АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 2203/2950/2012
Провадження № 22ц/792/1982/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2013 року м. Хмельницький

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого судді Харчука В.М.,

суддів: Спірідонова Т.В.

Переверзєвої Н.І.

при секретарі: Терлич А.В.

з участю: відповідача

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22-ц/792/1982/13 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, заслухавши доповідача, пояснення учасника процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія ,

В С Т А Н О В И Л А :

в жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову вказувала, що 12 жовтня 2011 року, з вини водія ОСОБА_3, який керував автомобілем "Фольскваген Пассат", державний номер НОМЕР_1, сталася аварія, в результаті якої було заподіяно пошкодження її автомобілю DAEWOO NEXIA, державний номер НОМЕР_2, яким керував її син ОСОБА_4

В результаті ДТП обидва автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Оскільки між ОСОБА_3 та ПрАТ "СК Провідна" було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тому вона звернулася до страхової компанії з проханням виплатити їй страхове відшкодування. Згідно висновку експертного дослідження страхової компанії, розмір заподіяної шкоди становить 12 060,01грн. і саме в цій сумі вона отримала

_________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції - Бабій О.М. Категорія № 30,34

Доповідач - Харчук В.М.

страхове відшкодування.

Проте, вказаний розмір страхового відшкодування не відповідав дійсному розміру заподіяної шкоди, яка згідно звіту № 101 про оцінку автомобіля, що складений ДП "Експерт - сервіс АВТО" станом на 24 січня 2012 року складає 17 542,76 грн. Крім того, посилалася позивач, що нею додатково придбано автозапчастини до автомобіля, які були необхідні для його ремонту, на суму 12 321,30 грн., що підтверджується Калькуляцією № КА-0000941 від 07.03.2012 року.

ОСОБА_2 посилалася на те, що їй в повному обсязі не було відшкодовано розмір заподіяної шкоди внаслідок ДТП, тому просила стягнути солідарно із ОСОБА_3 та ПрАТ "СК Провідна" на її користь грошову суму в розмірі 20 804,05 грн., яка складається з 17 804,05 грн. недоотриманої матеріальної компенсації та 3000 грн. спричиненої внаслідок ДТП моральної шкоди.

В ході розгляду справи позивач підтримувала заявлені позовні вимоги, але зазначала, що ОСОБА_3 в добровільному порядку відшкодував їй понесені судові витрати в розмірі 500 грн., відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнавав частково, вважав, що сума невідшкодованої шкоди має бути стягнута із страхової компанії, оскільки знаходиться в межах страхового ліміту, представник ПрАТ "СК "Провідна" в судове засідання не з'явився, надіслав заяву в якій зазначав, що вони проти задоволення позову заперечують.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2013 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 500 грн. розміру франшизи та 1000 грн. моральної шкоди, а всього 1500 грн., а також на користь держави 35 грн. 76 коп. судового збору.

Стягнуто з ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" на користь ОСОБА_2 7700 грн. 58 коп. матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП та 43 грн. 25 коп. судових витрат, а всього 7743 грн. 83 коп.

В решті позову відмовлено.

ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" не погодилося із рішенням суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, в якій посилається на грубе порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вважає, що вирішуючи спір судом не прийнято до уваги положення Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року № 1961 - IV і той факт, що зобов'язання за договором страхування страховою компанією було повністю виконано. У відповідь на звернення ОСОБА_2 було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування, нарахування якої було здійснено на підставі наданих документів та згідно висновку незалежного експерта від ТОВ "Подільська незалежна оцінка".

Апелянт вказував, що 31 жовтня 2011 року у присутності позивачки було проведено огляд її автомобіля та складено акт огляду, під час підписання якого від неї не надходило жодних зауважень чи заперечень, крім того, в даному акті було зазначено, які пошкодження вже були до ДТП, а саме пошкодження задньої кришки багажника. Тобто зафіксовано факт, що автомобіль DAEWOO NEXIA, державний номер НОМЕР_2 вже мав пошкодження до аварії.

Посилається апелянт на те, що при визначенні розміру страхового відшкодування страхова компанія опиралася на звіт експерта № 3/2912 про оцінку колісного транспортного засобу, яким визначено, що вартість відновлювального ремонту становить 14 001,39 грн. без вирахування ПДВ, даний звіт був складений відповідно до вимог чинного законодавства, таким чином позивачу було відшкодовано збиток у повному обсязі.

На думку апелянта, звіт № 101 складений ДП "Експерт - Сервіс", на який посилається ОСОБА_2 не може бути належним допустимим доказом по справі, оскільки він складений з порушенням норм чинного законодавства, складений всього на п'яти аркушах з грубим порушенням Методики товарознавчих експертиз та оцінки дорожніх транспортних засобів, яка є обов'язковою для експертів при розрахунку вартості відновлювального ремонту.

Крім того, зазначає апелянт, що судом не враховано і не досліджено Калькуляцію № КА-0000941 від 07.03.2012 року надану ОСОБА_2 з якої вбачається, що позивач може відремонтувати пошкоджений автомобіль за 12 321,30 грн.

Тому ПАТ СК "Провідна" просить скасувати рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2013 року та ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_2 відмовити.

Судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга апелянта підлягає частковому задоволенню, а рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19 червня 2013 року в частині стягнення із ПрАТ „Страхова компанія „Провідна" на користь ОСОБА_2 7700,58 гривень матеріального збитку та 43,25 гривень сплаченого судового збору скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову позивачу у позові в цій частині з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права - ст.ст. 213, 214 ЦПК України, ст.ст. 979, 980, 988, 990, 999, 1166, 1188 ЦК України, ст.25 Закону України № 85/96-ВР від 07.03.1996 року „Про страхування", ст.ст. 34, 36 Закону України № 1961-ІУ від 01.07.2004 року „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 1-5, 7, 9, 13, 18, 33 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав і професійної діяльності в Україні" № 2658-ІІІ від 12.07.2001 року, п.п. 1, 3, 8, 5.2, 17, 51, 58, 62, 64, 65, 68 Національного стандарту № 1 „Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003 року; п.п. 1.4, 1.6, 2.4, 4.3, 4.4, 5.1, 7.1, 7.451, 7.44, 8.1, 8.2, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Мінюсту України і Фонду Держмайна України за № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, зареєстрованої в Мінюсті України 24.11.2003 року за № 1074/8395.

Відповідно до ст.ст.10, 11, 57, 59, 60, 61, ч. 1, ст.ст. 64, 213, 308, 309 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності та диспозитивності, в межах та на підставах, визначених позивачем у позовній заяві та на підставі наданих сторонами на підтвердження чи спростування позовних вимог належних і допустимих доказів.

Кожна сторона доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів, звітів про проведення оцінки вартості шкоди, здійснених в порядку виконання положень Закону України "Про оцінку майна, майнових прав і професійної оціночної діяльності в Україні", Закону України „Про страхування", та інше.

Судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є

рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими належними і допустимими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Обставини, визнані учасниками судового процесу, доказуванню не підлягають.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Підставами для скасування чи зміни судового рішення повністю чи частково є, в тому числі, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до ст.ст.1166, 1167, ч. 1; ст. 23, ч. 1, ч. 2, п.п. 2) та 3), 1188 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Дані норми права регулюють деліктні, позадоговірні правовідносини, що випливають із спричинення шкоди.

При вирішенні спору про відшкодування шкоди доказуванню підлягають: факт заподіяння шкоди (місце, час, обставини, її розмір), вина особи, що заподіяла шкоду (відношення особи до факту заподіяння шкоди - умисел, необережність), причинний зв'язок між протиправними діями та шкідливими наслідками, що наступили.

У випадку страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів таку ж відповідальність за власника транспортного засобу, яким заподіяно шкоду, несе страхова компанія в межах та на підставах, визначених договором страхування.

Відповідно до ст.ст.509-511, 512, 514, 516, 526, 549, 551, 625, 979-980, 988, 990, 999 ЦК України, ст.ст.1, 4, 7, п. 9), ст.ст. 9, 16, 17, 20, 25 Закону країни „Про страхування" від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР з послідуючими змінами, ст.ст. 12, 22, 28, 29, 34, 36, п.п. 36.2, 36.4, 36.5 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-ІУ від 01.07.2004 року зобов'язання за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу повинні виконуватись обома сторонами договору. Одностороння відмова від їх виконання не допускається.

Страхова компанія (страховик) зобов'язана виплатити страхове відшкодування третій особі за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу (страхувальника) у випадку настання страхового випадку (заподіяння третій особі майнової та моральної шкоди наземним транспортним засобом страхувальника).

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування)страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком

відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під

час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування , на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

Страховик зобов'язаний, в тому числі: протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику;

при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк у розмірі оціненої шкоди.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку, а також самостійно замовити оцінку заподіяної шкоди в осіб, які мають право таку оцінку проводити на підставі спеціального закону та виданої ліцензії.

Договором страхування цивільно-правової відповідальності може передбачатись франшиза, яка не відшкодовується страховою компанією і розмір якої повинен компенсуватись потерпілій особі власником наземного транспортного засобу.

Шкода, заподіяна майну потерпілої особи - це, в тому числі, шкода, пов'язана з пошкодженням транспортного засобу.

При відшкодуванні цієї шкоди відшкодовуються витрати, пов'язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

При цьому страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на відшкодування, зобов'язана прийняти рішення і виплатити страхове відшкодування.

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки чи експертизи пошкодженого майна.

Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілій особі, або за погодженням з нею особам, які надають послуги з ремонту майна.

Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована потерпілій особі сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відповідно до ст.ст. 1, 2, 3, 4, 5, 7, 9, 13, 18, 33 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" № 2658-ІІІ від 12.07.2001 року, п.п.1, 3.8, 5.2 , 17, 51, 58, 62, 64, 65, 68 Національного стандарту № 1 „Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого постановою КМ України № 1440 від 10.09.2003 року, п.п.1.4, 1.6, 2.4, 4.3, 4.4, 5.1, 7.1, 7.41, 7.44, 8.1, 8.2, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Мінюсту України та Фонду держмайна України за № 142/5/2092 від 24.11.2003 року та зареєстрованої в Мінюсті України 24.11.2003 року за № 1074/8395, у випадку дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої власнику наземного транспортного засобу чи його законному володільцю заподіяно майнову шкоду, якщо транспортний засіб винної особи застрахований за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності у страховій компанії, остання зобов'язана виплатити потерпілій третій особі страхове відшкодування у розмірі заподіяної шкоди в межах дії договору страхування з урахуванням ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу та відсотку його фізичного зносу.

Прямим збитком вважається поточна вартість витрат на відтворення, заміщення або відшкодування ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу.

Для цього призначається відповідна оцінка заподіяної шкоди та оцінка транспортного засобу.

У випадку, якщо вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу визначається рівною його ринковій вартості на момент вчинення ДТП , то розмір матеріальної шкоди визначається рівним вартості КТЗ на момент його пошкодження.

Якщо ж така вартість з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ, складників з аварійними пошкодженнями перевищує його ринкову вартість без таких пошкоджень, то його ринкова вартість не розраховується і відновлення такого КТЗ є недоцільним.

Коефіцієнт фізичного зносу КТЗ, який підлягає усуненню, не може перевищувати 0,7 (70%).

Вартість матеріального збитку визнається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження, якщо: а) вартість відновлювального ремонту не менша за ринкову вартість КТЗ; б) якщо КТЗ неможливо відновити відповідно до технічних умов виробника.

При цьому за замовленням страхувальника чи страхової компанії оцінку заподіяної шкоди вправі проводити оцінювач, який зареєстрований у встановленому порядку та має ліцензію (сертифікат, свідоцтво) на здійснення оціночної діяльності, видану компетентним органом строком на три роки. Оцінка за відсутності сертифікату є недійсною.

У звіті про оцінку обов'язково зазначаються повне найменування суб'єкта оціночної діяльності, термін дії сертифіката, об'єкт оцінки, результати оцінки.

Той же оцінювач вправі доопрацювати наданий ним звіт в разі закінчення строку дії звіту про оцінку та висновку про вартість об'єкта оцінки, або на вимогу замовника оцінки, коли не відбулося істотних змін в умовах функціонування та фізичному стані об'єкта оцінки, а також стані ринку подібного майна від дати первинної оцінки до дати оцінки на яку передбачалось дооцінювання цього об'єкта.

У цьому разі попередній та додатковий звіти є єдиним документом, а додатковий звіт є невід'ємною частиною первинного.

У разі потреби замовником оцінки здійснюється повідомлення всіх заінтересованих осіб про проведення такої оцінки шляхом вручення відповідного виклику під розписку цим особам.

Оцінка об'єкта дослідження проводиться за умови обов'язкового його огляду. Без огляду об'єкта його оцінка може здійснюватись лише за рішенням суду.

У випадку незгоди з проведеною оцінкою замовник вправі вимагати проведення рецензії наданої оцінки. Підставою для цього є письмовий запит замовника.

Рецензію оцінки проводить інший оцінювач, як правило, з більш високою кваліфікацією та досвідом роботи.

При цьому рецензент не дає власної оцінки об'єкту оцінки, а дає висновки щодо правильності та обґрунтованості проведеної оцінки, відповідності її вимогам чинного законодавства, можливості використання цього акта оцінки.

Якщо у письмовому запиті замовника міститься вимога про надання висновку про вартість об'єкта оцінки, така вимога задовольняється шляхом проведення оцінки майна.

У рецензії обов'язково зазначаються підстави проведення рецензування, повна назва звіту, який рецензується, висновок за результатами рецензування, загальний висновок щодо достовірності оцінки майна.

У процесі рецензування рецензент не повинен брати до уваги будь-яку додаткову інформацію про об'єкт рецензування.

Визначення вартості об'єкта оцінки може здійснюватись з включенням чи не включенням до ринкової вартості об'єкта оцінки податку на додану вартість, про що зазначається у звіті про проведену оцінку. В тому випадку, якщо пошкоджений транспортний засіб відновлюється особами, які мають право на здійснення такої діяльності і є платниками податку на добавлену вартість, цей об'єкт оцінки оцінюється із включенням до ринкової вартості розміру ПДВ.

Визначена оцінювачем ринкова вартість пошкодженого колісного транспортного засобу - це вартість, за яку можливе відчуження КТЗ на дату оцінки.

У випадку спору, пов'язаного з оцінкою заподіяної шкоди, цей спір вирішується судом, в тому числі і шляхом призначення відповідних експертиз.

Вирішуючи спір та частково задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_2 в частині стягнення на користь позивача з приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Провідна" 7700,58 гривень матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП, та 43,25 гривень судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що між ПрАТ „Страхова компанія „Провідна" та власником автомобіля „VOLKSWAGEN PASSAT 1.8" номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу.

12 жовтня 2011 року біля 23.30 години на перехресті вулиць Подільська -Кам'янецька в місті Хмельницькому за участі даного автомобіля сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено належний позивачу ОСОБА_2 легковий автомобіль „DAEWOO NEXIA ЗНГ" номерний знак НОМЕР_2

Винуватим у дорожньо-транспортній пригоді визнано водія автомобіля „VOLKSWAGEN PASSAT 1.8" ОСОБА_3.

ПрАТ „Страхова компанія „Провідна" відповідно до укладеного договору страхування нарахувала і виплатила потерпілій особі і власнику пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 12 060,01 гривні.

Однак розмір страхового відшкодування не покриває розміру заподіяного потерпілій особі збитку. Тому суд стягнув на користь позивача за мінусом розміру франшизи 7700,58 гривень матеріального збитку та понесені судові витрати.

Однак, такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Із позовної заяви позивача вбачається, що після дорожньо-транспортної пригоди вона звернулась до страхової компанії за страховим відшкодуванням заподіяної шкоди і проведенням авто-товарознавчого дослідження на предмет її розміру (а.с. 2).

Таке дослідження було проведено експертом страхової компанії і їй виплачено страхове відшкодування в розмірі 12 060,01 гривень.

З таким розміром страхового відшкодування ОСОБА_2 погодилася, отримала його, не зверталась з вимогами відповідно до положень Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" про рецензування проведеної оцінки, не зверталась до суду з вимогами про вирішення спору з одночасним клопотанням про призначення та проведення авто-товарознавчої експертизи на предмет встановлення розміру заподіяної шкоди.

Замість цього, на порушення положень зазначеного закону ОСОБА_4 - водій автомобіля „DAEWOO NEXIA ЗНГ", який не являється учасником даного цивільного спору, самостійно замовив оцінку заподіяної шкоди даного автомобіля в ДП „Експерт-Сервіс Авто" ТОВ „Український експертний центр", який 31 січня 2012 року всупереч положенням закону „Про оцінку майна..."

здійснив повторну оцінку заподіяного збитку і визначив його в розмірі 20 260,59 гривень.

Цей звіт позивачем ОСОБА_2 додано до позовної заяви і судом першої інстанції покладено в обґрунтування судового рішення.

При цьому судом не враховано, що ПрАТ „Страхова компанія „Провідна" проводила оцінку вартості заподіяної пошкодженням автомобіля ОСОБА_2 шкоди за її ж вимогою в Товаристві з обмеженою відповідальністю „Подільська незалежна оцінка" 29 грудня 2011 року (копія у справі, а.с.33-54), із розміром заподіяної шкоди, визначеним даним оцінювачем відповідно до положень Закону Україні „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" ОСОБА_2 погодилась, так як не вимагала проведення рецензії оцінки чи визначення розміру шкоди експертним шляхом. Суму страхового відшкодування, яка ґрунтувалась на цій оцінці ОСОБА_2 від страхової компанії отримала.

Повторна оцінка ТОВ „Український експертний центр ДП „Експерт-Сервіс авто" проведена за замовленням сторонньої не уповноваженої особи з порушенням встановленої Законом процедури оцінки (а.с.8-12, 73-97). До звіту не додано копію сертифікату оціночної діяльності, хоч про нього зазначається у вступній частині звіту.

