АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/795/13 Справа № 429/5915/12 Головуючий у 1 й інстанції - Кононенко Т.О. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2013 року м. Дніпропетровськ

26 квітня 2013 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Петешенкова М.Ю.

суддів - Деревянка О.Г., Черненкової Л.А.

при секретарі - Качур Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час затримки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2010 року позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 04 січня 2000 року по 01 березня 2009 року вона знаходилася в трудових відносинах з суб»єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2, працюючи за сумісництвом на посаді бухгалтера. 01 березня 2009 року вона звернулася до відповідача з заявою про звільнення за особистим бажанням, але при звільненні їй не було виплачено всіх сум відповідно до вимог чинного законодавства, що й стало підставою для звернення до суду.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2012 року позов ОСОБА_3 задоволено частково (а.с. 145-149).

Стягнуто з субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки фактичного розрахунку з 01 березня 2009 року по 20 травня 2011 року включно в розмірі 40 926, 97 грн.

Стягнуто з субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн.

В задоволені іншої частини позову відмовлено.

Також судом вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивачка дійсно перебувала з відповідачем в трудових відносинах з 04 січня 2000 року по 01 березня 2009 року, як працівник за сумісництвом на посаді бухгалтера, що також було встановлено рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 рудня 2010 року (а.с. 4-5).

01 березня 2009 року позивачка подала письмову заяву про звільнення її з займаної посади за власним бажанням, але при звільненні відповідач не здійснив з нею повного розрахунку. Згідно вищевказаного рішення апеляційного суду встановлено наявність боргу відповідача перед позивачкою та було стягнуто з відповідача несплачену заробітну плату у розмірі 1 638 грн.

Органом державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження за даним рішенням суду та постановою від 20 травня 2011 року закінчено, у зв»язку з повним фактичним виконанням (а.с. 21).

Відповідно до ст.ст. 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Виходячи з матеріалів справи середньомісячна заробітна плата позивачки складала 1000 грн., строк затримки у розрахунку починається з 01 березня 2009 року по 20 травня 2011 року і складає 26 місяців 20 днів, тобто сума, яка повинна бути стягнута з відповідача розраховується наступним чином: 1000 грн. х 26 місяців 20 днів, та складає 26 645, 16 грн.

Отже, судом першої інстанції в цій частині позовних вимог вірно встановлено характер спірних правовідносин, норми матеріального права що їх регулюють та обставини, які необхідні для вирішення справи, що призвело до обґрунтованого їх задоволення.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки у фактичному розрахунку, судом першої інстанції помилково було здійснено корегування цієї суми на коефіцієнт підвищення, оскільки у розрахунковому періоду, який складає два останніх календарних місяці, підвищення тарифної ставки та місячного окладу відповідно до актів законодавства не відбулося, а після звільнення позивачки з посади бухгалтера, середній заробіток за нею не зберігався.

Виходячи з вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосував норми матеріального права, що є підставою для його зміни в частині розміру стягнутого середнього заробітку за час затримки фактичного розрахунку. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2012 року змінити в частині розміру стягнутого середнього заробітку за час затримки фактичного розрахунку з 01 березня 2009 року по 20 травня 2011 року з 40 926, 97 грн. до 26 645, 16 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 381, 15 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: