Справа № 163/916/13-ц
Провадження № 2/163/165/13
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

м.Любомль 08 квітня 2013 року Суддя Любомльського районного суду Волинської області Мосієвич І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно за законом,-

в с т а н о в и в:

Вказана заява не відповідає вимогам ч.5 ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору та оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, в останній позивач посилається на те, що він від сплати держмита звільнений на підставі ст.4 п.16 абз. 3,4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито №43-93 від 30.04.93 ВВР (не втратив чинність) та п.29 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року, а також на підставі даних про реєстрацію зг. довідки Рівненської сільської ради Любомльського району №191 від 26.03.2013 р., не долучивши до позовної зави документів, що підтверджують ним сплату судового збору.

Проте, посилання позивача на вказані нормативні акти та розяснення Пленуму ВС України щодо звільнення позивача від сплати судового збору є помилковими, оскільки зазначені документи регулюють питання звільнення від сплати держмита за видачу громадянам свідоцтв про право на спадщину, тощо.

Згідно ст.1 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року №3674-V1, судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання зав, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Згідно ч.3 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року №3674-V1, судовий збір справляється: за подання до суду позовної зави та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Беручи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку, що позивач не звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви майнового характеру, і повинен сплатити судовий збір в розмірі, який повинен становити згідно ст.4 Закону України Про судовий збір - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до вимог ст.121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в статтях 119 і 120 цього кодексу, або не судовий збір чи не оплачено витати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до вказівок судді у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього кодексу, спалить належну суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно за законом, залишити без руху і надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_4