Справа
№125/3179/13-ц
Провадження №2-о/125/146/13
РІШЕННЯ

Іменем України

20 грудня 2013 року м.Бар

Барський районний суд Вінницької
області в складі:

головуючої судді Єрмічової В.В.,

з участю секретаря Білик Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа
Управління Державної міграційної
служби України у Вінницькій області
про встановлення факту, що має юридичне
значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до
Барського районного суду з заявою про
встановлення факту постійного
проживання на території України
мотивуючи тим, що вона народилась
ІНФОРМАЦІЯ_4 року в АДРЕСА_1,
зареєстрована та проживала за вказаною
адресою по грудень 1991 року. На даний час
вона проживає без реєстрації по
АДРЕСА_2. Оскільки на даний час вона не
може отримати паспорт громадянина
України, тому вона вимушена звертатись
до суду про встановлення факту
постійного проживання на території
України станом на 24 серпня 1991 року або
станом на 13 листопада 1991 року.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не
з'явилася, хоча про дату, час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином, про що свідчить
рекомендоване поштове повідомлення
про вручення повістки про виклик у суд
на 20.12.2013 року (а.с.15).

В судовому засіданні представник
заявник ОСОБА_2, яка діє згідно
довіреності від 10.12.2013 року (а.с.16),
заявлені вимоги ОСОБА_1 підтримала та
просить їх задовольнити у повному
обсязі.

Представник управління Державної
міграційної служби України у
Вінницькій області в судове засідання
не з`явився, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
розпискою про вручення повістки про
виклик у суд на 20.12.2013 року (а.с.14).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 підтвердили той факт, що ОСОБА_1
з 1976 року постійно зареєстрована в
АДРЕСА_1 та проживала за вказаною
адресою по грудень 1991 року, в тому числі
і станом на 24.08.1991 року. На даний час
вона проживає без реєстрації по
АДРЕСА_2.

Заслухавши пояснення представника
заявника, свідків, дослідивши
матеріали справи та дослідивши
письмові докази, які містяться в
матеріалах цивільної справи, суд
дійшов до висновку, що заяву слід
задовольнити з таких підстав.

Заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4
року, про що свідчить копія свідоцтва
про народження виданого Поповецькою
сільською радою Барського району
Вінницької області 08.04.1976 року актовий
запис №19 (а.с.3).

Заявник ОСОБА_1 постійно проживала та
була зареєстрована по АДРЕСА_1 з дня
народження по грудень 1991 року, що
підтверджується довідкою Поповецької
сільської ради Барського району
Вінницької області №932 від 11.09.2013 року
(а.с.4).

На даний час заявник ОСОБА_1 проживає
без реєстрації в громадянському шлюбі
з ОСОБА_5 та дочкою ОСОБА_6 по АДРЕСА_2, що
підтверджується довідками
Маньковецької сільської ради №7,8 від
11.01.2013 року (а.с.5,6).

Встановлення факту постійного
проживання на території України
необхідно заявнику для отримання
паспорту громадянина України.

Окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав, або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст.256 ЦПК України у судовому
порядку можуть бути встановлені факти,
від яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення, заява фізичної особи про
встановлення факту, що має юридичне
значення, подається до суду за місцем
її проживання.

Відповідно до ст.258 ЦПК України у заяві
фізичної особи про встановлення факту,
що має юридичне значення, повинно бути
зазначено який факт заявник просить
встановити та з якою метою, причини
неможливості одержання або
відновлення документів, що посвідчують
цей факт, докази, що підтверджують цей
факт.

Заявник просить суд встановити факт
постійного проживання на території
України з метою отримання паспорта
громадянина України відповідно до
ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України «Про
громадянство України».

У теперішній час підстави та порядок
встановлення належності і набуття
громадянства України, повноваження
органів державної влади, що беруть
участь у вирішенні питань громадянства
України, порядок оскарження рішень з
питань громадянства, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
їх посадових і службових осіб
урегульовані Законом України «Про
громадянство України», Порядком
провадження за заявами і поданнями з
питань громадянства України та
виконання прийнятих рішень,
затвердженим Указом Президента
України від 27. 03. 2001 р. (з відповідними
змінами).

Детальний аналіз положень зазначених
Законом України «Про громадянство
України» і Порядку провадження за
заявами і поданнями з питань
громадянства України та виконання
прийнятих рішень, затвердженим Указом
Президента України від 27.03.2001 р. (з
подальшими змінами) вказує на те, що при
подачі фізичною особою заяви до суду
про встановлення факту постійного
проживання на території України для
встановлення і оформлення належності
або набуття громадянства України
заявнику, має значення не лише бажання
в подальшому отримати громадянство
України, а й в якості кого - громадянина
колишнього СРСР, особи без
громадянства або громадянина іншої
держави він звертається, оскільки в
залежності від цього настануть правові
наслідки і матиме значення
необхідність встановлення факту
постійного проживання на території
України за станом на 24.08.1991 р. чи за
станом на 13.11.1991 р. для встановлення
належності до громадянства України або
факт постійного проживання до 24 серпня
1991 року на території, яка стала
територією України відповідно до
Закону України «Про правонаступництво
України», або на інших територіях, що
входили на момент її народження чи під
час її постійного проживання до складу
Української Народної Республіки,
Західноукраїнської Народної
Республіки, Української Держави,
Української Соціалістичної Радянської
Республіки, Закарпатської України,
Української Радянської Соціалістичної
Республіки (УРСР) для набуття
громадянства України.

