АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6652/13 Головуючий 1 інстанції
Справа № 643/6002/13-ц ОСОБА_1
Категорія: право власності Доповідач Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2013 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого-судді : Гальянової І.Г.

суддів: Колтунової А.І.

ОСОБА_2

при секретарі: Сватенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 22 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства по спільній експлуатації гаражів, місць зберігання автотранспортних засобів громадян Хелзовець, третя особа : ОСОБА_4 про визнання права власності на гаражний бокс,-

ВСТАНОВИЛА :

10 травня 2006 року ОСОБА_4. звернувся у суд з позовом, в якому на підставі ст.ст. 16, 182, 331 ЦК України, просив визнати за ним право власності на гаражний бокс № 2 для зберігання транспортних засобів загальною площею 20 кв.м. за адресою: м.Харків, проспект Московський , 97 та зобовязати товариства по спільній експлуатації гаражів, місць зберігання автотранспортних засобів громадян Хелзовець передати вказаний гаражний бокс ( т.2 а.с.4-5, 12).

04 липня 2006 року ОСОБА_3 звернувся у суд з позовом в якому,з посиланням на вимоги ст. 16, ч.1 ст. 182, ст. 331 ЦК України, просив визнати за ним право власності на гаражний бокс № 2 для зберігання транспортних засобів загальною площею 20 кв.м. за адресою: м.Харків, пр.-т Московський ,97 та зобовязати товариства по спільній експлуатації гаражів, місць зберігання автотранспортних засобів громадян Хелзовець передати вказаний гаражний бокс.

Свої вимоги обґрунтовував наявністю укладеного між ним та відповідачем 13.09.2002 року договору № 14 про участь в будівництві гаражів, виконання ним умов договору щодо внесення пайових внесків на будівництво цих гаражів на загальну суму21 218 грн. та невиконання відповідачем додаткової угоди від 09.11.2004 року до вказаного договору по якій він набуває право на отримання одного місця гаража № 2 площею 20 кв.м. на першому поверсі гаража № 14 площею 20 кв.м. без додаткового внеску та невиконання відповідачем умов договору щодо передачі гаража до 31.12.2004 року ( т.1 а.с.4-5).

Вказані позови позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .розглядались судом першої інстанції окрему один від одного провадженні.

Заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 19 травня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_5 були задоволені . Суд визнав за ним право власності на гаражний бокс № 3 площею 20 кв.м. в товаристві по спільній експлуатації гаражів, місць зберігання автотранспортних засобів громадян Хелзовець та зобовязав відповідача передати вказаний гаражний бокс позивачу. ( т.2 а.с.18).

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 07 липня 2006 року вказані позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені та суд визнав за ОСОБА_3 право власності на гаражний бокс № 2 площею 20 кв.м. в товаристві по спільній експлуатації гаражів, місць зберігання автотранспортних засобів громадян Хелзовець та зобовязав відповідача передати вказаний гаражний бокс позивачу.( т.1 а.с.13).

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 14 листопада 2007 року за заявою представника товариства по спільній експлуатації гаражів , місць зберігання автотранспортних засобів громадян Хелзовець, було скасовано рішення Московського районного суду м.Харкова від 07 липня 2006 року за нововиявленними обставинами ( т.1 а.с.39).

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 19 жовтня 2009 року за заявою ОСОБА_3 заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 19 травня 2006 року було скасовано ( т.2 а.с.124).

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 12 квітня 2010 року зазначена вище позовна заява ОСОБА_3 була залишена без розгляду ( т.1 а.с.114).

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 20 травня 2010 року вказана позовна заява ОСОБА_4 була залишена без розгляду. ( т.2 а.с.142).

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 30 січня 2013 року було скасовано ухвалу суду першої інстанції від 12 квітня 2010 року та цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до товариства по спільній експлуатації гаражів , місць зберігання автотранспортних засобів громадян Хелзовець про визнання права власності на гаражний бокс була повернута до суду першої інстанції для продовження її розгляду ( т.1 а.с.153-155).

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2013 року було скасовано ухвалу суду першої інстанції від 20 травня 2010 року а справа за позовом ОСОБА_4 товариства по спільній експлуатації гаражів , місць зберігання автотранспортних засобів громадян Хелзовець про визнання права власності на гаражний бокс була повернута до суду першої інстанції для продовження її розгляду ( т.2 а.с.166-167).

Ухвалами Московського районного суду м.Харкова від 24 травня 2013 року вказані цивільні справи були обєднані в одне провадження ( т.1 а.с.172, т.2 а.с. 180)..

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 31 липня 2013 року позовна заява ОСОБА_4 до товариства по спільній експлуатації гаражів , місць зберігання автотранспортних засобів громадян Хелзовець про визнання права власності на гаражний бокс , за заявою його представника ,була залишена без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України ( т.2 а.с.187,189).

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач підтримав вказані вимоги та пояснив їх задовольнити.

Справу розглянуто судом першої інстанції за відсутності відповідача та третьої особи.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 22 серпня 2013 року в задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказане рішення суду просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, якім задовольнити його вимоги.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невідповідністю висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам. Наводить ті ж доводи,що і в суді першої інстанції

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги , судова колегія приходить до висновку , що апеляційна скарга ОСОБА_3не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивача .

Вказаний висновком суду відповідає вимогам закону та наявним у справі доказам, яким суд дав належну оцінку

Згідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як свідчить матеріали справи підставою для звернення позивача у суд з зазначеним позовом слугувало невиконання відповідачем умов договору щодо внесення пайових внесків на будівництво цього гаража на загальну суму 21 218 грн. та невиконання відповідачем додаткової угоди від 09.11.2004 року до вказаного договору по якій він набуває право на отримання одного місця гаража № 2 площею 20 кв.м. на першому поверсі гаража № 14 площею 20 кв.м. без додаткового внеску та невиконання відповідачем умов договору щодо передачі гаража до 31.12.2004 року та виникнення у позивача права власності на спірний гараж як на новостворене майно( т.1 а.с.4-5).

Розглядаючи справу в межах заявлених позивачем позовних вимог судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що будівництво спірних гаражів здійснювалось підрядною організацією АТ Агросервіс України на підставі контракту з передачею відповідачем підрядній організації відповідної кількості гаражів, в перелік яких входить і спірний гараж.

Матеріали справи також свідчать про те, що спірних гараж. як і інші гаражі були збудовані самовільно та до експлуатації не прийнтя, про що свідчать листи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю ( т.1. 28-37, 83).

В ст. 60 ЦПК України встановлено , що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В ч.2 ст. 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди) тощо виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За змістом вказана норма права передбачає прийняття новоствореного нерухомого майна в експлуатацію.

Згідно із частинами 1,2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Органом, який уповноважений на виконання дозвільних, реєстраційних функцій та здійснення контролю і нагляду у сфері будівництва, відповідно до Закону України Про регулювання містобудівної діяльності. Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію, затвердженого Указом Президента України № 439/2011 від 08.04.2011 року та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року, є інспекція державного архітектурно-будівельного контролю.

Доказів того, що спірний гараж було прийнято в експлуатацію, а також доказів того,що позивач набув право власності саме на спірний гараж , він в порушення вимог ст. 60 ЦПК України суду не надав.

За таких обставин , суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог.

Доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі вказаних висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

Посилання позивача на той факт,що судом першої інстанції не прийнято до уваги , що за ним було зареєстроване право власності на спірний гараж на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 липня 2006 року судова колегія вважає безпідставним, оскільки зазначене рішення суду було ухвалено за зазначеним вище позовом позивача в цій справі та скасовано ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2007 року, за нововиявленними обставинами та судовий розгляд по справі було продовжено , що свідчить про те, що позивач не набув право власності на спірний гараж .

З огляду на наведене судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 317, 319, 218 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя :

Судді :