Справа № 500/1519/13-ц
Провадження № 2/500/1411/13
УХВАЛА

19 грудня 2013 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Смокіної Г.І.

при секретарі Бубіліч Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору найму жилого приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

15.03.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 та з урахуванням уточнень від 05.08.2013 року просили розірвати договір найму жилого приміщення, розташованого по вул.Дружби, 13 м.Ізмаїла Одеської області, укладений 24.10.2011 року між ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з підстав, передбачених ч.4 ст.168 ЖК України.

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.03.2013 року відкрито провадження у справі.

21.11.2013 року позивачі надали зміни та уточнення до позовної заяви та просили визнати договір по взаємному утриманню від 24.10.2011 року недійсним, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000 грн., на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 10000 грн., виселити відповідача з жилого будинку, розташованого в м.Ізмаїлі по вул.Дружби, 13.

Вивчивши зміни та уточнення до позовної заяви, заслухавши позицію сторін, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.2 ст.31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Змінивши та уточнивши позовні вимоги, позивачі фактично змінили предмет і підстави позову після початку розгляду справи по суті.

Таким чином, позивачами заявлено новий позов, який повинен предявлятися на загальних підставах.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини з питання реалізації п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду виходить з того, що «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обовязків», пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети (Рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польші»).

У звязку з наведеним, відмова у прийнятті змін та уточнень до позовної заяви від 21.11.2013 року не є порушенням права на справедливий судовий захист та обмеженням права доступу до суду.

Суд роз'яснює позивачам право звернутися до суду з вищевказаним позовом на загальних підставах.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.31,209,210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У прийнятті змін та уточнень до позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 від 21.11.2013 року - відмовити.

Роз'яснити позивачам право на звернення до суду із заявленими позовними вимогами на загальних підставах.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5