РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/790/13-ц

02 липня 2013 року

Костопільський районний суд
Рівненської області в особі судді
Олійник П.В.

розглянувши в м.Костопіль цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Підлужненської сільської ради про
визнання права власності на самочинне
будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в районний суд з
позовом, в якому просить визнати за
ним право власності на самочинно
збудоване виробниче приміщення по
АДРЕСА_1

В обгрунтування позову покликається на
те, він має приватній власністі
земельну ділянку в АДРЕСА_1 Він також
використовував і прилеглу земельну
ділянку. Рішенням сільської ради було
погоджено надання йому дозволу на
виготовлення проекту щодо відведення
йому цієї земельної ділянки. На цій
земельній ділянці він збудував
виробниче приміщення. Проте здати це
виробниче приміщення в експлуатацію не
може, так як його будівництво було
проведено без дозволу на проведення
будівельних робіт. На звернення до
відповідних органів про прийняття
приміщення в експлуатацію йому було
відмовлено. Вважає, що зазначене вище
самочинне будівництво ним здійснено
без порушення будівельних норм та
правил та не порушує права третіх осіб,
а тому просить визнати за ним право
власності на цю нерухомість.

Позивач в судове засідання не зявився.
Надіслав до суду заяву, в якій просить
розглянути справу у його відсутність,
позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. У поданій заяві
просить справу розглянути у
відсутності представника, проти
позову не заперечує.

З матеріалів справи встановлено, що
позивачу належить на праві власності
земельна ділянка площею 0,1497 га в
АДРЕСА_1, що ствердується державним
актом серія ЯЖ № 349944. Крім того, він
тривалий час користується прилеглою
земельною ділянкою площею 0,05 га.
Рішенням Підлужненської сільської
ради № 175 від 27 червня 2007 року було
погоджено надання йому дозволу на
виготовлення проекту щодо відведення
цієї земельної ділянки в с.Корчів'я
Костопільського району із земель
запасу сільської ради.

На вказаній земельній ділянці
позивачем було самочинно збудовано
нову нежитлову будівлю загальною
площею 268,0 кв.м..

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно (ч. 4
ст. 376 ЦК України).

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №6 від 30 березня 2012 року "Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)" визначено, що право
власності у порядку, передбаченому
частиною третьою статті 376 ЦК України,
може бути визнано лише на
новозбудоване нерухоме майно або
нерухоме майно, яке створено у зв'язку
зі знесенням попередньої будівлі та
відповідно до будівельних норм і
правил є завершеним будівництвом.

Як роз'яснив у вищеназваній Постанові
№6 Пленум Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, самочинним
вважається будівництво житлового
будинку, будівлі, споруди, іншого
нерухомого майна, якщо вони збудовані
на земельній ділянці, що не була
відведена особі, яка здійснює
будівництво; або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи, чи належно
затвердженого проекту; або з істотним
порушенням будівельних норм і правил.

Будівництво нежитлової будівлі
загальною площею 268,0 кв.м. на земельній
ділянці по АДРЕСА_1 позивачем було
збудовано на земельній ділянці, яка
йому не належала та без належного
дозволу та належно затвердженого
проекту, а тому таке будівництво є
самочинним і саме з цих підстав нормами
ст. 376 ЦК України визначено його
правовий режим.

Як вбачається з висновку експертного
дослідження, складеного експертом
ОСОБА_3, збудоване позивачем виробниче
приміщення на земельній ділянці в
АДРЕСА_1 відповідає будівельним нормам
та правилам ДБН В.2.2-9-99 «Громадські
будинки та споруди» та СНіП 2.09.02-85
«Виробничі приміщення» і знаходяться в
доброму технічному стані та придатне
для експлуатації.

Враховуючи те, що відповідач
Підлужненська сільська рада, на
території якої знаходиться земельна
ділянка на якій самочинно збудовано
приміщення, не заперечує проти позову,
а також те, що самочинне будівництво
позивачем здійснено без порушення
будівельних норм і правил, суд
приходить до переконання, що таке
будівництво не суперечить суспільним
інтересам і не порушує прав інших осіб.

За таких обставин суд вважає, що позов
про визнання права власності на
самочинне будівництво підлягає до
задоволення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
ст. 376 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Підлужненської
сільської ради про визнання права
власності на самочинне будівництво
задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
виробниче приміщення загальною площею
268,0 кв.м., розташоване по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської
області через Костопільський
районний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Олійник П.В.