Справа № 710/2659/13-ц
провадження № 2/710/1178/2013
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.12.2013 року Шполянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого судді КРАВЧУКА В.М.
за участю секретаря ТКАЧЕНКО В.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шпола Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя та визнання права власності на частину домоволодіння, -
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 04.12.2013 р. та 10.12.2013 р., тому суд, враховуючи думку позивачки, матеріали і обставини справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача, провівши заочний розгляд справи.
Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що 9 вересня 1995 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 28 травня 2013 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Сумісне життя між сторонами не склалося, сімя розпалася в 2010 році. На даний час шлюб між сторонами не розірваний, справа про розірвання шлюбу знаходиться на розгляді в суді.
Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" передбачено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Земельна ділянка, яка знаходиться під будинковолодінням №58 по вул. Орлова в с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, розподілу між сторонами не підлягає, поскільки позивачкою не надано доказів, які б підтверджували визнане за нею або за відповідачем право приватної власності або право користування даною земельною ділянкою, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, ст. ст. 60, 70, 71 СК України, ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задоволити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Відповідач вправі подати до Шполянського районного суду заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги про його апеляційне оскарження.

Суддя В.М. Кравчук