Суддя: Лук'янова О.
Справа № 2-104/11
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2013 року Центрально-Міський
районний суд міста Горлівки Донецької
області у складі:

головуючого судді -
Лук’янової О.В.

при секретарі -
Туболець К.С.

за участю позивача – ОСОБА_1

представника відповідача –
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Горлівці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення суми боргу за договором
позики та за зустрічним позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_1 про визнання договору позики
недійсним та відшкодування моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
даним позовом до ОСОБА_3 про стягнення
суми боргу за договором позики, а також
суми пені нарахованої за порушення
строку повернення суми позики та суми
судових витрат. Позивач зазначила, що
між нею та відповідачем 09 січня 2007 року
був укладений та підписаний письмовий
договір позики, відповідно до якого
ОСОБА_3 отримав від неї грошові кошти в
розмірі 50000 гривень та зобов’язався
повернути їй ту ж саму суму до 08.02.2007
року. Однак відповідач взяті на себе
зобов’язання за договором позики не
виконав. Тому, позивач просить суд
ухвалити рішення, яким стягнути з
відповідача на її користь суму боргу за
договором позики в розмірі 50000 гривень
та суму пені за порушення строку
повернення суми позики в розмірі 5000
гривень. В подальшому позивач свої
позовні вимоги уточнила та просила
стягнути з відповідача на її користь
суму боргу за договором позики в
розмірі 50000 гривень, суму пені в розмірі
45250 гривень та понесені нею судові
витрати.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_1, в якому
просив суд визнати договір позики від
09.01.2007 року недійсним, оскілки він його
не укладав та просив стягнути з ОСОБА_1
на його користь суму моральної шкоди в
розмірі 100000 гривень. Свої вимоги
мотивував тим, що 04 квітня 2006 року він
був прийнятий підприємцем ОСОБА_1 на
роботу за безстроковим трудовим
договором експедитором. ОСОБА_1
запропонувала укласти з нею договір
про повну індивідуальну матеріальну
відповідальність, оскільки його робота
була пов’язана з перевезенням та
продажем матеріальних цінностей. Він
підписав наданий нею один екземпляр
договору, який вона залишила у себе.
Йому вона видала ксерокопію цього
договору без свого підпису та печатки.
Договір складався з двох аркушів.
Посилається на те, що ніякого договору
позики з ОСОБА_1 він не укладав та
ніколи не мав такого наміру. Вважає, що
даний договір повністю
сфальсифікований відповідачем, а саме
вона другу сторінку договору про повну
індивідуальну матеріальну
відповідальність з його підписом
приклала до першої сторінки договору
позики. Тобто, вона умисно ввела його в
оману відносно укладення договору про
повну матеріальну відповідальність,
одразу ж маючи при цьому намір на
використання його підпису в якості
фальсифікації договору позики.
Наявність моральної шкоди, спричиненої
йому ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона
посягає на його майно, оскільки на
теперішній час квартира, в якій він
проживає арештована, що обмежує його
право вільно розпоряджатися своїм
майном. Він є інвалідом другої групи, а
дії ОСОБА_1 погіршують стан його
здоров’я.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
наполягала на задоволенні уточнених
нею позовних вимог, мотивуючи тим, що
ОСОБА_3 звернувся до неї з проханням
позичити йому гроші та 09 січня 2007 року
вона уклала з ним договір позики,
передавши йому при цьому 50000 гривень,
які він в обумовлений договором термін
їй не повернув. Наполягала на тому, що
договір позики був укладений та
підписаний між нею та відповідачем
саме 09 січня 2007 року і того ж дня
відбулася передача нею обумовлених
договором грошей відповідачу. Гроші
були передані відповідачу в
присутності двох свідків. Рукописний
текст на другому аркуші договору був
виконаний її бухгалтером того ж дня. В
задоволенні зустрічних позовних вимог
просила відмовити, мотивуючи тим, що
ОСОБА_3 дійсно уклав із нею договір
позики, підписавши його добровільно і
вона його до цього не примушувала.

Представник відповідача за дорученням
ОСОБА_2 в задоволені позовних вимог
ОСОБА_1 просив відмовити в повному
обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_3
договору позики з ОСОБА_1 не укладав та
спірний договір позики був
сфальсифікований позивачем із
фрагментів іншого договору, а саме
договору про повну індивідуальну
матеріальну відповідальність, раніше
укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 До того
ж, висновки проведених по справі
експертиз вказують на те, що написи на
другому аркуші договору «Деньги в
сумме пятьдесят тысяч гривен получил»
і «Деньги выданы в присутствии двух
свидетелей…» виконані не ОСОБА_3 та
виконані пізніше рукописних записів на
першому аркуші договору позики від
09.01.2007 року та всіх інших рукописних
записів на другому аркуші цього
договору, що вказує на фальсифікацію
оспорюваного договору позики.
Наполягав на задоволенні зустрічних
позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі,
мотивуючи їх аналогічно викладеному в
зустрічному позові.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи й давши їм оцінку в їх
сукупності, дійшов наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1046 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов’язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи договору позики від 09 січня 2007
року позивач ОСОБА_1 передала в позику
відповідачу ОСОБА_3 грошову суму в
розмірі 50000 гривень строком на 30 днів з
моменту передання грошей з терміном їх
повернення не пізніше 08 лютого 2007 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1051 ЦК України
позичальник має право оспорити договір
позики на тій підставі, що грошові
кошти або речі насправді не були
одержані ним від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором.

Згідно висновку експерта
судово-почеркознавчої експертизи №
3241/02 від 05.08.2009 року /т. 1 а.с. 322-324/ підписи
від імені ОСОБА_3, що розташовані на
другому аркуші Договору позики від 09
січня 2007 року поруч з записом
«ОСОБА_4В.» виконано ОСОБА_3. Рукописні
записи «Юридический адрес и данные
паспорта записаны правильно» та
«Деньги в сумме Пятьдесят тысяч
получил», що розташовано на другому
аркуші Договору позики від 09 січня 2007
року, виконано однією особою, але не
ОСОБА_3, а іншою особою.

Згідно висновку експертів за
результатами проведення
судово-технічної експертизи
документів № 1331/12-34/3331/3332/13-34/3333/13-33 від
14.05.2013 року /т. 2 а.с. 88-94/:

1.          У розділі: « 10. Юридические
адреса и банковские реквизиты сторон»
на другому аркуші договору позики від
09.01.2007 року рукописні записи: «Деньги в
сумме Пятьдесят тысяч получил.» і
«Деньги выданы в присутствии двух
свидетелей…» виконані пізніше
рукописних записів щодо юридичної
адреси ОСОБА_1, юридичної адреси ОСОБА_3
та запису «Юридический адрес и данные
паспорта записаны правильно.».

Встановити абсолютний час виконання
або період різниці в часі виконання
зазначених записів не видається
можливим із причин відсутності
достатньої кількості зразків
порівняння для них, при цьому усі
вказані записи виконані пастою однієї
рецептури раніше березня 2007 року.

2.          Рукописні записи: «Деньги в
сумме Пятьдесят тысяч получил.» і
«Деньги выданы в присутствии двух
свидетелей…» виконані пізніше
рукописних записів на першому аркуші
договору позики від 09.01.2007 року та всіх
інших рукописних записів на другому
аркуші цього договору.

Встановити абсолютний час виконання
або період різниці в часі виконання
зазначених записів не видається
можливим із причин відсутності
достатньої кількості зразків
порівняння для них, при цьому усі
вказані записи виконані пастою однієї
рецептури раніше березня 2007 року.

Два підписи від імені ОСОБА_3 у договорі
позики від 09.01.2007 року виконані пастою
однієї рецептури. Встановити
абсолютний час виконання або різницю в
часі виконання зазначених підписів не
видається можливим із причин
відсутності зразків порівняння для
них.

Порівняти час виконання у договорі
позики від 09.01.2007 року двох підписів від
імені ОСОБА_3 з іншими записами не
видається можливим із причин різного
складу пасти у штрихах підписів та
записів.

3.          Досліджувані рукописні
записи на першому та другому аркуші
договору позики від 09.01.2007 року та
підписи від імені ОСОБА_3 на другому
аркуші цього договору виконані пастами
кулькових ручок.

4.          У досліджуваному договорі
позики від 09.01.2007 року відсутні ознаки
штучного зістарювання документу.

Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір
позики є укладеним з моменту передання
грошей або інших речей, визначених
родовими ознаками.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
стверджувала, що передача грошей та
виконання усіх записів і підписів про
це в договорі позики відбулися саме 09
січня 2007 року, але таке твердження
позивача суперечить приведеному вище
висновку експертів за результатами
проведення судово-технічної
експертизи документів від 14.05.2013 року,
відповідно до якого рукописні записи:
«Деньги в сумме Пятьдесят тысяч
получил.» і «Деньги выданы в
присутствии двух свидетелей…»
виконані пізніше рукописних записів на
першому аркуші договору позики від
09.01.2007 року та всіх інших рукописних
записів на другому аркуші цього
договору. При цьому, висновком експерта
судово-почеркознавчої експертизи №
3241/02 від 05.08.2009 року встановлено, що
рукописні записи «Юридический адрес и
данные паспорта записаны правильно» та
«Деньги в сумме Пятьдесят тысяч
получил», що розташовано на другому
аркуші Договору позики від 09 січня 2007
року, виконано однією особою, але не
ОСОБА_3, а іншою особою.

Саме підписання сторонами тексту
договору без передання грошей не
породжує у майбутньому обов’язку
позичальника повернути обумовлену
договором суму грошей.

Згідно абз. 3 п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» не є укладеними
правочини (договори), у яких відсутні
встановлені законодавством умови,
необхідні для їх укладення (відсутня
згода за всіма істотними умовами
договору; не отримано акцепт стороною,
що направила оферту; не передано майно,
якщо відповідно до законодавства для
вчинення правочину потрібна його
передача тощо).

За таких обставин, договір позики від
09.01.2007 року між позивачем та
відповідачем слід вважати неукладеним,
а отже таким, що не породжує жодних
правових наслідків для його сторін. При
цьому, наслідки недійсності правочину
не застосовуються до правочину, який не
вчинено.

Тобто, як в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 про стягнення суми боргу та пені
за договором позики, так і в
задоволенні зустрічних позовних вимог
ОСОБА_3 про визнання договору позики
недійсним та відшкодування моральної
шкоди слід відмовити в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні зустрічних
позовних вимог ОСОБА_3 щодо
відшкодування спричиненої йому
моральної шкоди, яку він пов’язує з
обмеженням його права вільно
розпоряджатися своїм майном у зв’язку
з накладенням арешту на його квартиру,
суд зауважує, що накладення арешту на
належне йому майно відповідно до
ухвали Центрально-Міського районного
суду міста Горлівки від 03.03.2007 року було
застосовано судом в якості заходу
забезпечення даного позову відповідно
до положень Цивільного процесуального
законодавства України, тобто в рамках
діючого законодавства, а статтею 23 ЦК
України передбачено, що особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо у
задоволенні позову було відмовлено,
вжиті заходи забезпечення позову
застосовуються до набрання судовим
рішенням законної сили.

Тому, вжиті судом заходи щодо
забезпечення позову відповідно до
ухвали Центрально-Міського районного
суду міста Горлівки від 03.03.2007 року про
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1,
яка належить ОСОБА_3, після набрання
рішенням суду законної сили підлягають
скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10,11, 15, 58-61, 88, 154, 185, 209, 212-217 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за
договором позики – відмовити.

В задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання
договору позики недійсним та
відшкодування моральної шкоди –
відмовити.

Застосовані відповідно до ухвали
Центрально-Міського районного суду
міста Горлівки від 03.03.2007 року заходи
забезпечення позову у вигляді
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1,
яка належить ОСОБА_3 – після набрання
рішенням суду законної сили скасувати.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через
Центрально-Міський районний суд міста
Горлівки протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

О. В. Лук'янова