Провадження № 2/702/83/13
Справа № 702/134/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

04 лютого 2013 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України та виходить з наступного:

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити, окрім іншого, імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такі відомі.

Відповідно до ч. 4 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Згідно ст. 18 Закону України Про виконавче провадження у виконавчому листі обовязково має бути зазначено - повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Тобто, дані відомості мають бути зазначені позивачем у позовній заяві, оскільки позовна заява подана до суду, про стягнення боргу, передбачає у разі задоволення позову, видачу виконавчого листа.

Крім цього, позивачем в позовній заяві, а саме в її описово-мотивувальній частині, ставиться питання про відстрочку сплати судового збору, а в резолютивній частині позовної заяви питання про звільнення його від сплати судового збору та стягнення його з відповідача. Питання відстрочення сплати судових витрат та звільнення від їх сплати має різну юридичну природу та відповідно різне вирішення даних питань, а тому враховуючи вищевикладене, суд позбавлений можливості визначити юридичну природу клопотання позивача та вирішити його у відповідності до норм діючого законодавства;

- позивачем, на підтвердження відсутності коштів та відповідно можливості сплати судового збору, надано довідку з Пенсійного Фонду про розмір пенсії, але не надано інших доказів із зазначенням витрат позивача із суми пенсії, що позбавляє суд можливості всебічно, повно та обєктивно вирішити питання про відстрочення чи звільнення позивача від сплати судових витрат.

А тому, враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 121 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк пять днів з моменту отримання ухвали суду, виправити вказані недоліки, та розяснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу зі всіма додатками.

На підставі викладеного, Закону України Про виконавче провадження, керуючись ст. ст. 3, 4, 119, 121, 208-210, 293 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, залишити без руху.

Надати заявнику строк пять днів з моменту отримання ухвали суду виправити вказані недоліки, в іншому випадку заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Оскарження ухвали нормами діючого законодавства не передбачено.

Суддя: Н.В. Мазай