Справа № 2-1050/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2013 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.

при секретарі: Слепусі О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2, в якому просив стягнути з нього матеріальну шкоду у розмірі 54 000 грн., моральну шкоду у розмірі 16 000 грн. та судовий збір.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідач, який є власником квартир №1 у цьому ж будинку систематично затоплює її квартиру. Так, 07 липня 2011 року відбулося залиття її квартири гарячою водою з вини відповідача, про що було складено акт. Позивач вважала, що розмір заподіяної їй у зв'язку з цим матеріальної шкоди становить 54 000 грн.

Внаслідок залиття квартири було погіршено її санітарний стан, що робить неможливим проживання у ній позивача з сім'єю, а тому позивач вважає, що відповідачем заподіяно їй моральну шкоду у розмірі 16 000 грн.

У зв'язку з тим, що відповідач не бажає добровільно відшкодувати шкоду, позивач змушена звернутися з позовом до суду.

Під час розгляду справи позивач подала заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій зазначала, що 5, 10 та 15 травня було зафіксовано залиття квартири позивача внаслідок протиправних дій відповідача, пов'язаних з переплануванням та перебудовою його квартири, про що було складено акт 24 травня 2012 року.

Позивач у зв'язку із збільшенням позовних вимог просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 71 000 грн. та моральну шкоду у розмірі 17 000 грн.

Пізніше позивач знову подала заяву про збільшення позовних вимог, у якій просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 76 000 грн. та моральну шкоду у розмірі 19 000 грн.

Збільшення позовних вимог позивач обґрунтовувала тим, що 27 серпня 2012 року знову сталося залиття її квартири, про що було складено акт 31 серпня 2012 року, внаслідок якого її квартира стала повністю непридатною для проживання.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні надав заперечення відповідача на позов (а.с.а.с. 18-23), у яких відповідач позов не визнав, вважав його безпідставним та просив відмовити у позові.

Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що згідно з даними договору купівлі-продажу квартири від 24 вересня 2007 року, власником квартири АДРЕСА_1 є позивач (а.с. 6).

Зазначену обставину підтверджено також довідкою ВСП "Батиївський" від 14 травня 2012 року (а.с.83).

Як видно з даних витягу про державну реєстрацію прав (а.с.а.с. 24-25) відповідач є власником квартири АДРЕСА_2.

Власником ? частини квартири він є на підставі свідоцтва про право власності від 12 липня 1993 року (а.с. 86) та ? частини - на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10 грудня 2010 року (а.с. 85).

Відповідно до даних довідки (форма 3) ВСП "Батиївський" від 14 травня 2012 року в квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_2 (а.с. 84).

Згідно з даними акту про залиття від 8 липня 2011 року, затвердженого директором КП "Батиївське" (а.с. 7), 07 липня 2011 року у квартирі АДРЕСА_1 сталося залиття.

Причиною залиття, як встановлено комісією, стало халатне відношення мешканців квартири №19, де проводиться ремонт, до сантехнічного обладнання (забули закрити кран ГВП у ванній кімнаті).

Як вбачається з даних акту про залиття від 27 квітня 2012 року, затвердженого директором КП "Батиївське" (а.с. 48), залиття квартири АДРЕСА_1 23 квітня 2012 року сталося з вини мешканців квартири №19, де відсутня герметизація між ванною та прилеглою стіною.

Внаслідок залиття було пошкоджено стіна туалету площею 1,2 кв.м. та стіна коридору, площею 0,3 кв.м.

Відповідно до даних акту про залиття від 24 травня 2012 року, затвердженого директором КП "Батиївське", 15 травня 2012 року у квартирі АДРЕСА_1 сталося залиття.

Комісією виявлено, що причиною залиття є пошкодження внутрішньо-квартирної пластикової розводки ХВП у ванній кімнаті (самовільно з'єднано ванну кімнату з туалетом) у квартирі №19. Звідні вентилі у квартирі №19 в робочому стані. Залиття сталося з вини мешканців квартири №19 (а.с.50).

Внаслідок залиття у квартирі АДРЕСА_1 було пошкоджено в туалеті стелю (0,8 кв.м.) та стіну (2 кв.м.), в коридорі - стелю (1,1 кв.м.) та стіну (2,5 кв.м.), у ванній - стелю (1,8 кв.м.) та стіну (1,1 кв.м.), у кухні - стелю (1,4 кв.м.) та стіну (1,3 кв.м.).

Згідно з даними акту про залиття від 31 серпня 2012 року, затвердженого директором КП "Батиївське", 27 серпня 2012 року у квартирі АДРЕСА_1 сталося залиття.

Комісією виявлено, що залиття сталося з вини мешканців квартири №19. Причиною залиття є самовільно переобладнана розводка ГВП та ХВП на пластикову. Стояк циркуляції ГВП зміщений. У ванній кімнаті зроблено перепланування сантехнічного обладнання та стіни між туалетом і ванною кімнатою. Примикання між ванною та стіною відсутнє. В квартирі №19 трубопроводи обкладені личкувальною плиткою.

Внаслідок залиття у квартирі АДРЕСА_1 було пошкоджено в туалеті стелю (1,2 кв.м.) та стіну (2,4 кв.м.), в коридорі - стелю (1,5 кв.м.) та стіну (3 кв.м.), у ванній - стелю (2 кв.м.) та стіну (1,4 кв.м.), у кухні - стелю (1,8 кв.м.) та стіну (1,5 кв.м.) (а.с.116).

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст.151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Відповідно до даних висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 16 вересня 2013 року (а.с.а.с. 186 - 198), причинами залиття є причини, зазначені в актах про залиття. На момент проведення дослідження причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є порушення герметизації стику з'єднання зливної труби квартири №19 та відгалуження загально будинкового каналізаційного стояка.

Матеріальна шкода, заподіяна власнику квартири АДРЕСА_1 внаслідок залиття складає 11 322 грн.

Причому, як зазначено у висновку, майнова шкода (матеріальний збиток) визначається як вартість відновлювального ремонту з урахуванням зношеності пошкодженого майна.

Оскільки судом встановлено, що залиття, зазначені у актах про залиття, сталися з вини відповідача, позивачем не надано суду доказів зазначеного у позовній заяві розміру заподіяної матеріальної шкоди, а висновком судової експертизи встановлено, що її розмір становить 11 322 грн., то суд вважає, що ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Крім того, згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути моральну шкоду, оскільки позивач у звязку з залиттям квартири була змушена порушувати звичний устрій свого життя, лікувати дітей, вирішувати питання з ремонтом квартири, терпіти незручності у побуті, що тягне за собою дискомфорт, а отже і моральні страждання.

Виходячи з засад розумності і справедливості, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди у розмірі 2000 грн.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 321,90 грн. (214,60 грн. + 107, 30 грн.).

Крім того, оскільки позов задоволено частково, з позивача на користь відповідача, згідно зі ст. 79, ч.1 ст. 88 ЦПК України, потрібно стягнути витрати на проведення судової експертизи, що підтверджуються даними квитанції (а.с. 170), пропорційно до частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, у розмірі 2 529, 88 грн. (85,98 % від суми 2 942,40 грн.).

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, ст. 151 ЖК України, ст.ст. 10, 27, 31, 79, 88, 209, 213, 214, 215 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11 322 грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди та судовий збір у розмірі 321, 90 грн., а всього - 13 643 (тринадцять тисяч шістсот сорок три) грн. 90 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 2 529 (дві тисячі п'ятсот двадцять дев'ять) грн. 88 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн