Справа №2/489/954/13
Ленінський районний суд м. Миколаєва
___________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2013 р. м. Миколаїв

Ленінський районній суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Коновця М.С.

при секретарі - Михайловій А.О.

за участю:

позивача: ОСОБА_1;

відповідача-1: ОСОБА_2;

відповідача-2: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

За позовом: ОСОБА_1 ;

До відповідачів: 1) ОСОБА_2;

2) ОСОБА_3;

про зміну розміру аліментів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступне:

В лютому 2013 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 з 1/4 частки до 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно та припинення стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3, до досягнення спільною молодшою дитиною трирічного віку.

Свої вимоги мотивував тим що відповідно до рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.07.2012 р. з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, крім того відповідно до рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 20.07.2012 р. з нього також стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття, та на утримання ОСОБА_3, до досягнення молодшою донькою трирічного віку, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, що в загальній сумі становить 75% від усіх видів заробітку (1/4 + 1/3 + 1/6 = 3/4).

Свої вимоги мотивував тим що в такому розмірі він не в змозі сплачувати аліменти на користь відповідачок у звязку з тяжким матеріальним становищем, просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно та припинити стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3, до досягнення молодшої дитини трирічного віку.

В судовому засіданні від 25.03.2013 р. позивач на задоволенні позовних вимог наполягав.

В судовому засіданні від 25.03.2013 р. відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог, що стосуються неї заперечувала, посилаючись на їх безпідставність та необгрунтованість.

Відповідач ОСОБА_7 проти позовних вимог не заперечувала, що вбачається з наявної в матеріалах справи заяви останньої.

Досліджуючи матеріали справи, аналізуючи норми чинного законодавства, що стосується суті спору, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 20.07.2012 р. було cтягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 таї ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09 липня 2012 року і до досягнення ними повноліття та на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09 липня 2012 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 23 березня 2014 року, включно.

05.07.2012 р. рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_8, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 30 травня 2012 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ст.ст.57-60 ЦК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як було встановлено в ході розгляду справи та підтверджено документами, наявними в матеріалах справи, позивач працює у філії Баштанського району ПАТ "Миколаївобленрго", має стабільний дохід.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначав, що його матеріальне становище змінилось настільки, що він не в змозі сплачувати аліменти у раніше встановленому розмірі, а також тим, що кожен з його дітей повинен отримувати аліменти в рівній частці - 1/6 частку від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

З наявної в матеріалах справи довідки Баштанської ВКК від 25.06.2012 р. вбачається, що остання була видана до дати ухвалення судових рішень Заводським та Баштанським судами, а тому у дійсній справі не може вважатись належним доказом погіршення здоров'я позивача, що в свою чергу може бути підставою для застосування ст. 192 СК України.

Окрім того з наявної в матеріалах справи довідки від 12.03.2013 р. про заробітну плату позивача, вбачається, що розмір його доходу суттєво не змінився за період з дати ухвалення Заводським та Баштанським судами судових рішень та до теперішнього часу.

Також, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом припинити стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно і до досягнення дитиною (ОСОБА_6, 23.03.2011 р.н.) трирічного віку, оскільки саме в цьому розмірі вони є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами і наявними матеріалами справи.

Керуючись ст.ст.14,60,62,212-214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов - задовольнити частково.

2.Припинити стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно і до досягнення дитиною (ОСОБА_6, 23.03.2011 р.н.) трирічного віку.

3.В задоволенні позовних вимог в частині зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 1/4 частки до 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 29.03.2013 р.

Суддя /підпис/

Згідно оригі