№6/263/662/2013
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2013 року Жовтневий районний
суд м. Маріуполя Донецької області у
складі судді Кір’якової Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
подання Жовтневого відділу Державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції в
Донецькій області про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
боржника ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИЛА:

Жовтневий відділ державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції звернувся
до суду з поданням щодо обмеження
виїзду за кордон ОСОБА_1 В
обґрунтування вимог заявник зазначає,
що на виконанні Жовтневого відділу ДВС
ММУЮ знаходиться виконавчий лист №2-1141
від 04.02.2009 року про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі ?
частини заробітку щомісяця, але не менш
ніж 30% від прожиткового мінімуму
встановленого для дитини відповідного
віку, на утримання неповнолітнього
сина – ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з
16.12.2008 року до досягнення дитиною
повноліття. Станом на 12.12.2013 року
заборгованість ОСОБА_1 складає 8 972,40
грн. На підставі ст. 5 Закону України
„Про виконавче провадження”, п. 5 ч.1,
ч.4, ст.6 Закону України „Про порядок
виїзду з України і в’їзду в Україну”,
просить винести ухвалу, якою
встановити тимчасове обмеження у праві
виїзду за кордон боржника ОСОБА_1.

Дослідивши матеріали, долучені до
подання, суд приходить до висновку щодо
відмови в задоволенні його, виходячи з
наступного.

Згідно ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд
негайно розглядає подання державного
виконавця без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб
за участю держаного виконавця.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України
“Про порядок виїзду з України і в’їзду
в Україну громадян України”
громадянин України має право виїхати з
України, крім випадків, передбачених
цим Законом, та в’їхати в Україну.
Зазначене право гарантоване також ст. 33
Конституції України

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України від 21
січня 1994 року „Про порядок виїзду з
України і в’їзду в Україну громадян
України” (зі змінами) регулює порядок
здійснення права громадян України на
виїзд з України і в’їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, визначає випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і встановлює порядок
розв’язання спорів у цій сфері.

Згідно з роз’ясненням Міністерства
юстиції України та Адміністрації
Державної прикордонної служби України
від 27.05.2008 року №25-32463, наявність в
особи невиконаних зобов’язань, є
підставою для обмеження її у праві
виїзду за межі України, причому
питання щодо такого обмеження
вирішується судом.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку щодо відмови в
задоволенні подання.

На підставі ст. ст. 5, 74 Закону України
„Про виконавче провадження”, п. п. 2, 5, 6
Закону України „Про порядок виїзду з
України і в’їзду в Україну”, суд, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні подання
Жовтневого відділу Державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції в
Донецькій області про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
боржника ОСОБА_1 – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного Суду Донецької області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 5 днів з дня отримання її копії
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області.

Суддя:

Н.П. Кір’якова