АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/3161/2013
Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д.
Доповідач Чумак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чумак О.В.

Суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.

при секретарі - Зеленській О.І.

за участю: представника відповідача - ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 липня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась до місцевого суду з вказаним позовом до ОСОБА_3, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог прохала стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з 20 листопада 2012 року і до досягнення повноліття дитини; а також неустойку (пеню) за несплату аліментів у розмірі 67 897,24 грн., припинивши з 20.11.2012 року стягнення аліментів з ОСОБА_3 на її користь у розмірі 300,00 грн. щомісячно, за виконавчим листом № 2-853, виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука від 17.09.2008 року, відкликавши його з виконання.

17.01.2013 року ОСОБА_3 звернувся до місцевого суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.01.2013 року прийнято та об'єднано в одне провадження зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 липня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, стягнення неустойки за прострочення аліментів, - відмовлено.

Вирішено питання стягнення судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,- відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове про задоволення її позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що її матеріальне становище значно погіршилося, оскільки розмір аліментів, що були стягнуті з ОСОБА_3 за рішенням суду від 17.09.2008 року у сумі 300,00 грн. щомісячно, є недостатнім для утримання їхньої з відповідачем неповнолітньої дитини внаслідок зростання цін на продукти харчування, предмети першочергової необхідності, засоби гігієни.

Зазначає, що в зв'язку з погіршенням зору донька потребує частої заміни лінз для очей.

Також посилається на те, що донька навчається у технікумі на денній формі, отримує стипендію у розмірі 550,00 грн. щомісячно, проте коштів не вистачає для її утримання, розвитку та організації навчання.

Зазначає, що сама зареєстрована у центрі зайнятості як шукаюча роботу, проте через віковий критерій працевлаштуватись не має змоги.

Вказує, що постійно хворіє, знаходиться на диспансерному обліку, постійно потребує додаткових матеріальних затрат.

Вважає, що розрахунок пені (неустойки) проведений нею відповідно до вимог чинного законодавства та становить 66 430,46 грн. з урахуванням довідки-розрахунку Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ від 18.06.2013 року № 236012 ОСОБА_3, згідно якої має заборгованість зі сплати аліментів за період з грудня 2010 року по червень 2013 року у сумі 7 725,58 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Місцевим судом вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 26 вересня 1995 року (а.с. 6).

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.09.2008 року, яке набрало законної сили, частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі та стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів.

Визначено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.10.1995 року на користь ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 2 500,00 грн.

Вирішено питання стягнення судових витрат (а.с.64-66).

Місцевим судом також установлено та не заперечується сторонами, що згідно вказаного рішення суду Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області було видано виконавчий лист № 2-853 від 17.09.2008 року, який перебуває на виконанні в Автозаводському ВДВС Кременчуцького МУЮ.

Згідно п.3 ч.4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.10 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

В обґрунтування підстав для збільшення розміру стягуваних аліментів, позивач за первісним позовом посилалася на те, що ОСОБА_3 має можливість надавати кошти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 в більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду від 17.09.2008 року, проте жодних доказів на підтвердження цього нею не надано.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.06.2013 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.06.2013 року і до досягнення повноліття дитини (а.с.83-84).

Згідно медичної документації, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_3 хворіє на ряд хвороб, перебуває на обліку у медичних закладах, а також має на утриманні похилого віку мати, яка перебуває на обліку в онкодиспансері (а.с. 100-104).

Разом з цим, неповнолітня донька сторін ОСОБА_4 навчається у Кременчуцькому технікумі залізничного транспорту на денному відділенні бюджетної форми навчання та отримує стипендію у розмірі 550,00 грн. (а.с.117).

Жодних доказів на підтвердження того, що матеріальний стан ОСОБА_3 дозволяє надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 у розмірі більшому, ніж встановлено вказаним рішенням суду, позивачем не надано та судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, місцевим судом обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягуваних аліментів.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_2 та її неповнолітня донька ОСОБА_4 постійно хворіють, потребують лікування, а також посилання на їхнє тяжке матеріальне становище, не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів, що стягуються, оскільки вони існували на час ухвалення судом рішення від 17.09.2008 року і не змінилися.

Згідно ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням

матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно положень Сімейного кодексу України, аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до наступних, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості.

Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду у якому було допущено прострочення сплати аліментів.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року, передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

З матеріалів справи вбачається та встановлено місцевим судом, що згідно довідки-розрахунку № 55633 від 12.11.2012 року державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_3 має заборгованість за виконавчим листом № 2-853, виданим Автозаводським районним судом м. Кременчука 17.09.2008 року, яка станом на 01.12.2010 року становила 7725,58 грн.

За період з грудня 2010 року по жовтень 2012 року, тобто за період, за який позивач просить стягнути пеню, нараховано аліментів на суму 6900 грн., тоді як сплачено - на суму 7700 грн. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.11.2012 року складає 6925,85 грн. (а.с.68).

Згідно довідки Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ № 26012 від 18.06.2013 року, заборгованість ОСОБА_3 за вищевказаним виконавчим листом станом на 01.11.2012 року становила 6925,85 грн. За період з листопада 2012 року по червень 2013 року нараховано аліментів на суму 1680 грн. та сплачено на суму 2300 грн. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 18.06.2013 року складає 6905,58 грн. (а.с 67).

З наданих довідок вбачається, що розмір сплачених ОСОБА_3 коштів перевищує розмір нарахованих до сплати, відтак заборгованість по сплаті аліментів, нарахованих за період з січня 2011 року по червень 2013 року, у нього відсутня, а тому й відсутні підстави для стягнення з останнього пені за прострочення сплати аліментів у вищезазначеному періоді.

Таким чином, місцевий суд дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що розрахунок пені (неустойки) проведений ОСОБА_2 відповідно до вимог чинного законодавства та становить 66 430,46 грн., не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки не підтверджені

Таким чином, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Всі обставини, що мають значення для справи, з'ясовані судом у повному обсязі, підтверджені наявними у справі доказами.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірності ухваленого місцевим судом рішення внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права, не заслуговують на увагу колегії суддів, не ставлять під сумнів правильність постановленого рішення, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 липня 2013 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: /підпис/ О.В.Чумак

Судді: /підпис/ Ю.В.Дряниця

/підпис/ Т.О.Кривчун

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О.В.Чумак