Зокрема, відповідно до ст.3 Закону
України «Про громадянство України»
громадянами України є: 1) усі громадяни
колишнього СРСР, які на момент
проголошення незалежності України (24
серпня 1991 року) постійно проживали на
території України; 2) особи, незалежно
від раси, кольору шкіри, політичних,
релігійних та інших переконань, статі,
етнічного та соціального походження,
майнового стану, місця проживання,
мовних чи інших ознак, які на момент
набрання чинності Законом України «Про
громадянство України» (13 листопада 1991
року) проживали в Україні і не були
громадянами інших держав; 3) особи, які
прибули в Україну на постійне
проживання після 13 листопада 1991 року і
яким у паспорті громадянина колишнього
СРСР зразка 1974 року органами
внутрішніх справ України внесено напис
«громадянин України», та діти таких
осіб, які прибули разом із батьками в
Україну і на момент прибуття в Україну
не досягли повноліття, якщо зазначені
особи подали заяви про оформлення
належності до громадянства України;
(Пункт 3 частини першої статті 3 в
редакції Закону №2663-ІV від 16.06.2005);4)
особи, які набули громадянство України
відповідно до законів України та
міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини
першої цієї статті, є громадянами
України з 24 серпня 1991 року, зазначені у
пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у
пункті 3, - з моменту внесення відмітки
про громадянство України.

Так, згідно зі ст.8 Закону України «Про
громадянство України» особа, яка сама
чи хоча б один з її батьків, дід чи баба,
рідні (повнорідні та неповнорідні) брат
чи сестра, син чи дочка, онук чи онука
народилися або постійно проживали до 24
серпня 1991 року на території, яка стала
територією України відповідно до
Закону України «Про правонаступництво
України», або яка сама чи хоча б один з
її батьків, дід чи баба, рідні
(повнорідні та неповнорідні) брат чи
сестра народилися або постійно
проживали на інших територіях, що
входили на момент їх народження або під
час їх постійного проживання до складу
Української Народної Республіки,
Західноукраїнської Народної
Республіки, Української Держави,
Української Соціалістичної Радянської
Республіки, Закарпатської України,
Української Радянської Соціалістичної
Республіки (УРСР), і є особою без
громадянства або іноземцем, який подав
зобов'язання припинити іноземне
громадянство, та подала заяву про
набуття громадянства України, а також
її неповнолітні діти реєструються
громадянами України. Іноземці, які є
громадянами (підданими) кількох держав,
подають зобов'язання припинити
громадянство всіх цих держав. Іноземці,
яким надано статус біженця в Україні чи
притулок в Україні, замість
зобов'язання припинити іноземне
громадянство подають декларацію про
відмову особи, якій надано статус
біженця в Україні чи притулок в
Україні, від іноземного громадянства.

Датою набуття громадянства України у
випадках, передбачених цією статтею, є
дата реєстрації набуття особою
громадянства України.

За положеннями Закону України «Про
громадянство України», Порядку
провадження за заявами і поданнями з
питань громадянства України та
виконання прийнятих рішень,
затвердженого Указом Президента
України від 27.03.2001 р. (з подальшими
змінами) для встановлення факту
належності до громадянства України за
п.п.1,2 ч.1 ст.ст.3,8, Закону України «Про
громадянство України» до відповідних
органів наряду з заявою фізичної особи
щодо громадянства за відсутності
підтверджуючих документів щодо
проживання на території України
надається рішення суду, яким
підтверджується факт постійного
проживання особи на території України
за станом на 24 серпня 1991 року чи 13
листопада 1991 року або факт постійного
проживання до 24 серпня 1991 року на
території, яка стала територією
України відповідно до Закону України
«Про правонаступництво України», або
яка сама чи хоча б один з її батьків, дід
чи баба, рідні (повнорідні та
неповнорідні) брат чи сестра
народилися або постійно проживали на
інших територіях, що входили на момент
їх народження або під час їх постійного
проживання до складу Української
Народної Республіки,
Західноукраїнської Народної
Республіки, Української Держави,
Української Соціалістичної Радянської
Республіки, Закарпатської України,
Української Радянської Соціалістичної
Республіки (УРСР).

Суд вважає доведеним факт проживання
заявника ОСОБА_1 на території України
станом на 24.08.1991 року, що є підставою для
визнання громадянства України з цієї
дати.

Враховуючи викладене вище, керуючись
ст.ст.1,2,3,8 Закону України «Про
громадянство України», Порядком
провадження за заявами і поданнями з
питань громадянства України та
виконання прийнятих рішень,
затвердженим Указом Президента
України від 27.03.2001 р.,
ст.ст.10,11,15,57-61,208,212,215,218,223,256,258, 293,294,296 ЦПК
України, суд,

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт в тому, що
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, постійно
проживала на території України станом
на 24 серпня 1991 року включно.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: