Справа №2-2659/11
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

01 лютого 2013 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

секретаря Підлипенського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів і додаткових витрат на утримання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Управління служб у справах дітей Комінтернівського районну Харківської міської ради, Управління служб у справах дітей Дзержинського району Харківської міської ради, Управління служб у справах дітей Дзержинського районну Харківської міської ради, Управління служб у справах дітей Дзержинського району Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини разом з батьком, стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини в якому просить стягнути з відповідача щомісячно, починаючи з 11.01.2011 року суму коштів у розмірі 2253,78 грн. як аліменти на утримання дитини та додаткові витрати, повязані із розвитком дитини.

01.02.2013 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все майно відповідача ОСОБА_2 у межах суми 62374,60 грн., в тому числі на гаражні бокси №23, 223, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Новоолександрівська, 54-А.

Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, що відповідає змісту ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали позовної заяви, суд вважає її обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, вживаючи заходів до забезпечення позову, слід виходити з відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

За ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зазначену заяву про забезпечення позову, позивач мотивує тим, що за час розгляду справи у суді та у випадку задоволення її позову, у відповідача утвориться заборгованість перед позивачем по сплаті аліментів, розмір якої станом на лютий місяць цього року становить 62374,60 грн., що може призвести до ухилення відповідача від її сплати, оскільки поміж цього за результатом розподілу спільного майна подружжя присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача суму у розмірі 1432658,73 грн. та останній протягом усього часу розгляду справи у суді не надав позивачу жодної фінансової допомоги на утримання спільного сина, а також вживав заходів до приховування спільного майна з метою ухилення від його поділу, що загалом свідчить про бажання і наміри відповідача до ухилення від будь-якої сплати коштів позивачу. Належні відповідачу гаражні бокси було придбано останнім після розірвання шлюбу і вони не є предметом жодного із судових спорів між сторонами, тому накладення на них арешту буде дієвим способом забезпечення позову.

За п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, тому суд вважає можливим забезпечити позов, шляхом заборони вчиняти будь-які дії

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлений вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, крім цього, заборона накладення арешту до розгляду справи по суті, не потягне порушень гарантованих законом прав відповідача.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним вжити заходи щодо забезпечення позову у вигляді накладення арешту по відчуженню спірного нерухомого майна, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або до неможливості виконання рішення суду в разі його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151 -153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на все майно ОСОБА_2 (ідентифікаційний №285500275) у межах суми 62 374,60 грн., в тому числі на гаражні бокси №23, №234, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Новоолександрівська, 54-А.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення ухвали до виконання протягом одного року.

Копію ухвали, для виконання, направити до ХФ ДП Інформаційний центр Міністерства юстиції України, Дзержинського ВДВС ХМУЮ - для виконання, 6-ту Харківську державну нотаріальну контору, КП Харківське міське бюро технічної інвентаризації, - для відома.

Після виконання ухвали направити її копію відповідачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: суддя (підпис)

Згідно оригіналу. Суддя: