Справа № 629/2165/13-ц
Номер провадження 2/629/786/2013
У Х В А Л А

23 травня 2013 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Смірнова Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання повернути майно та визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобовязання повернути майно та визнання права власності, посилаючись на те, що 01.02.2011 року між ним та відповідачем був укладений договір оренди нерухомого майна, згідно умов якого відповідачу були надані в тимчасове користування, строком на 22 місяці, нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул.. Р.Люксембург, 37, в підвальній частині нежитлової будівлі кафе. Обєкт оренди складався з допоміжної заглибленої частини споруди туалету, площею 85,4 кв.м., та частини підвальних приміщень площею 46,7 кв.м.. Відповідно до умов вищевказаного договору строк дії договору може бути продовжений тільки за згодою обох сторін, але відповідач як до закінчення строку договору оренди так і після нього до позивача з пропозицією щодо продовження строку дії договору не звертався. Позивач неодноразово надсилав листи відповідачу по справі про небажання продовжувати строк дії спірного договору, які залишилися без уваги. На даний час відповідач майно, належне позивачу по справі не повернув, а також він заперечує щодо право власності позивача на дане майно. Так, позивач по справі є власником нежитлової будівлі кафе, яка розташована за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул.. Р.Люксембург, 37, що підтверджується договором купівлі-продажу від 18.02.2004 року та договорами дарування від 06.08.2009 року та 10.07.2010 року. Крім цього на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.06.2012 року позивач по справі є власником земельної ділянки площею 0,0582 га, яка розташована за вищевказаною адресою. Згідно даний документів позивач є власником нежитлової будівлі кафе, але до технічної документації спірної будівлі не увійшла площа заглибленої частини споруди туалету, розміром 85,4 кв.м. та площа частини підвальних приміщень належної йому будівлі, розміром 46,7 кв.м.. Відповідно до даних розбіжностей відповідач відмовляється повертати майно, чим порушує право власності позивача по справі. В звязку з чим просить визнати за ним право приватної власності на допоміжну заглиблену частини споруди туалет, площею 85,4 кв.м. та підвальне приміщення, площею 46,7 кв.м., які є частиною нежитлової будівлі кафе, розташованої за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул.. Р.Люксембург, 37 та визнати, що загальна площа спірної нежитлової будівлі складає 403,2 кв.м.. Крім цього просить зобовязати відповідача по справі повернути йому майно, що було предметом договору оренди нежитлового приміщення від 01.02.2011 року, стягнувши з відповідача по справі на його користь судові витрати.

Вказана заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, а саме:

- відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, але в позовній заяві позивач не зазначив ціну даного позову;

- відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від його сплати встановлюється Законом України Про судовий збір. Розмір судового збору визначається відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір та справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Так, позивачем сплачений судовий збір у розмірі 230 гривень, але до позовної заяви не додані документи, що підтверджують вартість майна, яка необхідна для визначення ціни позову та відповідно розміру сплати судового збору;

- відповідно до ст. 119 ЦПК України в позовній заяві зазначаються докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Так, до позовної заяви не додані докази, на які посилається позивач в своїй позовній заяві.

Виходячи з вищезазначеного і відповідно до ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір (державне мито), постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. У разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 119-121, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання повернути майно та визнання права власності залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розяснити ОСОБА_1, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.А. Смірнова