Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 2-122/2004
Провадження по справі № 6/281/36/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2013 року смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Нечуй Б.П.

при секретарі - Гельвейчук І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лугини подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Лугинського районного управління юстиції Житомирської області про обмеження особи (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Лугинського районного управління юстиції Житомирської області звернувся до суду із поданням, в якому просив обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, про що винести відповідну ухвалу; виконання вищевказаної ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Подання обґрунтовується тим, що на виконанні у відділі ДВС Лугинського РУЮ перебуває виконавчий лист №2-122 від 13.02.2004 року, виданий Лугинським районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь дітей: сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 06.02.2004 року і до повноліття дітей. Боржник ухиляється від сплати заборгованості, на виклики та вимоги державного виконавця до відділу ДВС Лугинського РУЮ не зявляється.

Старший державний виконавець заявив клопотання про розгляд подання без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

На виконанні у відділі ДВС Лугинського РУЮ перебуває виконавчий лист №2-122 від 13.02.2004 року, виданий Лугинським районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь дітей: сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 06.02.2004 року і до повноліття дітей.

Постановою ВДВС Лугинського РУЮ від 22.03.2005 року відкрито провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-122 від 13.02.2004 року, виданого на підставі рішення Лугинського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь дітей та надано боржнику строк для добровільного його виконання.

Статтею 5 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

З подання та доданих до нього документів не вбачається, що державним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення вичерпано весь передбачений Законом України Про виконавче провадження перелік заходів щодо примусового виконання вищезазначеного судового рішення і всі вони виявилися безрезультатними.

Крім того, доказів, які б давали підстави вважати, що боржник має намір ухилятись від виконання судового рішення шляхом залишення території України, старший державний виконавець ВДВС Лугинського РУЮ не надав.

Зі змісту ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України вбачається, що питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року (зі змінами).

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає декілька видів обмеження виїзді громадян України за кордон, зокрема: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту та тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у певних випадках, що визначені в цій статті.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобовязань.

З аналізу цих правових норм вбачається, що особі, яка має паспорт для виїзду за межі України, та має такий намір, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадку ухиленні від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням, органи державної виконавчої служби повинні послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобовязань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

При зверненні до суду з зазначеним поданням старший державний виконавець не навів жодних з перелічених обставин, а послався, як на підставу для обрання такого обмеження особі, тільки на наявність боргових зобовязань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні подання старшого державного виконавця ВДВС Лугинського РУЮ слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 5 Закону України Про виконавче провадження , ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України від 21.01.1994 року (зі змінами) , ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Лугинського районного управління юстиції Житомирської області про обмеження особи (боржника) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 у праві виїзду за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_4