КС № 174/713/13-к
п/с № 1-кп/174/44/2013
У Х В А Л А

І м е н е м У
к р а ї н и

27 грудня 2013 року
Вільногірський міський суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого-
судді Борцової А.А.,

при
секретарі- Килинчук Л.Л.,

за
участю прокурора- Селецького А.А.,

неповнолітнього
потерпілого - ОСОБА_1,

законного представника
неповнолітнього потерпілого- Посунько
Л.М.,

представника
потерпілого- Шевчука О.М.,

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Вільногірську кримінальне
провадження (кримінальну справу) за
обвинуваченням:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
ОСОБА_4, українця, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не
одруженого, допризовника, студента
ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого
ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, раніше не
судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст. 122 КК України,-

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він,
15.02.2013 року, близько 17 години,
знаходячись в холі спортивного
комплексу «Авангард» по вул. Леніна, 28,
в м. Вільногірську Дніпропетровської
області, на ґрунті раптово виниклих
неприязнених відносин, умисно штовхнув
неповнолітнього ОСОБА_1 лівою рукою в
груди, чим спричинив останньому
фізичну біль та продовжуючи злочинні
дії, умисно наніс потерпілому кулаком
правої руки удар в область обличчя, а
саме в область нижньої щелепи праворуч,
в результаті чого неповнолітньому
ОСОБА_1 були спричинені тілесні
ушкодження у вигляді закритого
перелому нижньої щелепи в ділянці її
правого кута, які відносяться до
середньої тяжкості тілесним
ушкодженням за критерієм тривалого
розладу здоров’я більш ніж 21 доби.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_3 вину визнав частково і пояснив,
що з ОСОБА_1 знайомий приблизно 5 років,
завжди були нормальні стосунки. 15.02.2013
р. о 17 год. в спорткомплексі «Авангард»
проводився турнір по футболу. Грали з
командою 4 школи , а команда
потерпілого грала проти 3-ї школи. Коли
грали, ОСОБА_1 знаходився на балконі і
став ображати всю команду і його
нецензурною лайкою. Після закінчення
змагань пішов до роздягальні, біля
роздягальні зустрів потерпілого,
виникла сварка, в ході якої, при вході
біля металевої роздягальні, штовхнув
його відкритою долонею правої руки в
обличчя. Почув звук вібрації металу,
але чи він впав та чи вдарився об
решітку - не бачив. Пішов в роздягальню,
перевдягнувся, а потім пішов до ОСОБА_1
та вибачився перед ним. Він прийняв
його вибачення.

Вина ОСОБА_3 підтверджується
дослідженими в судовому засіданні
показами потерпілого, свідків,
письмовими доказами по справі.

Так, неповнолітній
потерпілий ОСОБА_1 показав, що ОСОБА_3
знає приблизно 5 років, до цього були
дружні стосунки. 15 лютого 2013 року в
спорткомплексі були спортивні
змагання. В той час коли команда
технікуму грала з командою 4-ї школи
знаходився на балконі, ніяких слів в
адресу ОСОБА_3 чи його команди не
викрикував. Після змагань біля
роздягальні до нього підійшов ОСОБА_3
та спитав: «Що ти там говорив», але
відповісти не встиг, бо ОСОБА_3 штовхнув
його лівою рукою в груди, а потім наніс
удар кулаком правої руки в нижню щелепу
праворуч. Втратив рівновагу, впав
спиною на підлогу, вдарився при цьому
об залізну решітки роздягальні спиною.
Прибіг тренер по боксу Муранов, який
припинив конфлікт. Після цього ОСОБА_3
пішов в роздягальню, а він забрав речі
та пішов додому. Коли виходив, підійшов
ОСОБА_3 та попросив вибачення.
Внаслідок цих дій обвинуваченого
отримав перелом щелепи, в цей саме день
звернувся до лікарні з матір’ю, потім
лікувався в м.Дніпропетровськ, в
лікарні імені Мечникова. Лікувався 2,5
місяці, в лікарні знаходився на
протязі 1,5 місяці.

Цивільний позивач та законний
представник неповнолітнього
потерпілого ОСОБА_5 показала, що 15.02.3013
р. син прийшов додому приблизно о 18
години, відмовився від вечері.
Побачила, що в нього напухла щока, на її
питання розповів, що його кулаком в
обличчя вдарив ОСОБА_3. Звернулися в
міліцію та в лікарню, де направили в
лікарню ім.Мечникова, де син знаходився
до 24 лютого 2013 року. Заявлений нею
цивільний позов підтримує в повному
обсязі та просить стягнути з
обвинуваченого 3474 гривні 72 коп.
матеріальної шкоди, та як на лікування
сина купували необхідні медичні
препарати, придбала ліків на суму 351
грн. 71 коп., на продукти харчування
витратила1457 грн. 68 коп., кожного дня
їздила до сина в лікарню, витрати на
придбання пального склали 1665 грн. 33
коп. Також злочином їй та сину завдана
моральна шкода, яку оцінює в 50000 грн.
Просить позов задовольнити в повному
обсязі.

Свідок обвинувачення н/л ОСОБА_6
показала, що була 15 лютого 2013 року в
залі спорткомплекса, де відбувалися
спортивні змагання. Під час гри
команди ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_5
знаходився на балконі, було шумно,
ОСОБА_5 підтримував команду ЗОШ № 4,
підказував, що їм робити, висказувався
гучно, щоб його почули. В її присутності
ОСОБА_5 нецензурно на адресу команди
ОСОБА_3 не висловлювався. Після
закінчення змагань спустилися до
роздягальні, коли ОСОБА_5 стояв біля
цього приміщення, до нього підійшов
ОСОБА_3, позвав ОСОБА_5, він повернувся
до нього, вони щось сказали один одному
і ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_5 кулаком правої
руки в щелепу і пішов в роздягальню.
Удар прийшовся в область обличчя, але
не бачила, куди саме, потім дізналася,
що в щелепу. Від удару потерпілий
трошки похилився назад, але не падав,
вдарився спиною об решітку. Після цих
подій ОСОБА_5 пішов додому сам, а
пізніше від нього дізналася, що в нього
зламана щелепа.

Свідок захисту ОСОБА_7 показав, що 15
лютого 2013 року в спорткомплексі
відбувалися спортивні змагання, грали
в футбол, грав в команді ОСОБА_3. ОСОБА_5
в цей час стояв на балконі і
висловлювався поганими словами на
адресу команди та особисто ОСОБА_3.
Дограли матч, після чого біля
роздягальні ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_5
правою долонею в ліву частину обличчя -
щоки, рука йшла по траєкторії збоку,
поштовх прийшовся в ліву частину
обличчя. Від поштовху ОСОБА_5 впав лівим
боком в бік решітки, якою виконана
сторона роздягальні. Чи при цьому
ОСОБА_5 ударився об решітку, не бачив.
Після цього пішов до роздягальні,
приблизно через 5 хвилин зайшов ОСОБА_3,
також переодягнувся. Коли всі разом
виходили із спорткомплексу, ОСОБА_3
вибачився перед ОСОБА_5.

Свідки захисту ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дали
аналогічні свідчення свідченням
свідка ОСОБА_7

Судово-медичний експерт ОСОБА_10
показав, що тілесні ушкодження
потерпілий міг отримати від удару, в
тому числі, кулаком, а також при ударі о
жорстку конструкцію. Точно визначити
механізм заподіяння тілесних
ушкоджень неможливо, це знають тільки
потерпілий та обвинувачений. Під час
проведення слідчих дій хтось з сторін
говорив про співудар, тому і зробив
висновок про вірогідність такого
механізму утворення тілесних
ушкоджень. Долоня не є поверхнею з
жорсткою конструкцією, тому утворення
тілесних ушкоджень, які малися у
потерпілого, від поштовху долонею
малоймовірно. При проведенні слідчого
експерименту з обвинуваченим
зрозумів, що удар об решітку був зі слів
ОСОБА_3, а наданий протокол уважно не
прочитав, тому і надав висновок про
можливість утворення тілесних
ушкоджень у потерпілого від співудару
об жорстку поверхню.

Згідно з протоколом огляду від 15 лютого
2013 /а.с.11 т.1/ слідує, що встановлено та
оглянуто місце події- хол
спорткомплексу «Авангард» по
вул.Леніна,28, міста Вільногірська
Дніпропетровської області, в 5 м від
нього розташовані 2 роздягальні.

Згідно протоколу слідчого
експерименту від 16 травня 2013 року з
фототаблицею до нього /а.с. 28-32 т.1/,
потерпілий ОСОБА_1 показав та вказав на
місці обставини спричинення йому
тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком судово-медичної
експертизи № 64-Е від 20.05.2013 року /а.с.42-43
т.1/ слідує, що у ОСОБА_1 виявлені тілесні
ушкодження у вигляді закритого
перелому нижньої щелепи в ділянці її
правого кута, які відносяться до
середньої тяжкості тілесних ушкоджень
за критерієм тривалого розладу
здоров’я більш ніж 21 доби, могли
утворитися від дії тупого твердого
предмета або предметів з обмеженою
контактуючою поверхнею або при
співударі о такі.

Згідно протоколу слідчого
експерименту від 10 червня 2013 року з
фототаблицею до нього /а.с.28-32 т.1/,
підозрюваний ОСОБА_3 показав та вказав
на місці обставини спричинення
потерпілому ОСОБА_1 тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком додаткової
судово-медичної експертизи № 77-Е-Д від
10.06.2013 року /а.с.66 т.1/ слідує, що не
виключається утворення тілесного
ушкодження у ОСОБА_1 при обставинах,
вказаних підозрюваним ОСОБА_3

Згідно протоколу слідчого
експерименту від 17 червня 2013 року з
фототаблицею до нього /а.с.73-76 т.1/,
свідок ОСОБА_6 показала та вказала на
місці обставини спричинення
потерпілому ОСОБА_1 тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком додаткової
судово-медичної експертизи № 82-Е-Д від
18.06.2013 року /а.с.79 т.1/ , не виключається
утворення тілесного ушкодження у
ОСОБА_1 при обставинах, вказаних
потерпілим ОСОБА_1. Більш вірогідно
виявлене у потерпілого тілесне
ушкодження могло утворитися від дії
тупого твердого предмета або предметів
з обмеженою контактуючою поверхнею та
жорсткою конструкцією або при
співударі о такі.

Суд критично оцінює покази
обвинуваченого та свідків ОСОБА_8,
ОСОБА_9 в частині механізму
спричинення ОСОБА_3 тілесних
ушкоджень потерпілому, а саме- завдання
поштовху в обличчя потерпілого,
оскільки вони спростовуються
висновками судово- медичних експертиз,
поясненням експерта ОСОБА_10, показами
свідка ОСОБА_6, потерпілого ОСОБА_1, і
вважає встановленим, що обвинуваченим
потерпілому було завдано удар кулаком
в обличчя, внаслідок чого у нього і
утворилися тілесні ушкодження
середньої тяжкості у вигляді перелому
нижньої щелепи в ділянці її правого
кута.

Також, суд не приймає до уваги висновки
додаткової судово-медичної експертизи
№ 82-Е-Д від 18.06.2013 року /а.с.79 т.1/ в
частині можливості утворення
тілесного ушкодження у ОСОБА_1 при
співударі об предмети з обмеженою
контактуючою поверхнею та висновки
додаткової судово-медичної експертизи
№ 77-Е-Д від 10.06.2013 року /а.с.66 т.1/, згідно
яких не виключається утворення
тілесного ушкодження у ОСОБА_1 при
обставинах, вказаних підозрюваним
ОСОБА_3, оскільки будь - яких
об’єктивних даних про те, що
потерпілий міг отримати тілесні
ушкодження при співударі об вказані
предмети, в тому числі металеву решітку
роздягальні, в судовому засіданні не
встановлено, а можливість утворення
вказаних тілесних ушкоджень від
поштовху долонею в обличчя, на чому
наполягав обвинувачений та свідки
ОСОБА_9, ОСОБА_8 в судовому засіданні,
спростував експерт ОСОБА_11

Таким чином, оцінюючи зібрані на
досудовому слідстві та дослідження в
судовому засіданні докази, суд прийшов
до висновку, що факт вчинення злочину
ОСОБА_3 знайшов своє підтвердження в
суді, а його дії органом досудового
слідства вірно кваліфіковані по ч.1
ст.122 КК України, як умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження, тобто
умисне ушкодження, яке не є небезпечним
для життя і не потягло за собою
наслідків, передбачених у статті 121
цього Кодексу, але таке, що спричинило
тривалий розлад здоров'я.

Разом з тим, в судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_1 заявив клопотання,
підтримане його законним
представником ОСОБА_5, про відмову від
обвинувачення ОСОБА_3 та закриття
провадження по справі, мотивуючи тим,
що з обвинуваченим вони примирилися і
будь-яких претензій до нього він не має.

Цивільний позивач ОСОБА_5 заявила
клопотання про відмову від заявленого
нею цивільного позову, мотивуючи тим,
що шкода, завдана злочином, їй
відшкодована обвинуваченим, отримала
кошти в розмірі 18190 грн. і матеріальних
претензій до обвинуваченого не має,
наслідки відмови від позову,
передбачені ст. 206 ЦПК України, їй
роз’яснено.

Вислухавши думку прокурора,
представника потерпілого ОСОБА_12,
захисника ОСОБА_2, обвинуваченого, які
підтримали заявлені клопотання,
потерпілого, який підтримав клопотання
цивільного позивача, суд прийшов до
висновку, що клопотання потерпілого
ОСОБА_1 та його законного представника
і цивільного позивача ОСОБА_5
підлягають задоволенню по наступним
підставам.

Так, згідно з ч.1 ст. 477 КПК України,
кримінальним провадженням у формі
приватного обвинувачення є
провадження, яке може бути розпочате
слідчим, прокурором лише на підставі
заяви потерпілого щодо кримінальних
правопорушень, в тому числі
передбаченого ч.1 ст. 122 КК України
(умисне середньої тяжкості тілесне
ушкодження без обтяжуючих обставин).

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 284 КПК України,
кримінальне провадження закривається
в разі, якщо потерпілий, а у випадках,
передбачених цим Кодексом, його
представник, відмовився від
обвинувачення у кримінальному
провадженні у формі приватного
обвинувачення.

Згідно з ст. 44 КК України, особа, яка
вчинила злочин, звільняється від
кримінальної відповідальності у
випадках, передбачених цим Кодексом, а
також на підставі закону України про
амністію чи акта помилування.

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦПК України,
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК України,
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо позивач відмовився від
позову і відмова прийнята судом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3
обвинувачується у вчинення злочину,
передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,
кримінальне провадження по яким
проводиться у формі приватного
обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_1 та
його законний представник ОСОБА_5
відмовилися від підтримання даного
обвинувачення і просять провадження по
справі закрити, а обвинувачений не
заперечує проти закриття провадження з
вказаних підстав, то клопотання
потерпілого та його законного
представника підлягають задоволенню,
кримінальне провадження слід закрити,
звільнивши ОСОБА_3 від кримінальної
відповідальності по ч.1 ст. 122 КК
України.

Відмова цивільного позивача ОСОБА_5
від заявленого нею цивільного позову
до обвинуваченого ОСОБА_3 також
підлягає прийняттю, оскільки право на
розпорядження своїми процесуальними
правами щодо предмета спору належить
позивачу, завдана позивачці шкода
відшкодована обвинуваченим ОСОБА_3 і
претензій до нього вона не має,
наслідки відмови від позову,
передбачені ст. 206 ЦПК України, їй
роз’яснено і її відмовою від позову не
уражаються будь-чиї права та законні
інтереси.

На підставі ст. 44, ч.1 ст. 122 КК України та
керуючись п.7 ч.1 ст. 284, ч.1 ст. 477 ,479 КПК
України, ч.2 ст. ст. 11, п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження по
обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК
України – закрити в зв’язку з відмовою
потерпілого ОСОБА_1 та його законного
представника ОСОБА_5 від обвинувачення,
звільнивши ОСОБА_3 від кримінальної
відповідальності по ч.1 ст. 122 КК
України..

Прийняти відмову цивільного позивача
ОСОБА_5 від цивільного позову до ОСОБА_3
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, завданої злочином,
закривши в цій частині провадження по
справі.

На ухвалу протягом 7 днів з дня іі
оголошення сторонами може бути подана
апеляція до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Вільногірський міський суд
Дніпропетровської області.

Головуючий - суддя:
підпис
ОСОБА_13