала скаргу сина, дала пояснення за її суттю.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, його представник підтримала скаргу додатково, як обставину, що виключає здійснення виконавчого провадження, вказала на відсутність повноважень у представника стягувача на звернення до органів ДВС.

Державний виконавець Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3 була повідомлена про час та місце судового розгляду, проте після додаткового строку на ознайомлення з матеріалами скарги в судове засідання не зявилася, причин неявки не повідомила, заперечень на скаргу не подала.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення представника скаржника та заінтересованих осіб, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Звертаючись до суду зі скаргою скаржники вважають, що постанова про відкриття виконавчого провадження та виконавчий лист не відповідають ухвалі суду, якою поновлено стягувачу строк на предявлення виконавчого документа до виконання, оскільки виконавчий лист, що предявлений до виконання, виданий до постановлення ухвали, стягувач нового виконавчого листа не отримував.

З матеріалів справи вбачається, що:

17.03.2011 року набрало чинності рішення суду, яким задоволено вимоги стягувача;

17.03.2012 року закінчився строк на предявлення виконавчого документа до виконання;

14.05.2012 року видано виконавчий лист стягувачу за його заявою від 19.05.2011 року;

24.05.2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя постановлено ухвалу, якою поновлено стягувачу строк на предявлення виконавчого документа до виконання;

30.05.2012 року вищевказане рішення суду набрало чинності;

18.06.2012 року представник стягувача звернувся до ДВС із заявою (лист від 07.06.2012 року ZAP-61/174) про відкриття виконавчого провадження;

21.06.2012 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №33082411.

Відповідно до ч.2 ст.368 ЦПК України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Чинним законодавством не передбачено можливості повторної видачі стягувачу виконавчого листа після прийняття судом рішення про поновлення строку на предявлення виконавчого документа до виконання.

З заяви стягувача від 07.06.2012 року ZAP-61/174 (а.с. 14) вбачається, що на момент звернення до органів ДВС було представлено оригінал виконавчого листа та оригінал ухвали суду про поновлення строку, яка на момент звернення набрала чинності. А, відтак висновки скаржників в цій частині є хибними.

Не відповідає обставинам справи і твердження представника скаржника про те, що у представника стягувача були відсутні повноваження на звернення із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Разом із заявою 07.06.2012 року ZAP-61/174 про відкриття виконавчого провадження представником стягувача була подана завірена копія довіреності від 15.12.2011 року (а.с.15, 16) з якої вбачається що довіреність видана без права передоручення та дійсна до 25.03.2013 року, тобто строк довіреності, на час виконання представницьких функцій за нею, не закінчився.

В судовому засіданні не встановлено порушень зі сторони державного виконавця під час виконавчого провадження, зокрема в частині відкриття виконавчого провадження, підстави для скасування постанови державного виконавця відсутні, а відтак і підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 на дії державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.Ю.Бойко