АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/1414/13
Справа № 3462/11/18 Головуючий 1 інст. -Бородіна Н.М.
категорія - стягнення заборгованості Доповідач - Пономаренко Ю.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

19 лютого 2013 року

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Пономаренко Ю.А.

суддів - Черкасова В.В., Кукліної Н.О.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Харкова від 11 вересня 2012 року по цивільній справі за позовом ТОВ «Коммерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ТОВ «Коммерс», звернувся до суду з позовом, в якому після його уточнення остаточно просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором суборенди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 літ.«А-2» за період з травня по серпень 2011р. в загальній сумі 21000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 17.03.2011 року між ТОВ фірма «Коммерс», як орендодавцем і ОСОБА_1, як орендарем був укладений договір суборенди НОМЕР_1. Відповідно до умов договору орендодавець передає, а орендар приймає в суборенду нежитлове приміщення, розташоване в АДРЕСА_1, в літ.«А-2» . З травня по серпень 2011 року відповідач не сплачує орендну плату, передбачену договором, внаслідок чого утворилась заборгованість за три місяця в сумі 21000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова 11 вересня 2012 року позовні вимоги ТОВ «Коммерс» задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коммерс» заборгованість за орендну плату в сумі 21000 грн., 210 грн. судового збору та 120 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Коммерс» відмовити повністю, посилаючись при цьому на порушення норм судом 1 інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглядаючи справу та задовольняючи позов, суд 1 інстанції у своєму рішенні правильно посилався на те, що позовні вимоги щодо стягнення суми за договором суборенди обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки договір суборенди НОМЕР_1 від 17.03.2011 року за період з червня по серпень 2011 року діяв, був не розірваний та не припинений.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони правильні, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам по справі.

Судом повно та всебічно досліджені надані докази, дана їм належна оцінка та згідно встановленого постановлено рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.11, 60, 61 ЦПК України.

У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.03.2011 року між ТОВ фірма «Коммерс», як орендодавцем, і фізичною особою - ОСОБА_1, як орендарем, був укладений договір суборенди НОМЕР_1. Відповідно до умов договору орендодавець передає, а орендар приймає в суборенду нежитлове приміщення, розташоване в АДРЕСА_1, в літ. «А-2».

18.03.2011 року згідно п 2.1, п.2.1.1 договору об'єкт був переданий відповідачу, про що свідчить акт прийому - передачі.

Згідно п.3.2. договору загальний розмір орендної плати складає 7000 грн. щомісяця.

Судом 1 інстанції правильно встановлено, що з травня до серпня 2011 року відповідач не сплачував орендну плату, передбачену договором, внаслідок чого за три місяця утворилась заборгованість в сумі 21000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, установлений договором.

Згідно п.7.1. договору він діє з 17.03.2011р. по 31.12.2011р.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що при бажанні достроково звільнити об'єкт оренди й припинити дію даного договору орендар у письмовій формі попереджає про це орендодавця за два місяці до виїзду з орендованого приміщення.

Судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції, що відповідачем доказів письмового звернення його до позивача про дострокове звільнення приміщення та припинення договору оренди суду не надано.

В судовому засіданні суду 1 інстанції встановлено, що відповідачу ніхто ні яким чином не перешкоджав у користуванні нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 літ. «А-2.»

Таким чином, суд 1 інстанції дійшов правильного висновку, що договір суборенди НОМЕР_1 від 17.03.2011 року за період с червня по серпень 2011 року діяв, був не розірваний та не припинений.

Положеннями ст.526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Судова колегія вважає правильними висновки суду 1 інстанції, що відповідач умови договору не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 21000 грн., яка підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростована і тому повинна бути стягнута.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем було сплачено в рахунок орендної плати 10000 грн. в якості авансу та відповідно наданих квитанції сплати орендної плати за квітень 2011 року не заслуговують на увагу, оскільки дані документи вже були предметом судового розгляду під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Коммерс» про розірвання договору суборенди, додаткових угод та додатків до договору суборенди, стягнення заставної суми та збитків, що відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України не потребуює доказуванню.

Відповідно зазначеного рішення Київського районного суду м.Харкова від 5 квітня 2012 року, залишеного без зміни ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 19.06.2012р. ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні позовних вимог за його позовом ТОВ «Коммерс» про розірвання договору суборенди, додаткових угод та додатків до договору суборенди, стягнення заставної суми та збитків. В зазначеному рішенні встановлено, що суми, на які посилається апелянт сплачені до 19.05.2011р. за квітень 2011р., після чого орендар перестав сплачувати орендну плату без яких-небудь причин. 10000грн були внесені ОСОБА_1 у березні 2011р. та були передоплатою за користування об'єктом оренди за березень та квітень 2011р.

Тому не заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не мав доступу в спірне приміщення, оскільки позивач по справі змінив замки, оскільки це також спростовується вищезазначеним рішенням Київського районного суду м.Харкова від 5 квітня 2012 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 в порушення закону та договору в односторонньому порядку вчинив дії щодо розірвання договору суборенди, при цьому претензій ТОВ «Коммерс» не направляв, до державних органів з приводу порушення його прав не звертався.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

При такому положенні судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Судова колегія, керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317,319,324 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -