Справа №176/647/13-ц
Провадження №2/176/424/13
У Х В А Л А

25 березня 2013 року м. Жовті Води

Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Пода О.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

19.03.2013 року до Жовтоводського міського суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 в якому просить:

1. Стягувати щомісячно з відповідача аліменти на мою користь на утримання спільної неповнолітньої доньки ОСОБА_3 до її повноліття, у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від середньомісячної заробітної плати згідно статистичних даних у місяць для дитини відповідного віку.

2. Стягнути з відповідача заборгованість по аліментам на мою користь на утримання спільної неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від середньомісячної заробітної плати згідно статистичних даних у місяць для дитини відповідного віку, з моменту припинення ним добровільної виплати аліментів тобто від 01 вересня 2012 року

3. Зобов'язати відповідача перерахувати аліменти через банківську установу...

4. Покласти на відповідача зобов'язання щодо сплати ним усіх судових витрат.

Суддя розглянувши дану позовну заяву вважає, що у відповідності до ст. 122 ЦПК України відкрити провадження і призначити цивільну справу до судового розгляду на даний час не може тому, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме:

- Не чітко викладено зміст позовних вимог. Так вимога №1 про стягнення ? частки заробітку з відповідача яку пов'язує позивач з вимогою, але не менше 30 % від середньомісячної заробітної плати згідно статистичних даних у місяць для дитини відповідного віку не дає змоги зрозуміти яку таку середньомісячну заробітну плату, згідно яких саме таких статистичних даних на місяць для дитини відповідного віку, має на увазі позивач. Вона не вказує ні її розмір, ні які статистичні дані на місяць має врахувати суд, ( які має на меті позивач статистичні дані, наприклад по м. Жовті Води, по області, по Україні..., та який їх розмір)

Аналогічний недолік стосовно тих же даних мається і у вимозі №2 . Якщо позивач має на увазі якісь конкретні дані то вона має обов'язок по вимозі №2 нарахувати конкретну суму заборгованості, але розмір суми заборгованості яку має стягнути суд з 01 вересня 2012 року відповідачем не визначено. Не визначений також і час по який суд має стягнути вищевказану заборгованість, тобто з 01 вересня 2012 року по день направлення поштою заяви суду, чи по день винесення судового рішення, тощо.

СК України в ч.2 ст. 182 передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менший ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку...

Позивач не аргументувала в описовій частині чому вона має намір стягнути аліменти саме в розмірі частки яка є не меншою ніж 30 % від середньомісячної заробітної плати згідно статистичних даних у місяць для дитини відповідного віку, а не так як передбачено законодавством: ст. 182 СК України.

Заявляючи вимогу №4 про покладення на відповідача зобов'язання щодо оплати ним усіх судових витрат позивач не вказала, що вона має на увазі, стягнути судові витрати на її користь чи стягти їх на користь держави?

Позивачка при подачі позову про стягнення аліментів на утримання дитини звільнена відповідно Закону України Про судовий збір від сплати судових витрат. Вимога №4 не конкретна.

Ст. 119 ЦПК України в ч. 2 передбачає, що на позивача покладається обов'язок вказати в позовній заяві місце проживання (перебування) або місцезнаходження, відповідача, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі. Позивач вказаши місце реєстрації відповідача АДРЕСА_1 послалася в описовій частині, що відповідач за неофіційними даними проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 Російської федерації, вказавши, що ці дані є неофіційними. Таке неточне зазначення місця знаходження відповідача не дає зрозуміти суду якими такими ж даними користувалася позивач зазначаючи їх. Назване при умові дійсності проживання відповідача в іноземній державі потягне за собою обов'язок суду направити відповідно Конвенції щодо надання правової допомоги по цивільних справах, судове доручення суду іноземної держави, який обслуговує територію де як вказує позивач тимчасово проживає відповідач, для вручення позовної заяви відповідачу і його допиту по обставинам позовних вимог з метою уникнення порушення права на захист його цивільних прав.

Окрім того посилаючись на домовленість з бувшим чоловіком про добровільну сплату аліментів позивач вказує на їх розмір в іноземній грошовій одиниці ( рублях Російської федерації), в той час як СК України та ЦК України передбачають стягнення коштів в грошовій сумі в національній валюті України. Так відповідно ч.1 ст. 182 ЦК України законним платіжним способом, обов'язковим до приймання на всій території України є грошова одиниця України гривня. Якщо позивач посилається на суми які відповідач погоджувався добровільно сплачувати в російських рублях, то має зазначити курс російського рубля по відношення до національної грошової одиниці. Помимо названого вище позивач має зазначити докази, що підтверджують кожну обставину (п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України). Описова частину позовної заяви та додатки до неї не містять даних про докази відповідно яких відповідач добровільно зобов'язався сплачувати аліменти, та саме в грошовій одиниці РФ.

Стаття 121 ЦПК України передбачає, що суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст. 119 цього Кодексу постановлює ухвалу в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення нелоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини залишити без руху надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Копію ухвали негайно направити позивачу для відома та виконання.

Суддя: