Справа № 208/1360/13-ц
№ провадження 2/208/919/13
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 березня 2013 р. м. Дніпродзержинськ

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, отримавши 11.03.2013р. в провадження, та, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління головного архітектора міста, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області «Про визнання права власності на нерухоме майно та виділення частки майна в натурі», -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду, із вищезазначеним позовом, у якому просить визнати за ним право власності на частку самочинно реконструйованого жилого будинку, розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Арсенічева, № 54, виділивши йому вказану частку в окремий об'єкт нерухомого майна, та, визнавши при цьому право власності на частку вищевказаного об'єкту нерухомого майна за відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно роз'яснень, наданих у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст.119 ЦПК України. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Ознайомившись із поданою позовною заявою, суд встановив наступне.

Згідно роз'яснень, наданих у п.9 Постанови N 6 від 30.03.2012р. Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, при розгляді справ про самочинне будівництво (нове будівництво, реконструкцію зі зміною площі та зайняттям земельної ділянки, прибудови, надбудови) судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону № 2780-XII спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України. У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Враховуючи наведене, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані об'єкти суд має звертати увагу чи зазначено у позовній заяві відповідно до вимог статті 119 ЦПК обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об'єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин. У разі відсутності посилання на такі обставини або докази суд має відповідно до вимог статті 121 ЦПК залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків із наслідками, передбаченими частиною другою статті 121 ЦПК.

Законом України від 17 лютого 2011 року «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що прийняття в експлуатацію зведених до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об'єктів за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані.

Таким чином, вирішуючи питання про відкриття провадження за вищезазначеним позовом, суд дійшов висновку, що, зазначену позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у п.5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України, а саме:

- у викладених обставинах, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, позивачем не зазначено, яким саме чином відповідач - ОСОБА_3 не визнає, оспорює, або перешкоджає позивачу у реалізації його права власності на самочинно реконструйоване нерухоме майно;

- відсутні данні про те, що, порушене позивачем питання щодо визнання права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

- не обґрунтовано позовні вимоги, у яких позивач просить визнати право власності за відповідачем на об'єкт нерухомого майна, враховуючи, що, згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, ч.1 ст.121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління головного архітектора міста, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області «Про визнання права власності на нерухоме майно та виділення частки майна в натурі» - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в строк до 15 квітня 2013 року виправити зазначені недоліки позовної заяви.

Розяснити позивачу, що, у разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : Нельга Д. В.