ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5553/13-ц
Провадження № 6/362/200/13
У Х В А Л А

23.09.2013 року суддя Васильківського міськрайонного суд Київської області ОСОБА_1 розглянувши подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції 23 вересня 2013 року звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Подання обгрунтовано тим, що на виконанні у відділі ДВС Васильківського МРУЮ знаходиться виконавче провадження № 35743916 з виконання виконавчого листа № 2-3165 від 26.06.2006 року, виданого Деснянським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 63 833, 00 грн.

Постановою державного виконавця від 20 грудня 2012 року відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа.

Державний виконавець зазначає про те, що з часу відкриття виконавчого провадження боржником борг не сплачено. Від виконання своїх зобовязань ухиляється, борг на користь стягувача не сплачує.

Вивчивши матеріали подання, дійшов висновку про те, що воно підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Статтею 2 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України Про державну виконавчу службу. П. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням. Тобто, зазначене звернення здійснюється в межах повноважень державного виконавця як посадової особи органу державної влади.

Проте, виконавче провадження за ст. 1 Закону України Про виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження. Якщо судове провадження у справі здійснювалось в порядку цивільної юрисдикції, то, відповідно, судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється також в порядку цивільного судочинства, що прямо встановлено Розділом VII ЦПК України.

Якщо виконавче провадження було відкрито на виконання судових рішень судів загальної юрисдикції при розгляді кримінальних, господарських, адміністративних справ (ч. 1 ст. 18 Закону України Про судоустрій і статус суддів) чи рішень інших органів (посадових осіб) суду необхідно вирішити питання щодо можливості розмежування цивільної, кримінальної, господарської чи адміністративної юрисдикції при розгляді справ про обмеження права боржника на виїзд за межі України.

Слід виходити з того, що процесуальний порядок обмеження права боржника на виїзд за кордон прямо встановлений виключно нормами ЦПК України (ст. 377-1 ЦПК України).

Застосування процесуальних норм по аналогії при здійсненні судочинства не допускається, а тому слід зробити висновок, що обмеження боржника у праві виїзду за межі України можливе лише в порядку цивільної юрисдикції на підставі ст. 377-1 ЦПК України, якщо здійснюється виконання судових рішень у цивільних справах.

Розділ VІ ЦПК України Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень в цивільних справах та інших органів (посадових осіб) передбачає вирішення судами в порядку цивільної юрисдикції процесуальних питань повязаних з виконанням судових рішень виключно у цивільних справах.

Відповідно, вирішення процесуальних питань, в тому числі обмеження права на виїзд боржника за кордон, повязаних з виконанням рішень, ухвал, постанов в господарських та адміністративних справах та постанов органів в порядку цивільного судочинства не допускається.

Враховуючи те, що на виконанні державної виконавчої служби знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів, питання щодо виконання зазначенного виконавчого листа повинен вирішувати Деснянський районний суд м.Києва, тому що відповідно до вимог ЦПК України, загальні суди здійснюють контроль за виконанням судових рішень загальних судів.

А тому, на підставі викладеного, керуючись ст. 377-1, Розділом VІ ЦПК України ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Повернути подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 для подачі його до належного суду.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко