Справа № 1414/5739/2012
Провадження № 2/488/224/2013 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

04 грудня 2013 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого по праві - судді Безпрозванного В.В.,

при секретарі судового засідання Харитоновій І.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсними пункту кредитного договору та договору купівлі-продажу кредитного портфелю,

В С Т А Н О В И В :

09 жовтня 2012 року ТОВ ОТП Факторинг Україна звернулося до суду із позовом, в якому просило стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 308840,33 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 03 липня 2008 року між ЗАТ ОТП Банк, правонаступником якого є ПАТ ОТП Факторинг Україна ( надалі Банк), та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, згідно якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 20978, 00 доларів США на оплату комісій банку та купівлю автомобіля, строком до 06 липня 2015 року зі сплатою відсотків за його користування 12,99 %.

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за вказаним договором між Банком та ОСОБА_4 03 липня 2008 року укладено договір поруки. Відповідно до умов договору поруки ОСОБА_4 поручилася за ОСОБА_3 щодо повернення позики на умовах кредитного договору.

Відповідачі порушили взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, виконують свої зобовязання не належним чином, в результаті чого станом на 07.08.2012 року в них виникла заборгованість за кредитом в розмірі 13421,56 доларів США, що еквівалентно 107 278, 53 грн., без урахування відсотків та штрафних санкцій.

На підставі вказаних обставин, позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення з відповідачів заборгованості.

12 лютого 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ ОТП Факторинг Україна, ПАТ ОТП Банк, доповнюючий який, остаточно просив визнати недійсним пункт 3.1.1 вказаного кредитного договору та визнати недійсним договір-купівлі-продажу кредитного портфелю між ТОВ ОТП Факторинг Україна та ПАТ ОТП Банк від 24.02.2012 року в частині передачі боргу за спірним кредитним договором.

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_3 вказував, що кредитний договір та договір купівлі-продажу кредитного порфелю суперечить нормам ЦК України та діючого законодавства. Вказував на відсутність у позивача дозволу на здійснення таких банківських операцій як надання кредиту в іноземній валюті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов банку підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 просила відмовити, через необґрунтованість та безпідставність заявлених вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов ТОВ ОТП Факторинг Україна не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Зустрічну позовну заяву підтримав, просив задовольнити.

Крім того, представник відповідача ОСОБА_2 надав заяву про зменшення розміру пені до 1000 грн.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення вимог ТОВ ОТП Факторинг Україна, а у зустрічних вимогах ОСОБА_3 відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 03 липня 2008 року між ЗАТ ОТП Банк, правонаступником якого є ТОВ ОТП Факторинг Україна, та ОСОБА_3 кредитний договір № CL-400/109/2008. Відповідно до умов якого Банк надав ОСОБА_3 кредит у сумі 20978, 00 доларів США на оплату комісій банку та купівлю автомобіля, строком до 06 липня 2015 року зі сплатою відсотків за його користування 12,99 % річних.

Того ж дня між Банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки, згідно умов якого ОСОБА_4 поручилася за відповідача перед Банком щодо повернення позики на умовах кредитного договору.

Взяті на себе зобовязання відповідачі не виконали, в звязку з чим станом на 07 серпня 2012 року в них виникла заборгованість, яка складається з основного боргу - 13421, 56 доларів США, що еквівалентно 107278, 53 грн., заборгованості по відсоткам 1388,93 доларів США, що еквівалентно 10702,07 грн. та пені 23828, 36 доларів США, що еквівалентно 190460,08 грн.

Згідно ст. 554 ЦК України у випадку порушення зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

На підставі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору.

У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України.

Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Однак зазначений в позові розмір штрафних санкцій (пені) за договором складає 190460, 08 грн., що не співмірно із сумою заборгованості за кредитним договором, суд вважає за можливе застосувати положення ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити розмір пені до 1000 грн.

Визначаючи суму пені, що підлягає стягненню з відповідачів, суд виходить з принципів розумності та справедливості, передбаченими ст. 3 ЦК України.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернули, продовжували користуватися грошима на тих же умовах, договори не розривали, тому відсотки за користування кредитом та пеня з урахуванням зменшення за прострочення строків повернення кредиту нараховані правомірно.

Відмовляючи в задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_3 суд засновує свою позицію на тому, що згідно до ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. ОСОБА_3 у разі незгоди з умовами договору не повинен був всупереч своєї волі укладати договори з банком, а мав можливість вибрати іншу банківську установу з іншими умовами надання кредиту. Таким правом він не скористався, а тому погодився з умовами кредиту, підписавши кредитний договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Порушення вимог ст. 203 ЦПК України судом не встановлено, а тому немає підстав для визнання недійсним оспорюваного кредитного договору.

Таким чином, суд відмовляє ОСОБА_3 у задоволенні зустрічного позову, оскільки в супереч частини 1 ст. 60 ЦК України останній не довів ті обставини, на які він посилається.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст. 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - частково задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором, що становить 14810,49 доларів США, еквівалентно 118380,25 грн., з яких 107278 грн. 53 коп. заборгованість за кредитом, 20702 грн. 07 коп. - заборгованість по відсоткам, та стягнути пеню в розмірі 10000 грн., а всього 128330 грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір у розмірі 641,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір у розмірі 641,90 грн.

В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсними пункту 3.1.1. кредитного договору від 03.07.2008 року та договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 24.02.2012 року відмовити.

Скасувати захід забезпечення позову, накладений ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18.03.2013 року, шляхом припинення арешту на 41/100 частку домоволодіння, яке знаходиться по вул. Маячній, 46 в м. Миколаєві, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та транспортний засіб OPEL KADETT 1,3 реєстраційний номер НОМЕР_3.

Рішення для виконання в частині припинення обтяження на майно направити Корабельному відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення. можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. В. Безпрозванний