При таких обставинах суд першої інстанції обгрунтував судове рішення на недопустимому доказі, отриманому з порушенням встановленої Законом процедури.

Судом встановлено, що власником автомобіля „VOLKSWAGEN PASSAT 1.8" номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_6. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 застрахована в ПрАТ „Страхова компанія „Провідна" на підставі полісу страхування АА № 2716362 від 14.03.2011 року.

Власником легкового автомобіля „DAEWOO NEXSIA ЗНГ", номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_2.

За участі даних автомобілів під управлінням водіїв ОСОБА_3 (Вольксваген Пассат) та ОСОБА_7 (Нексія Деу) 12 жовтня 2011 року біля 23.30 години в місті Хмельницькому на перехресті вулиць Подільська-Кам'янецька сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль ОСОБА_2 був пошкоджений.

Винуватцем дорожньо-транспортної пригоди визнаний водій автомобіля „Вольксваген Пассат" ОСОБА_3, який постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 04 листопада 2011 року притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

ОСОБА_2 звернулась за відшкодуванням шкоди до ПрАТ „Страхова компанія „Провідна", яка здійснила оцінку розміру заподіяної шкоди автомобілю „ДЕУ НЕКСІЯ ЗНГ" у суб'єкта оціночної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю „Подільська незалежна оцінка".

Відповідно до наданого звіту № 3/29123 від 29 грудня 2011 року з урахуванням зносу автомобіля та з урахуванням розміру податку на додану вартість оцінювачем визначено вартість заподіяного збитку (необхідних витрат на відновлювальний ремонт автомобіля) в сумі 14001,39 гривень.

Страховою компанією за вирахуванням розміру податку на добавлену вартість розмір страхового відшкодування для ОСОБА_2 визначено в сумі 12 560,01 гривень, і за вирахуванням франшизи в сумі 500 гривень запропоновано до виплати ОСОБА_2

З таким розміром страхового відшкодування ОСОБА_2 погодилась і це страхове відшкодування від страхової компанії отримала.

ОСОБА_2 у встановленому Законом порядку не вимагала проведення рецензування оцінки заподіяної шкоди, не оспорювала проведену оцінку шляхом призначення та проведення в судовому порядку авто-товарознавчої експертизи.

Наведені обставини, крім розміру заподіяної шкоди, фактично повністю визнаються сторонами та підтверджуються дослідженими належними і допустимими доказами: копією повідомлення про виплату страхового відшкодування (а.с.5), копією калькуляції ПАТ „Хмельниччина-Авто" про вартість відновлювальних робіт та матеріалів для фарбування в сумі 12 321,30 гривень (а.с.7), копією наданої ПрАТ „Страхова компанія „Провідна" страхової справи (а.с.33-55), в якій наявні копії заяви ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування, страхового полісу, первинного звіту ТОВ „Подільська незалежна оцінка" від 29 грудня 2011 року про розмір заподіяного збитку, акту первинного огляду транспортного засобу, ремонтних калькуляцій, розрахунку страхового відшкодування; копією постанови суду від 04 листопада 2011 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності (а.с.62), здійсненим з порушеннями Закону повторним звітом про оцінку заподіяного збитку ТОВ „Український експертний центр ДП „Експерт-Сервіс Авто" від 31 січня 2012 року (а.с.73-97), копіями довідки ДАІ про ДТП (а.с.131-132), іншими доказами.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення із винної особи ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 розміру франшизи в сумі 500 гривень та 1000 гривень моральної шкоди, на користь держави судового збору в сумі 35,76 гривень не оскаржується жодною із сторін, підлягає залишенню без змін.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПрАТ „Страхова компанія „Провідна" на користь ОСОБА_2 7700,58 гривень матеріального збитку та 43,25 гривень судових витрат є незаконним і необґрунтованим, підлягає скасуванню в цій частині з ухваленням нового рішення про відмову у позові позивачу за недоведеністю позовних вимог.

На підставах наведеного, діючи в межах та на підставах доводів апеляційної скарги апелянта, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314-316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

В И Р І Ш И Л А:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" задовольнити, рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2013 року в частині стягнення із ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" на користь ОСОБА_2 7 700 грн. 58 коп. матеріального збитку та 43 грн. 25 коп. судового збору скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 в цій частині відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя: (підпис)

судді: (підписи)

Копія відповідає оригіналу:

Суддя апеляційного суду В.М. Харчук