АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22ц/791/931/2014 Суддя першої інстанції: Сіянко В.М.
Категорія: 32 Доповідач: Борко А.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 06 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі :

Головуючого :ОСОБА_1
суддів :ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 28 січня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_5 звернувся із позовом до ОСОБА_6, ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазначаючи, що вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 22.01.2013 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України за те, що 17.08.2012 року близько 05.00 години на 30-му кілометрі + 700 метрів автодороги Цюрупинськ - Гола Пристань - Скадовськ навпроти дачного товариства «Кварц» скоїв ДТП, в результаті якої позивач отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Позивач лікувався у Голопристанській ЦРЛ та в Херсонській ОКЛ , витративши на лікування 19347 гривень. На момент ДТП позивач перебував у трудових відносинах з СВК «Лідія». Відповідно до довідки МСЕК від 05.03.2013 року позивачу встановлено другу групу інвалідності та зроблено висновок про його непрацездатність на період активного лікування.

Позивач вважає,що йому також було спричинено моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, внаслідок спричинення тілесних ушкоджень, пошкодження належного йому автомобіля, який не підлягає відновленню та зміни його звичного способу життя, тривалості лікування, розмір моральної шкоди позивач оцінив у 20 000 гривень.

Відповідно до ст. ст. 22, 23, 26 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просив стягнути на його користь з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» 19836 гривень страхового відшкодування за шкоду, спричинену стійкою втратою працездатності та 2550 гривень моральної шкоди. Крім того, позивач з посиланням на ст. ст. 23, 1167, 1187, 1188 ЦК України. просив стягнути з ОСОБА_7 - 17450 гривень в якості відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 28 січня 2014 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (01032 м.Київ, бульвар Т. Шевченко, 37/122, ) на користь ОСОБА_5 (с.Новомиколаївка Скадовського району Херсонської області вул.Робоча, 67, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 15488,28 грн. матеріальної шкоди та 2550 гривень моральної шкоди, а всього 18038 (вісімнадцять тисяч тридцять вісім) гривень 28 копійок. Стягнуто з ОСОБА_6 (с. Малі Копані, Голопристанського району, Херсонської області, вул.Кірова 70-б) на користь ОСОБА_5 (с.Новомиколаївка Скадовського району Херсонської області вул.Робоча, 67, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 17450 (сімнадцять тисяч чотириста п'ятдесят) гривень моральної шкоди. Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 01032 м. Київ, бульвар Т. Шевченко, 37/122, ) на користь держави в особі Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області (73000 м. Херсон, вул. Декабристів, 30, ) 229,40 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ "Страхова компанія "Провідна" просить рішення суду першої інстанції змінити в частині стягнення коштів з ПАТ «Страхова компанія «Провідна». Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції , вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 22.01.2013 року відповідача засуджено за ст. 286 ч.1 КК України на строк 3 роки обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки, із застосуванням ст.75 КК України, звільнений від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком в два роки (а. с. 9). Вироком суду встановлено, що ОСОБА_7 17.08.2012 року близько 05.00 години на 30-му кілометрі + 700 метрів автодороги Цюрупинськ - Гола Пристань - Скадовськ навпроти дачного товариства «Кварц», перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем Москвич - 430, реєстраційний номер НОМЕР_2, рухаючись в напрямку м. Скадовськ, в порушення вимог п. 2.9.(а), 2.3. (б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, не обравши безпечну швидкість руху, відволікся від керування транспортним засобом та виїхав на зустрічну смугу руху, де вчинив зіткнення з автомобілем Таврія, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням позивача ОСОБА_5 спричинивши останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження по критерію тривалості розладу здоров'я.

05 червня 2012 року між відповідачами було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом, за яким була застрахована цивільна відповідальність ОСОБА_7 під час експлуатації транспортного засобу М-407, реєстраційний номер НОМЕР_4, строк дії якого закінчувався 05.06.2013 року (а. с. 53).

У відповідності до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно ч. 4. ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до преамбули Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цей Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції закону, яка діяла на момент укладення договору) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Крім того, потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно до вимог ст.23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону, яка діяла на момент укладення договору) шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов'язана, серед іншого: з лікуванням потерпілого; з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; із стійкою втратою працездатності потерпілим.

У відповідності до ст.24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону, яка діяла на момент укладення договору) у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів.

На думку колегії суддів, зазначені витрати мають бути підтверджені документально відповідним медичним закладом.

Згідно ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону, яка діяла на момент укладення договору) обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти.

Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500 гривень на одного потерпілого.

У разі коли загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п'ятикратний ліміт відповідальності страховика, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 51000 гривень на одного потерпілого.

Зазначені страхові відшкодування виплачуються по кожному страховому випадку, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика, з урахуванням умов, зазначених у пункті 19.1 статті 19 цього Закону.

До договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та виплат страхового відшкодування за цими договорами застосовуються норми, щодо ліміту відповідальності страховика, які діяли на дату укладення договору.

Таким чином, позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди з відповідача (ПрАТ «Страхова компанія «Провідна») в сумі 2550 гривень (5% від ліміту, який становить 51000 гривень) задоволені в повному обсязі обгрунтовано, так як факт спричинення позивачу моральної шкоди, яка полягає у фізичній болі та стражданнях внаслідок спричинення позивачу тілесних ушкоджень підтверджено вироком суду.

Крім того, заявлена до стягнення з відповідача (ПрАТ «Страхова компанія «Провідна») сума шкоди, пов'язана з лікуванням позивача та яка полягає у придбанні позивачем ліків, медичних препаратів та обладнання обґрунтовано задоволена частково, в сумі 15488,28 грн., оскільки підтверджена належними та допустимими доказами (а. с. 16-33; 90-102), оскільки решту від заявленої позивачем суми (3858,75 грн.) було виплачено позивачу відповідачем добровільно (а. с. 60).

Як вірно зазначено судом першої інстанції ,позовні вимоги про стягнення з відповідача (ПрАТ «Страхова компанія «Провідна») витрат, пов'язаних із стійкою втратою працездатності в сумі 19836 гривень, задоволенню не підлягають, оскільки позивач помилково посилається на норму статті 26 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка набула чинності 05.02.2013 року і не може бути застосована у даному випадку, оскільки відповідно до пункту 2 розділу ІІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 05.07.2012 року за № 5090-VІ, яким стаття 26 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» була викладена в редакції, на яку посилається позивач, норми цього Закону не застосовуються до договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених до набрання чинності цим Законом.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції ухвалив незаконне рішення, висновків суду не спростовують, оскільки не ґрунтуються на зібраних матеріалах справи.

Таким чином, суд першої інстанції з достатньою повнотою зясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, та постановив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги, щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, до уваги не приймаються як такі, що не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і такі, що висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" - відхилити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 28 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді