Справа № 569/3552/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2013 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді - Крижової О.Г.

при секретарі - Гриценюк М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_1 про вирішення питання про примусове входження в кооперативний гараж,

встановив:

Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_1, в порядку ст.376 ЦПК України та ст.11 Закону України Про виконавче провадження звернулася до суду з поданням про вирішення питання про примусове входження в кооперативний гараж № 72, лінія 14, кооператив Автолюбитель по вул.Курчатова в м.Рівне, для проведення опису майна боржника.

В поданні зазначається, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів № 1-76 від 23 серпня 2011 року Рівненського міського суду Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в загальній сумі 87000 грн. Рішення суду боржником в добровільному порядку не виконується. Згідно повідомлення відповідних органів на запити державного виконавця за боржником не зареєстровано рухоме майно та відомості про відкриті рахунки відсутні. Згідно довідки МБТІ ОСОБА_2 належить на праві приватної власності кооперативний гараж № 72, лінія 14, кооператив Автолюбитель по вул.Курчатова в м.Рівне на підставі Договору даруванням від 01.02.2007 року, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_3 Згідно виконавчих листів боржник відбуває покарання. З метою забезпечення виконання рішення суду виникла необхідність на примусове входження в вище вказаний кооперативний гараж для проведення опису майна боржника.

В судове засідання державний виконавець не зявився, причину неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що у провадженні Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів № 1-76 від 23 серпня 2011 року, 18.04.2012 року та 01.10.2012 року Рівненського міського суду Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь: ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 10000 грн., на користь ОСОБА_5 завдану моральну шкоду в сумі 10000 грн. та 67000 грн. завданої майнової шкоди, а всього в загальній сумі 87000 грн.

Рішення суду боржником в добровільному порядку не виконується.

З метою перевірки майнового стану боржника були направлені запити до реєструючих установ та організацій щодо виявлення майна, на яке може бути звернено стягнення.

Згідно довідки МБТІ № 1161 від 31.05.2012 року ОСОБА_2 належить на праві приватної власності кооперативний гараж № 72, лінія 14, кооператив Автолюбитель по вул.Курчатова в м.Рівне на підставі Договору даруванням від 01.02.2007 року, виданого Приватним нотаріусом ОСОБА_3

Разом з тим, в поданні зазначено, що згідно виконавчих листів боржник відбуває покарання.

Відповідно до ст.30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Тобто обмеження права на недоторканість житла чи іншого володіння особи можливе виключно на підставі вмотивованого судового рішення.

Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року декларує: Кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що за цією статтею Конвенції держава виконає свої зобов'язання не тільки якщо просто утримається від дій, що ці права порушують, а за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Згідно ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 3 даної статті закріплено, що в процесі здійснення виконавчого провадження він має право, зокрема, звертатись до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла боржника. Також він має право викликати фізичних осіб з приводу виконавчих документів, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ.

За змістом наведених правових норм примусове входження до житла - це крайній захід, якому повинні передувати всі інші передбачені законодавством дії щодо виконання рішення суду.

Відповідно до положень ст.30 Закону України від 21.04.1999 року № 606-ХІV Про виконавче провадження державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися: чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла боржника при виконанні судових рішень вирішується судом за місцем знаходження житла за поданням державного виконавця.

Виходячи з повноважень державного виконавця, встановлених ст.5 Закону України „Про виконавче провадження, дозвіл на примусове входження до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи може бути надано судом лише в разі відмови державному виконавцю у добровільному допуску до них та дотримання державним виконавцем вимог Закону по вчиненню виконавчих дій.

Суду не надано переконливих доказів на підтвердження того, що боржник відмовляється добровільно виконати рішення суду. З матеріалів справи не вбачається, що державним виконавцем виконані всі можливі дії для виклику боржника. Так, у справі відсутнє підтвердження направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження, яка згідно з вимогами закону повинна надсилатись рекомендованим листом з повідомленням для вручення. Крім того, в поданні взагалі відсутні дані про місце відбування покарання боржником та чи відбував він на той момент покарання. Неможливо встановити чи викликався взагалі боржник до відділу ДВС, а також чи повідомлявся боржник державним виконавцем про проведення виконавчих дій щодо опису і арешту майна.

Таким чином, при зверненні з поданням до суду не були надані відомості про те, що державним виконавцем були виконані усі умови, передбачені ст.30 Закону України Про виконавче провадження, і що на даний час є передбачені умови для виконання цього рішення суду у примусовому порядку, одним із засобів якого є опис майна боржника, для чого необхідно примусове проникнення до житла.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 293, 295 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_1 про вирішення питання про примусове входження в кооперативний гараж № 72, лінія 14, кооператив Автолюбитель по вул.Курчатова в м.Рівне, для проведення опису майна боржника відмовити.

Копію ухвали направити начальнику Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Рівненського міського суду О.Г.Крижова