КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 1414/2690/2012
Провадження № 2/488/104/2013 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.02.2013 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді - Безпрозванного В.В.,

при секретарі судового засідання - Харитоновій І.В.,

за участю прокурора - Кучеренка Д.С.,

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

представника третьої особи - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участю третьої особи - Органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що знаходилась з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20 лютого 2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №92.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу батьків залишився проживати разом з позивачем.

Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків у відношенні сина, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не цікавиться долею дитини, не приймає участі у її вихованні та не піклується про її здоров'я.

З жовтня 2007 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_8, який має намір усиновити неповнолітнього ОСОБА_7, оскільки дитина не знає свого біологічного батька - відповідача та вважає своїм батьком ОСОБА_8

Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання покладених на нього батьківських зобов'язань, не сплачує аліменти на утримання дитини, що призначені за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2007 року, має заборгованість по аліментам у розмірі 11000 грн., просила позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 позовну заяву підтримали в повному обсязі та посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнали, вказували на те, що позивач ОСОБА_2 перешкоджає відповідачу у спілкуванні та вихованні спільної дитини, в зв'язку з чим ОСОБА_4 звертався до органу опіки та піклування та Ленінського районного суду м. Миколаєва за захистом порушеного свого права. Рішенням цих установ йому було надано право бачитись з дитиною щосуботи з 10-ї до 17-ї год. Але незважаючи на зазначене рішення, ОСОБА_2 не дозволяє відповідачу бачитися з дитиною.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Миколаївської міської ради позов не визнала, в задоволенні позову просила відмовити, в зв'язку з тим, що позивачем не доведений факт ухилення відповідача від виховання сина ОСОБА_7

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та висновок прокурор: щодо недоцільності позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, суд вважає, що позов необгрунтований та такий, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, посилаючись на п.2 ч.І ст. 164 СК України, як на підставу позбавленню батьківських прав, позивач та її представник вважають, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, але всупереч вимогам ч.І ст. 60 ЦПК України не довели тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13). 20 лютого 2007 року Ленінських відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиці зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, дитина залишилась проживати з позивачем по справі (а.с. 15; 33,34).

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2007 року відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з 07.02.2007 року і до повноліття дитини (а.с. 14).

Згідно наданого розрахунку відповідач ОСОБА_4 станом на 01.06.2011 р. заборгованості по сплаті аліментів не має (а.с. 69), працює у Вищому професійному училищі № 7 м. Миколаєва на посаді майстра виробничого навчання з 01.06.2011 року, характеризується позитивно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач безпідставно посилається на ухилення відповідача від сплати аліментів як на підставу позбавлення його батьківських прав.

Крім того, рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.04.2010 рою ОСОБА_2 було зобов'язано не чинити перешкод ОСОБА_4 у спілкуванні з сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та надавати можливість бачитися з дитиною щосуботи з 10-ї до 17.00 години (а.с. 11), але позивачка ОСОБА_2 не виконує зазначене рішення, в зв'язку з чим, відповідач не має змоги виконати покладений на нього обов'язок і виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, що покладені на нього за ст. 150 Сімейного Кодексу України.

Факт перешкоди відповідачу ОСОБА_4 у спілкуванні з дитиною позивачем не оспорються, що також встановлено постановою про відмову в порушенні кримінально: справи від 19.09.2011 року (а.с. 76).

Відповідно до вимог п.2 п.4 ч.І ст.164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони також є хронічними^ алкоголіками або наркоманами, але такі докази суду не надані.

До того ж, судом враховано, що висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 21.11.2012 року зазначено про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою збереження родинних стосунків (а.с. 115).

Посилання позивача на психіатричне захворювання відповідача не є підставою для задоволення позову, оскільки відповідно до п.З ч. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків внаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших, не залежних від неї, причин.

За таких обставин позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав буде протирічить вимогам ст.ст. 141,150-155 СК України та інтересам неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати на користь позивача не стягуються.

Керуючись ст.ст.213-215, 254-255 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участю третьої особи - Органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Безпрозванний