Провадження № 2/369/4380/13
РІШЕННЯ

Іменем України

13.12.2013 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі

головуючої судді
Ковальчук Л.М.

при секретарі
Рябець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В
С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання дитини,
посилаючись на те, що з 14 вересня 2012
року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який
зареєстрований у виконавчому комітеті
Лісниківської сільської ради
Києво-Святошинського районного суду
Київської області, про що в книзі
реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис № 3.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час вони припинили шлюбні
стосунки, спільного господарства не
ведуть.

Їхнє подальше спільне життя і
збереження шлюбу стало суперечити
їхнім спільним інтересам, відновлювати
подружні стосунки наміру вони не мають.

На даний час їхня спільна дитина
проживає з нею та фактично знаходиться
на її утриманні.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила
розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2,
стягнути з ОСОБА_2 аліменти на
утримання дитини в твердій грошовій
сумі у розмірі 700 грн. щомісячно,
починаючи з дня пред'явлення позову до
суду і до досягнення дитиною
повноліття.

Ухвалою суду від 07 листопада 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів на
утримання дитини роз'єднані в
самостійні провадження.

Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи
та дослідивши письмові докази, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що з 14 вересня 2012
року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя виявилось неможливим,
оскільки в позивача та відповідача
різні характери та погляди на життя.
Їхня сім'я розпалась, протягом шести
місяців вони разом не проживають,
спільного господарства не ведуть,
шлюбні відносини не підтримують.

Згідно вимог ст. 112 Сімейного
кодексу України суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу є
неможливим, а тому позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного
кодексу України особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 просила залишити їй
прізвище ОСОБА_1, а тому суд залишає
прізвище позивачу після розірвання
шлюбу ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 213, 215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
зареєстрований виконавчим комітетом
Лісниківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області 14 вересня 2012 року, актовий
запис № 3, розірвати.

Залишити прізвище після розірвання
шлюбу позивачу ОСОБА_1 - ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
осіб, які брали участь у справі, під час
проголошення судового рішення.

Суддя
Ковальчук Л.М.