Справа №621/2336/13-ц
Рішення

іменем України

24 жовтня 2013 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого Бібіка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Онацької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації, Комсомольська селищна рада Зміївського району Харківської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,

в с т а н о в и в :

01 серпня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, у якому просить зобовязати відповідачку не перешкоджати у вільному спілкуванні з сином та встановити йому дні побачення з сином згідно графіка його роботи.

В обґрунтування позову вказав, що перебував з відповідачкою у шлюбі з 27 листопада 2008 року, від шлюбу мають сина ОСОБА_3, але сімейне життя не склалося і шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу, 26 квітня 2012 року, син залишився проживати з матірю, хоча у судовому порядку місце проживання дитини визначено не було. Вважає, що оскільки сплачує аліменти на утримання сина, то має спілкуватися з дитиною, однак відповідачка перешкоджає та не дає змоги спілкуватися з сином.

Позивач ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті надав через канцелярію суду заяву про уточнення позовних вимог. Просив суд зобовязати відповідача не чинити перешкод у спілкуванні з сином та його вихованні, для чого встановити наступний графік спілкування з дитиною: у будній день з 16-00 до 19-00 години, у суботу з 09-00 до 13-00 години. Просив справу розглянути за його відсутності ( а.с.31 ).

Відповідач ОСОБА_2 до початку розгляду справи по суті надала через канцелярію суду заяву про визнання позовних вимог в частині встановлення графіку спілкування з дитиною: у будній день з 16-00 до 19-00 години, у суботу з 09-00 до 13-00 години. Проти стягнення з неї витрат на правову допомогу заперечувала. Просила справу розглянути за її відсутності ( а.с.24 ).

Представник третьої особи служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації у судове засідання не зявився, надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника, рішення ухвалити керуючись виключно інтересами дитини ( а.с.29)

Представник третьої особи Комсомольська селищна рада Зміївського району Харківської області у судове засідання не зявився, надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника (а.с.23)

Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 26 квітня 2012 року.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 152823, зареєстрованого Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області (а.с. 3)

З характеристики, виданої 23 липня 2013 року на ім.я ОСОБА_1 вбачається, що він працює в ПАТ Центренерго в особі Зміївської ТЕС на посаді інженера АСУ з 04 липня 1994 року, за час роботи зарекомендував себе як кваліфікований та уважний спеціаліст. Дисциплінарних стягнень не має, проявляє особисту ініціативу при вирішенні виробничих питань, підтримує нормальні стосунки з колегами по роботі. (а.с. 7)

З довідки № 2187, виданої 25.07.2013 року КП Комунальник, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: сел.. АДРЕСА_1 (а.с. 4)

Згідно листа начальника служби у справах дітей Зміївської РДА Харківської області № 01-32/388 від 30.07.2013 року, у травні 2012 року ОСОБА_1 звертався до служби з питанням побачень із дитиною. 06.06.2012 року з батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була проведена бесіда щодо побачень батька із сином під час літніх канікул. За спільною згодою ОСОБА_1 мав можливість бачитись з хлопчиком два рази на тиждень в с. Геніївка, де перебувала дитина влітку. 15.01.2013 року ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою про доцільність спілкування зі своєю дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який після розірвання шлюбу мешкає разом з матірю. Батьків було запрошено на співбесіду. Але мати дитини до служби у справах дітей не зявилася. В телефонному режимі вона попередила, що працює, вихідні дні в неї субота та неділя, відпроситися з роботи не має можливості. Також вона повідомила, що не заперечує проти побачень батька з сином кожної суботи та неділі з 10 по 13 годину (а.с. 6)

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 151 СК України батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини,її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Статтею 142 СК України передбачено, що діти мають рівні права та обовязки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Статтею 151 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до ст.. 153 СК України, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ст.. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України Про охорону дитинства батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї.

Отже, із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.. ст.. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має постійне місце проживання, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, шкідливих звичок не має, за висновком лікаря здоровий, має бажання та намір приймати участь у вихованні малолітньої дочки.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку засідання комісії по захисту прав дитини при виконкомі Комсомольської селищної ради від 25 серпня 2013 року Про встановлення графіку побачень з дитиною доцільним буде встановити ОСОБА_1 наступний графік побачень з дитиною: у будній день з 16.00 години до 19.00 години; у суботу з 9.00 години до 13.00 години. Побачення проводити за місцем постійного проживання або тимчасового перебування дитини у присутності матері (а.с.25).

Із наданої відповідачем ОСОБА_2 характеристики вбачається, що вона за місцем роботи характеризується виключно позитивно ( а.с.26)

Позивач надала заяву про те, ще не заперечує проти встановлення часу побачення з дитиною згідно висновку засідання комісії по захисту з прав дитини.

Що стосується вирішення питання щодо розподілу судових витрат, зокрема стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, то погодитися з доводами позивача в цій частині неможливо.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Виходячи із змісту ст. ст. 56, 84 ЦПК України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи.

З матеріалів справи не вбачається, що між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_5, укладено договір про надання правової допомоги по цивільній справі в судах усіх інстанцій. Матеріали справи не містять такої угоди.

Заяви письмової та усної позивача ОСОБА_1 про допущення до участі в розгляді даної справи адвоката ОСОБА_5 як особи, що надає правову допомогу, та постановлення з цього приводу відповідної ухвали суду матеріали справи не містять.

За таких обставин у суду не має підстав стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1, невизначену суму коштів на надання правої допомоги, оскільки такі кошти не можуть вважатися витратами на правову допомогу, відшкодування яких передбачено цивільним процесуальним законодавством.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом.

При ухваленні даного рішення суд керується виключно інтересами малолітньої дитини, та приймає до уваги дії позивача про звернення до суду з позовом до недієздатного ( малолітнього) сина про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, як зловживання правом законного представника. ( а.с.27)

Виходячи з вищенаведеного і керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215,218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 141, 159 Сімейного Кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 або тимчасового перебування дитини у будній день з 16.00 години до 19.00 години; у суботу з 9.00 години до 13.00 години. Побачення проводити у присутності матері.

Зобовязати ОСОБА_2 не перешкоджати у вихованні та вільному спілкуванні ОСОБА_1 із сином ОСОБА_4 у визначені дні.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 114 (сто чотирнадцять) гривень 70 коп.

В частині стягнення судових витрат за надання правової допомоги із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час його проголошення, можуть оскаржити рішення в апеляційному порядку в десятиденний строк з дня отримання його копії.

Суддя: О.В.Бібік