АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Волошина М.П.,

суддів - Басуєвої Т.А., Демченко Е.Л.,

при секретарі - Крикун А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про виключення майна із спільної сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2011 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4, про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_2з16 квітня 1982 року по 31 березня 2011 року.

З урахуванням уточнень ОСОБА_3 просила суд визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно: кооперативний гараж у гаражному кооперативі Планер, який розташований у м. Дніпропетровську, ж/м Лівобережний - 3; автомобіль HondaCRV, державний номер НОМЕР_1; земельну ділянку загальною площею 0,125 га, розташовану у Дніпропетровській області, с. Межева, 1, Ювілейної селищної ради; складські виробничі приміщення зі спорудами та будівлями, які складаються зі складського виробничого приміщенн літ. А, прибудови літ. А, складу літ. В, огорожі № 3-6, замощення І, які розташовані у Дніпропетровській обл., м. Підгороднє, вул. Партизанська, 64-б; 80 % акцій ЗАТ Дніпроінтерсервіс, яке розташоване у м. Дніпропетровську по вул. Бородинська 43; комбайн Верват.

Крім того, просила визнати за нею, як за дружиною, право приватної власності та виділити їй Ѕ частку земельної ділянки загальною площею 0,125 га, розташованої у Дніпропетровській області, с. Межева, 1, Ювілейної селищної ради.

Визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на Ѕ частку кооперативного гаражу у гаражному кооперативі Планер, який розташований у м. Дніпропетровську, ж/м Лівобережний - 3, та виділити його у натурі ОСОБА_2

Визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на Ѕ частку автомобіля HondaCRV, державний номер АЕ 8488 СНта виділити його у натурі ОСОБА_2

Визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на Ѕ частку складських виробничих приміщень зі спорудами та будівлями, які складаються зі складського виробничого приміщенн літ. А, прибудови літ. А, складу літ. В, огорожі № 3-6, замощення І, які розташовані у Дніпропетровській обл., м. Підгороднє, вул. Партизанська, 64-б та виділити їх у натурі ОСОБА_3

Визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на Ѕ частку акцій ЗАТ Дніпроінтерсервіс, яке розташоване у м. Дніпропетровську по вул. Бородинська 43, які належать ОСОБА_2

Визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на Ѕ частку комбайну Верватта виділити його в натурі ОСОБА_2

У квітні 2012 року ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про поділ майна, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя.

ОСОБА_2 в зустрічній позовній заяві просив суд розділити майно набуте під час шлюбу в натурі, а саме:визнати за ОСОБА_3 право власності на кооперативний гараж у гаражному кооперативі Планер, який розташований у м. Дніпропетровську, ж/м Лівобережний - 3;автомобіль HondaCRV, державний номер АЕ 8488 СН;земельну ділянку загальною площею 0,125 га, розташовану у Дніпропетровській області, с. Межева, 1, Ювілейної селищної ради;1/2 частину належних ОСОБА_2 простих іменних акцій ЗАТ Дніпроінтерсервіс. Визнати за ОСОБА_2 право власності на складські виробничі приміщення,які розташовані у Дніпропетровській обл., м. Підгороднє, вул. Партизанська, 64-б.

У червні 2012 року ОСОБА_4, як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, звернувся з позовною заявою про виключення майна зі спільної сумісної власності подружжя. Свої вимоги обгрунував тим, що 17 квітня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір на будівництво будівлі складських приміщень, які розташовані у Дніпропетровській обл., м. Підгороднє, вул. Партизанська, 64-б. Відповідно до Акту здачі-прийому робіт від 29 вересня 2008 року замовник прийняв збудовану будівлю, проте в повному обсязі не розрахувався з ОСОБА_4 Сума боргу ОСОБА_2 станом на 01 червня 2012 року складала 50 380 доларів США. Тому, зважаючи на борг ОСОБА_2, ОСОБА_4 просив суд виключити зі спільної власності подружжя складські виробничі приміщення,які розташовані у Дніпропетровській обл., м. Підгороднє, вул. Партизанська, 64-б та залишити їх у власності ОСОБА_2

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07листопада 2012 року позови ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Поділено майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобіля НОМЕР_2, тип ТЗ легковий універсал В, 2008 р.в., VIN SHSRE58508U016276, колір чорний, зареєстрований ВРЕР №2 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 20.05.2008 р. та визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину автомобіля НОМЕР_2, тип ТЗ легковий універсал В, 2008 р.в., VIN SHSRE58508U016276, колір чорний, зареєстрований ВРЕР №2 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 20.05.2008 р.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,125 га, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Ювілейне, вул. Межова, 1 Ювілейної селищної ради та визнано за ОСОБА_2 право власності на1/2 частину земельної ділянки площею 0,125 га, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Ювілейне, вул. Межова, 1 Ювілейної селищної ради.

Визнано за ОСОБА_3. право власності на 1/2 частину простих іменних акцій ЗАТ Дніпроінтерсервіста визнано за ОСОБА_2. право власності на 1/2 частину простих іменних акцій ЗАТДніпроінтерсервіс.

Визнано за ОСОБА_3. право власності на 1/2 частину складських виробничих приміщень, які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Партизанська, 64 бта визнано за ОСОБА_2. право власності на 1/2 частину складських виробничих приміщень, які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Партизанська, 64 б.

В задоволенні решти вимог позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовлено.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 таПотапчука С.М. про виключення майна зі спільної сумісної власності подружжя відмовлено повністю.

Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 листопада 2012 року вирішено питання розподілу судових витрат між сторонами.

Не погодившись з рішенням суду,ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення,яким задовольнити його позовні вимоги за зустрічним позовом в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині та зміні в частині з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 квітня 1982 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2011 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

Судом першої інстанції також встановлено, що за час спільного проживання у шлюбі сторонами придбано наступне майно:

-автомобільHonda НОМЕР_3, тип ТЗ легковий універсал В, 2008 р.в., VIN SHSRE58508U016276, колір чорний, зареєстрований на імя ОСОБА_2 ВРЕР №2 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 20.05.2008 року;

-земельна ділянка площею 0,125 га, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Ювілейне, вул. Межова, 1 Ювілейної селищної ради, право приватної власності ОСОБА_2 на вказану ділянку підтверджується державним актом від 16.10.1998 року;

-складські виробничі приміщення, які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Партизанська, 64 б, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_2 13.11.2008 року;

-прості іменні акціїЗАТ Дніпроінтерсервіс, належні ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання відповідно до заявлених ним у суді першої інстанції зустрічних позовних вимог про виділення у власність ОСОБА_3 автомобіляHonda НОМЕР_3, тип ТЗ легковий універсал В, 2008 р.в., VIN SHSRE58508U016276, колір чорний.

В зазначених вимогахПотапчуку С.М. обґрунтовано відмовлено судом першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 2 ст. 71 СК України).

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК України).

Крім того, у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжярозяснено, що, вирішуючи питання про поділ майна, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Виходячи з вищезазначених норм та розяснень, судом першої інстанції враховано, що автомобільHonda НОМЕР_3, тип ТЗ легковий універсал В, 2008 р.в., VIN SHSRE58508U016276, колір чорнийє спільною сумісною власністю подружжя та річчю неподільною, сторони не дійшли до згоди з приводу виділення спірного автомобіля у власність одному з них та розміру компенсації на користь іншого, така компенсація не вносилась на депозитний рахунок суду, тому висновок суду про визнання ідеальних часток подружжя та залишення вказаного автомобіляу спільній частковій власності сторін є обґрунтованим.

Не підлягає задоволенню і зустрічна позовна вимога ОСОБА_2 про виділення у власність ОСОБА_3земельної ділянки площею 0,125 га, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Ювілейне, вул. Межова, 1 Ювілейної селищної ради, виходячи з наступного.

Спірна земельна ділянка не є майном,що підлягає поділу між подружжям, оскільки ОСОБА_2 отримав її в приватну власність у 1998 році, використавши своє право громадянина на приватизацію.

Відповідно до частини першої статті 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України можуть набувати право власності на земельну ділянку шляхом приватизації за умови наявності підстав набуття права на землю, передбачених статтею 116 ЗК України.

Таким чином, громадянин одержує у власність частку із земельного фонду, а тому земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю.

Крім того, правовідносини подружжя щодо спірної земельної ділянки виникли у 1998 році, а тому регулюються нормами КпШС України, за змістом яких приватизована земельна ділянка не є спільним майном подружжя.

За таких обставин, оскільки висновок суду першої інстанції про можливість поділу земельної ділянки площею 0,125 га, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Ювілейне, вул. Межова, 1 Ювілейної селищної ради як спільної сумісної власності подружжя є помилковим, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні позовних вимог сторін в цій частині.

Визнаючи за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності кожному на 1/2 частину складських виробничих приміщень, які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Партизанська, 64 б,суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що це майно є спільним майном подружжя та відповідно до ст. 70 СК частка кожної з сторін є рівною, оскільки інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Суд першої інстанції прийшов по суті правильного висновку про те, що належні ОСОБА_2 прості іменні акції ЗАТ Дніпроінтерсервісє спільною сумісною власністю подружжя, проте ухвалюючи рішення, не врахував, що в матеріалах справи відсутні докази про належність усіх акцій ЗАТ ДніпроінтерсервісОСОБА_2 Тому, колегія суддів вважає за можливе змінити рішення першої інстанції в цій частині, вказавши, що обєктом поділу є лише прості іменні акції ЗАТ Дніпроінтерсервіс, які належать ОСОБА_2

Судом першої інстанції обгрунтовано відмовлено в задоволенні зустрічної позовної вимоги ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на Ѕ майна та грошових коштів ОСОБА_3, набутих нею під час шлюбу з ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_2 на підтвердження цієї вимоги не конкретизовано, яке саме майно набуте ОСОБА_3 під час шлюбу з ним, підлягає на його думку поділу та не надано суду доказів про його існування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині та зміні в частині.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2012 року в частині визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 права власності кожному на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,125 га, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Ювілейне, вул. Межова, 1 Ювілейної селищної ради та відмовити в задоволенні позовних вимог сторін в цій частині.

Змінити рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2012 року в частині поділу простих іменних акцій ЗАТ Дніпроінтерсервіс.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину простих іменних акцій ЗАТ Дніпроінтерсервіс, належних ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину простих іменних акцій ЗАТ Дніпроінтерсервіс,належних ОСОБА_2.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: