У Х В А Л А

Іменем України

26.06.2013 р. Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.

при секретарі Самойловій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві подання державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м.Києві про визначення частки боржника у спільній сумісній власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві звернувся до суду із поданням про визначення частки боржника ОСОБА_1 у спільній сумісній власності подружжя, посилаючись на те, що на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист № 2-7123 від 12.01.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості на загальну суму у розмірі 1.161.484 грн. 83 коп. В результаті проведених державним виконавцем заходів примусового виконання рішення було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3, у власності якої знаходиться квартира АДРЕСА_1, а тому враховуючи положення статті 60, 63 Сімейного Кодексу України та статті 357 ЦК України, боржнику ОСОБА_1 належить на праві спільної сумісної власності ? частина майна, набутого під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4, в тому числі і ? частина зазначеної квартири, яку заявник просить визначити в спільному майні подружжя.

В ході розгляду справи судом до участі у розгляді подання було залучено у якості 3-особи ОСОБА_3.

Старший державний виконавець ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві - Данилюк Р.В. до судового засідання 26.06.2013 року не з'явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином, про що свідчить розписка (а.с. 52), а за таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у його відсутність.

Боржник ОСОБА_1 у судовому засіданні подання не визнав у повному обсязі, просив суд у його задоволенні відмовити, посилаючись на той факт, що квартира АДРЕСА_1 належить його дружині - ОСОБА_3, а не йому.

Стягувач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву з проханням проводити розгляд справи за поданням ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві без його участі (а.с.33).

3-особа: ОСОБА_3 до судового засідання не з'явилась, про розгляд подання повідомлялась судом належним чином про що свідчать копії листів та поштові повідомлення (а.с. 44, 48, 50, 53, 54, 55-56), про причини неявки суду не повідомила.

Згідно вимог ч. 2 ст. 379 ЦПК України, неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

За таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутність 3-особи ОСОБА_3 та стягувача ОСОБА_2.

Вислухавши пояснення боржника ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання Старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського РУЮ м. Києві не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 грудня 2011 року Деснянським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист № 2-7123/2011 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у загальному розмірі 1.161.484 грн. 83 коп. (а.с. 28).

Згідно з постановою ВП № 30657361 від 13.01.2012 року державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ м.Києві відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-7123 від 12.01.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики у розмірі 1.158.535 грн. 50 коп., витрат по сплаті судового збору у розмірі 2.825 грн., витрат по сплаті збору у розмірі 94 грн. 10 коп., банківських послуг у розмірі 30 грн. 23 коп., а всього - 1.161.484 грн. 83 коп. (а.с. 30-31).

З відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна № 7679 (И-2013) від 29.03.2013 року вбачається, що згідно з даними бюро квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_3 (а.с. 29).

Згідно ч. 1 ст. 379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ст.319 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 12.06.1998 року "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім"ю України" (а відповідно і Сімейного Кодексу України), вирішуючи спори між подружжям про майно, суду необхідно з"ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Крім того відповідно до того ж пункту зазначеної Постанови, сумісною власністю подружжя є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, яке може бути об"єктом права приватної власності, крім майна нажитого кожним з подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч. 1, 2, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи той факт, що квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за дружиною боржника - ОСОБА_3, старшим державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що вказане нерухоме майно визнано спільним сумісним майном подружжя та, що боржнику ОСОБА_1 належить 1/2 частина зазначеної квартири на праві власності, а за таких обставин суд приходить до висновку, що подання державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві про визначення частки боржника у спільній сумісній власності подружжя є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 208, 379 ЦПК України, ч. 1 ст. 60 СК України, ст.ст.317, 319, 321, 379 ЦК України, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 12.06.1998 року "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім"ю України", суд

У Х В А Л И В:

Державному виконавцю Відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м.Києві у задоволенні подання про визначення частки боржника у спільній сумісній власності подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом п'яти днів з дня проголошення.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва Т.А.Зотько