Справа № 751/3939/13-ц Провадження № 22-ц/795/1310/2013 Головуючий у I інстанції Овсієнко Ю. К. Доповідач - Мамонова О. Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2013 року м. Чернігів
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Мамонової О.Є.,

суддів - Губар В.С., Шемець Н.В.,

при секретарі Примачок Ю.О.

з участю позивача ОСОБА_1 та його адвоката ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 квітня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1. Позов обґрунтовував тим, що перебував у шлюбі з відповідачкою, від якого мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідачка з сином за його згодою були зареєстровані у спірній квартирі. Після розірвання шлюбу 6 лютого 2007 року, у звязку з неприязними відносинами, ОСОБА_3 покинула спірне жиле приміщення. Незважаючи на рішення Новозаводського районного суду від 15 квітня 2009 року, яким ОСОБА_3 було вселено в квартиру, увесь час остання не зявлялась в квартирі, не сплачує за житлово-комунальні послуги, в звязку з чим позивач, посилаючись на норми ст.ст. 71, 72 ЖК України, просив визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

25 березня 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1В про вселення її разом із сином в спірну квартиру, зобовязання ОСОБА_1 не чинити перешкоди у проживанні в квартирі, посилаючись на те, що останнім створюються перешкоди у проживанні в квартирі. Після останнього вселення за рішенням суду ОСОБА_1 змінив замки на вхідних дверях, ключі від яких їй не надав. ОСОБА_5 постійно здійснює оплату за житлово-комунальні послуги, вона та її син іншого житла не мають. ОСОБА_1 постійно здійснюються перешкоди в користуванні спірним житловим приміщенням

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 квітня 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено; позов ОСОБА_3 задоволено; ОСОБА_3 разом з малолітньою дитиною сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 вселено до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2; зобовязано ОСОБА_1 не чинити перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 та малолітнім сином ОСОБА_6 житлових прав у користуванні та проживанні в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 114,70 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати дане рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, а у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 відмовити. Апелянт вважає, що вказане рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та судом неправильно застосовано норми матеріального права. Апелянт вказує на те, що після залишення ОСОБА_3 спірного місця проживання між сторонами час від часу виникали суперечки щодо користування житлом та протягом останніх років ОСОБА_3 разом з дитиною не проживають за вказаною адресою у звязку з гострими неприязненими стосунками. Апелянт наполягає на тому, що факт реєстрації останньої за вказаною адресою не є підставою для користування нею житлом, яке вона втратила у зв'язку з тривалим проживанням окремо.

Апелянт не погоджується із висновком суду в частині стягнення з нього витрат на правову допомогу, вважаючи, що судом перевищено граничний розмір компенсації.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддюдоповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 30- 31).

Під час перебування у шлюбі ОСОБА_3 разом з дитиною були зареєстровані та проживали у двокімнатній квартирі АДРЕСА_3 (а.с. 71, 214).

Згідно наданих копій розрахункових книжок та квитанцій ОСОБА_3 постійно сплачує платежі за житлово-комунальні послуги (а.с. 84-177).

Рішенням Новозаводського районного м. Чернігова суду від 11 вересня 2007 року (а.с. 36-38) ОСОБА_3 разом з дитиною була вселена до спірного житлового приміщення. Але і після цього позивач продовжував чинити перешкоди у користуванні квартирою, що змусило ОСОБА_3 повторно звернутись до суду.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 квітня 2009 року ОСОБА_3 повторно була вселена до спірного житла (а.с. 39-42), в підтвердження чого в матеріалах справи міститься акт державного виконавця від 07 жовтня 2009 року (а.с. 180). Але й після цього ОСОБА_3 разом з сином та речами потрапити до квартири не змогли, оскільки замки знову були змінені.

Послідуючі намагання потрапити до квартири, що здійснювалось при свідках, не дали результатів про що матеріали справи містять відповідні акти (а.с. 181, 204-210)

Виходячи з вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що проживання ОСОБА_3 за іншою ніж спірна квартира адресою носить тимчасовий характер, інтересу до спірної квартири вона не втрачала, її проживання в іншій квартирі не є добровільним і носить вимушений характер, та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення та відмовив в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житлом.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 понад шість місяців відсутня у спірному житлі з поважних причин, не заслуговують на увагу, оскільки між сторонами склалися неприязнені стосунки, що свідчить про наявність перешкод у проживанні в квартирі.

Однак заслуговують на увагу доводи апелянта щодо неправильного вирішення судом питання стягнення з нього витрат на правову допомогу.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу.

Сторони по справі отримали правову допомогу адвокатів, зазначене підтверджується наявними матеріалами справи та перевірене апеляційним судом в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1 ЗУ „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Отже, при обчисленні розміру витраченого часу адвокатом ОСОБА_7 необхідно брати до уваги лише його участь в судових засіданнях, що становить 1 годину 42 хвилини. Розмір компенсації витрат в цьому випадку становить 780,10 грн.

Таким чином, сума стягнення витрат на правову допомогу з ОСОБА_1 підлягає зменшенню їх з 1500 грн. до 780,10 грн. ( 458,80 грн. (1 година участі у судовому засіданні) + 321,30 грн. (42 хвилини участі в судовому засіданні) = 780,10 грн.) за розгляд справи в суді першої інстанції.

В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін як законне та обґрунтоване.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 квітня 2013 року змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат на правову допомогу, зменшивши їх з 1500 грн. до 780 грн. 10 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: