Справа № 219/5101/2013-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.10.2013 року. Артемівський міськрайонний
суд Донецької області в складі:
головуючого судді Ониско Р.В., при
секретарі Чубикало О.А., представника
позивача - ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
м.Артемівську цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приват Банк»
про стягнення неправомірно знятих з
карткового рахунку грошових коштів та
стягнення моральної шкоди, суд
ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ПАТ КБ «Приват Банк» про
стягнення неправомірно знятих з
карткового рахунку грошових коштів та
стягнення моральної шкоди, в
обґрунтування своїх вимог вказав, що
між ним та відповідачем 12.06.2007 року був
укладений кредитний договір №
DN81АК00270012. Станом на 25.10.2010 року згідно
вказаного договору виникла
заборгованість в розмірі 152923,41 грн.
12.10.2011 року Артемівський
міськрайонний суд Донецької області
ухвалив рішення за позовом АТ КБ
«ПриватБанк» до нього, яким позовні
вимоги Банку до нього були задоволені,
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № DN 81АК00270012 від
12.06.2007 року було звернено стягнення на
предмет застави - автомобіль «Soueast
Lioncer», 2006 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1, який належить
йому на праві приватної власності,
шляхом його продажу ПАТ КБ
«ПриватБанк» з укладанням від імені
ОСОБА_2 договору купівлі - продажу
будь-яким способом з іншою особою
покупцем, зі зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ
України та наданням банку всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу. Рішенням Апеляційного суду
Донецької області від 26.12.2011 року
рішення суду 1-ої інстанції в цій
частині залишено без змін.

У 2012 році між позивачем та ПАТ КБ
«ПриватБанк» (далі - Банк) було укладено
Договір про надання банківських
послуг, відповідно до якого Банком
відкрито картковий рахунок на його ім'я
під НОМЕР_3.

09.05.2013 року відповідач неправомірно,
без отримання дозволу позивача і згоди
на здійснення конкретних дій, здійснив
списання грошових коштів у розмірі 148 051
гривень з карткового рахунку за НОМЕР_3
на рахунок кредиту № DN 81АК00270012 від
12.06.2007 року, укладеного між позивачем та
ПАТ КБ «ПриватБанк», шляхом переказу
(дебітна частина). Після вказаної
операції, виробленої Банком, залишок на
картковому рахунку під НОМЕР_3 дорівнює
0,00 гривень.

16.05.2013 року він звернувся до
відповідача з заявою з метою дізнатися
причину зняття грошових коштів з його
карткового рахунку.

17.05.2013 року він отримав відповідь, у
якій Банк не вказує аргументованих і
законних підстав зняття грошових
коштів з його карткового рахунку.

Просить суд стягнути з ПАТ КБ
«Приват Банк» на його користь суму 148051
грн., а також моральну шкоду в розмірі
20000 грн.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 заявлені вимоги
підтримала в повному обсязі і пояснила,
що неправомірними діями КБ
«ПриватБанк» ОСОБА_2 було заподіяно
моральну шкоду, оскільки останній
постійно знаходиться в нервовому
напруженні, що значним чином погіршує
його емоціональний стан. ОСОБА_2
постійно знаходиться в невіданні, що
станеться з його грошовими коштами, що
значною мірою впливає на загальний
стан його здоров'я.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча був судом належним чином
повідомлений про місце і час розгляду
справи і не повідомив суд про причини
своєї неявки.

Приймаючи до уваги, що позивач не
заперечує проти заочного розгляду
справи, суд згідно зі ст.224 ЦПК України
вважає можливим розглянути справу у
відсутності відповідача.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача ОСОБА_1, дослідивши
заперечення представника відповідача
Власенко А.О., розглянувши матеріали
справи, вважає, що заявлені вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства .

Відповідно до умов ст. 2 Закону України
«Про банки і банківську діяльність»
банківські рахунки - це рахунки, на яких
нараховуються власні кошти.

Відповідно до ст. 1071 ЦК України, ст. 59
Закону України « Про банки і банківську
діяльність» банк може списати грошові
кошти з рахунка клієнта на підставі
його розпорядження. Грошові кошти
можуть бути списані з рахунку клієнта
без його розпорядження на підставі
рішення суду, а також у випадках,
встановлених договором між банком та
клієнтом.

П. 7.1 Інструкції про порядок відкриття,
використання і закриття рахунків у
національній та іноземній валюті № 492
від 12 листопада 2003 року передбачено, що
видаткові операції за поточними
рахунками фізичних осіб здійснюються
за розпорядженням власника або за його
дорученням на підставі довіреності,
посвідченої нотаріально.

Між позивачем (Клієнтом) і відповідачем
(Банком) існують цивільно - правові
відносини, підставою виникнення яких є
цивільно - правовий договір (Договір на
надання банківських послуг) - договір
на здійснення розрахунково - касового
обслуговування. Відповідно до п. 4
розділу 1 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої Постановою
Правління НБУ від 29.03.2001 року № 135,
розрахунково - касове обслуговування -
це надання банком клієнту на підставі
укладеного між ними договору послуг,
які пов'язані з переказом коштів з/на
рахунку даного клієнта, видачею йому
коштів у готівковій формі, а також
здійснення інших операцій,
передбачених договором.

Наслідками укладення такого договору,
крім іншого, є виникнення у банку
певних зобов'язань перед клієнтом.
Зокрема, це зобов'язання щодо
здійснення розрахункових банківських
операцій, до яких відповідно до
загальноприйнятих норм банківського
обороту відносяться зарахування,
видача або перерахування грошових
коштів, дії банку по здійсненню
безготівкових розрахунків, поточних
валютних операцій та інше.

Зазначені зобов'язання банку щодо
здійснення банківських операцій
відповідно до ст. 1071 ЦК України повинні
здійснюватися за розпорядженням
клієнта.

Відповідно до ч. 3 ст. 1066 ЦК України банк
не має права визначати та контролювати
напрям використання грошових коштів
клієнта та встановлювати інші, не
передбачені договором або законом,
обмеження його права розпорядження
грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до п. 22.11 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» - сума переказу, який
враховується в банку, що обслуговує
отримувача до настання дати
валютування, не може бути об'єктом
примусового списання, що
застосовується до отримувача.

Наведена вище аргументація
законодавчої бази України дозволяє
зробити висновок про те, що відповідач
не мав права проводити списання
грошових коштів з карткового рахунку
позивача, оскільки відсутні:
розпорядження позивача на списання
отриманих цілеспрямованих грошових
коштів, рішення суду щодо списання
зазначених коштів, які є власністю
позивача, який має право самостійно
ними розпоряджатися. Законодавством
України передбачено укладення
договору між Банком та Клієнтом на
предмет списання грошових коштів.
Такий договір між позивачем і
відповідачем не укладався. Крім цього,
наявність боргу позивача перед Банком
за кредитним договором не є підставою
для розпорядження спірними грошовими
коштами.

Грошові кошти, які надходять на
особистий картковий рахунок НОМЕР_3
позивача в Банк, є власністю Клієнта
Банку а не відповідача. Банк має право
здійснювати операції по вказаному
рахунку тільки на підставі
розпорядження, доручення клієнта або
рішення суду або на договірних засадах,
за наявності вказівки в договорі
конкретного номера рахунку і дати його
відкриття, з якого Клієнт надає дозвіл
Банку на списання коштів у рахунок
погашення того чи іншого зобов'язання
Клієнта перед Банком. Будь - яких
розпоряджень, доручень позивач, як
клієнт Банку, щодо списання з його
особистого рахунку коштів у сумі 148 051
гривень ( сто сорок вісім тисяч 51
гривня) Банку не надавав. Відповідного
судового рішення про списання з його
особистого рахунку коштів у сумі 148 051
гривень ( сто сорок вісім тисяч 51
гривня) на користь Банку не існує.
Також, право Банку на списання коштів з
його особистого рахунку (із
зазначенням конкретного номера
рахунку і дати його відкриття,
найменування Банку, де відкрито
рахунок) не встановлено ні Кредитним
Договором, ні Договором банківського
карткового рахунку НОМЕР_3, ні Умовами
та Правилами надання банківських
послуг.

Крім зазначеного, Банк не мав право на
списання зазначених коштів з
карткового рахунку позивача ще й з тих
підстав, що рішенням Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 12.10.2011 року в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ DN81АК00270012 від 12.06.2007 року було
звернено стягнення на предмет застави -
автомобіль «Soueast Lioncer», 2006 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1, який
належить йому на праві приватної
власності, шляхом його продажу ПАТ КБ
«ПриватБанк» з укладанням від імені
ОСОБА_4 договору купівлі - продажу
будь-яким способом з іншою особою
покупцем, зі зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ
України та наданням банку всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу. Відразу ж після вступу в
законну силу зазначеного рішення суду -
26.12.2011 року, представники Банку забрали
у нього вказаний автомобіль, з метою
його реалізації. Після незаконного
списання грошових коштів Банком з
карткового рахунку позивача у Банку у
власності залишився його автомобіль,
вартістю 60 000 гривень та сума його
особистих грошових коштів у розмірі 148
051 гривень (всього Банк забрав у нього
майна на грошову суму в розмірі 208 051
гривень) , що не пропорційно сумі боргу
за кредитним договором у розмірі 152923
гривень 41 копійка).

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2
було заподіяно моральну шкоду, яка
виразилась в душевних стражданнях,
яких він зазнав в зв'язку з
протиправною поведінкою щодо нього.
Вищевказаними неправомірними діями
спричинено душевні страждання ОСОБА_2,
оскільки банк самостійно без згоди
останнього розпорядився його
особистими коштами, тим самим
позбавивши його можливості
використати власне майно на свою
користь. Проте судом враховано той
факт, що ОСОБА_2 все таки являється
боржником КБ «ПриватБанк», тому вважає
за необхідне зменшити розмір заявленої
вимоги про відшкодування моральної
шкоди.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 526, 1066 ч.3, 1167, 1071
ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 74, 107, 208, 215, 224, 225
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з ПАТ КБ «Приват Банк»,
49049 м.Дніпропетровськ, вул..Набережна
Перемоги, 50, на користь ОСОБА_2, ІПН
НОМЕР_2 грошові кошти в розмірі 148051
грн., неправомірно стягнену з
карткового рахунку НОМЕР_3, відкритого
на ім'я ОСОБА_2

Стягнути з ПАТ КБ «Приват Банк» на
користь ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2 грошові
кошти в розмірі 500 грн., в рахунок
відшкодування заподіяної моральної
шкоди.

Стягнути з ПАТ КБ «Приват Банк» на
користь держави судовий збір у сумі 458,80
грн.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем до
Артемівського міськрайсуду протягом
10-ти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Рішення складено у нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя
Р. В.Ониско