Провадження № 2/641/2862/2013 Справа № 641/8638/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2013 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова

головуючого - судді Боговського Д.Є.

за участю секретаря Бєлової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Комінтернівського районного управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про повернення дитини, за участю Прокуратури Комінтернівського району м. Харкова, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить повернути їй доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.06.2012 малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відібрано від матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, без позбавлення батьківських прав та передано на виховання ОСОБА_2 прабабусі малолітньої. На теперішній час позивач стверджує, що змінила своє життя, відвідує вечірню школу, створила належні умови для проживання своєї доньки, придбала ліжко для дитини, необхідні для дитини речі та іграшки. Позивач вважає, що нею усунені причини, які були підставою для ухвалення рішення про відібрання від неї доньки.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечувала у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог та повернення малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, матері позивачу у справі.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Комінтернівського районного управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судовому засіданні заперечувала проти повернення малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, матері ОСОБА_1, посилаючись на те, що останньої не усунені причини, які були підставою для відібрання від неї дитини.

Представник Прокуратури Комінтернівського району м. Харкова, діючи на захист інтересів малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.06.2012 малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відібрано від матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, без позбавлення батьківських прав та передано на виховання прабабусі ОСОБА_2; присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини до вирішення питання про повернення дитини на виховання матері.

Частина 3 ст. 170 Сімейного кодексу України передбачає, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Як встановлено судовим рішення від 05.06.2012 ОСОБА_1 ухилялась від виконання батьківських обовязків, а саме не належним чином піклувалась про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, не забезпечувала належного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не виявляла інтересу до внутрішнього світу дитини, не дарувала подарунків.

При цьому з аналізу положень ст.. 170 СК України батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обовязків, обумовлених походженням. Вони і надалі залишаються носіями обовязку по вихованню дитини, мають право на особисте її виховання.

Однак, і після ухвалення судового рішення від 05.06.2012 про відібрання дитини її мати ОСОБА_1 продовжує ухилятися від виконання батьківських обовязків, суду не надано жодних належних та допустимих доказів щодо усунення причин, які перешкоджали належному вихованню дитини її матірю ОСОБА_1

Суду надано довідку про те, що позивач ОСОБА_1 дійсно є ученицею 12-В класу Харківської вечірньої школи № 16 (довідка № 179 від 01.10.2013), має посередню характеристику з місця навчання.

Представником третьої особи до суду надано акт обстеження житлових умов в квартирі № 23 по пр.. ОСОБА_4,181-А в м. Харкові, де зареєстрована та мешкає позивач ОСОБА_1 від 09.08.2013, з якого вбачається, що і після обговорення із ОСОБА_1 дати та часу обстеження, вхідні двері представникам комісії ніхто не відчинив.

Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивачем ОСОБА_1 не надано жодних доказів щодо усунення причин, які були підставою для відібрання дитини рішенням суду, а тому суд вважає за необхідне та доцільне в інтересах малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, залишити позовні вимоги ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_5