Справа 709/442/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2013 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд в складі: головуючого судді Левченко В.В.

при секретарі Петраш Н.А

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чорнобай цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до СТОВ Агроко про стягнення заборгованості по орендній платі та розірвання договорів оренди земельних ділянок, суд,-

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до СТОВ Агроко про стягнення заборгованості по орендній платі та розірвання договору оренди земельної ділянки посилаючись на те, що згідно двох договорів оренди земельних ділянок від 11 лютого 2008 року укладених між позивачем і СТОВ Родина, реорганізованого в СТОВ Мельниківська Нива Чорнобаївського району, яке було реорганізовано в СТОВ Агроко , позивач передала в оренду строком на 8 років належні їй згідно державного акту серії ЧР № 19-29-02-0897 та державного акту серії ЧР № 19-29-02-0896 земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8981га. і 2,8981 га. а СТОВ зобовязався виплачувати їй орендну плату згідно додаткової угоди від 02 січня 2009 року в розмірі 4,5% від нормативної грошової оцінки землі, яка по своїй правовій природі є змінною величиною .

В подальшому згідно постанови Кабінету Міністрів України №1185 від 31 жовтня 2011 року нормативна грошова оцінка земельних ділянок зросла і становить з застосуванням коефіцієнту 1,756 та з врахуванням індексацій 3,2 з січня місяця 2012 року і на даний час кожна 96 841,29 грн., що підтверджується копією зазначеної постанови та витягами з технічної документації про грошові оцінки земель №107, №108 від 04 лютого 2013 року.

Згідно п.5, п.9 вказаного договору оренди і додаткової угоди до нього від 02 січня 2009 року розмір орендної плати вираховується в процентному відношенні від нормативної грошової оцінки землі, а згідно п.11 договору виплачуватися вона повинна до 31 грудня поточного року.

Але відповідач при нарахуванні розміру орендної плати не прийняв до уваги встановлену вищевказаною постановою КМ України нормативну грошову оцінку землі в 2012 році і не виплатив позивачу всіх належних коштів орендної плати за користування її землею в 2012 році, бо нараховував їх з нормативної грошової оцінки землі, яка була в попередньому 2011 році.

Позивач вважає, що їй підлягає до сплати орендна плата за 2012 рік в сумі 7408 грн. 36 коп., а відповідач розрахувався з нею на суму 4219 грн. 00 коп., недоплативши їй 3189 грн. 36 коп.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач не виконує умови договору оренди по оплаті орендної плати, та просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі та розірвати вказані договори, з підстав невиплати орендної плати в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідно до укладеного договору оренди землі позивачу за 2012 рік було видано 1000 кг. зерна пшениці на суму 1400 грн., 1000 кг. зерна кукурудзи на суму 1600 грн. та 1219 грн. грошових коштів, всього нараховано по двох договорах оренди земельних ділянок 4963 грн. 85 коп., з яких утримано прибутковий податок з доходів фізичних осіб в сумі 744 грн. 58 коп. Зазначене свідчить, що умови договору оренди землі по орендній платі виконані повністю.

Щодо одностороннього порядку зміни розміру орендної плати в сторону збільшення з застосуванням в договорі оренди землі з 01 січня 2012 року нормативної грошової оцінки землі коефіцієнта 1,756 відповідно до постанови КМ України №1185 від 31 жовтня 2011 року, то представник відповідача вважає, що така зміна грошової оцінки землі не є підставою прямо передбаченою законом для односторонньої зміни умов договору оренди землі. Так, відповідно до п.13 укладеного договору розмір орендної плати переглядається за певних обставин, а відповідно до п.36 укладеного між сторонами договору зміна умов договору можлива у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Крім того, представник відповідача вважає, що оновлений показник нормативної грошової оцінки землі із застосуванням коефіцієнта 1,756 впливає на оподаткування за земельні ділянки державної і комунальної власності і не впливає на розмір орендної плати за земельні паї, орендовані в людей.

Крім того, представник відповідача повідомив, що 18 лютого 2013 року СТОВ "Агроко" направило на адресу позивача листа з пропозицією укласти додаткову угоду до договору оренди від 11 лютого 2008 року в частині розміру орендної плати. Дана пропозиція залишилась позивачем без уваги.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

11 лютого 2008 року між ОСОБА_3 та СТОВ Родина були укладені два договори оренди землі, за якими позивач передала в оренду СТОВ Родина дві земельні ділянки площею 2,8981 га. кожна, які розташовані на території Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області, які належать їй на праві приватної власності на підставі державних актів про право приватної власності на землю серії ЧР №19-29-02-0896 та ЧР №19-29-02-0897, виданих 26 березня 2001 року.

Вказані договори були зареєстровані Чорнобаївським районним відділом Черкаської регіональної філії ДП Центр ДЗК 29 вересня 2008 року за №38 та №37.

2 січня 2009 року між сторонами були укладені додаткові угоди про зміну і доповнення до договорів оренди землі, в яких були внесені зміни до п.5 та п.9 договорів оренди землі. Зокрема в п.5 визначено, що нормативна грошова оцінка кожної земельної ділянки становить 52 081 грн. 15 коп., а п.9 - за користування земельними ділянками орендар сплачує орендну плату в розмірі 4,5% вартості орендованої земельної ділянки, що складає 2 343 грн. 65 коп. за кожну.

СТОВ Родина було реорганізовано в СТОВ Мельниківська Нива, яке в свою чергу було реорганізовано в СТОВ Агроко.

Правовідносини, що виникли між сторонами, стосуються оренди земельних ділянок та відповідно до ч.1 ст.2 Земельного кодексу України є земельними відносинами, а тому при вирішенні даного спору слід враховувати вимоги Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, спеціальних законів Про оренду землі №161-XIV від 06 жовтня 1998 року та Про оцінку земель №1378-IV від 11 грудня 2003 року.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст.21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

У відповідності до ст.23 Закону України Про оренду землі орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Постановою Кабінету Міністрів України №1185 від 31 жовтня 2011 року були внесені зміни до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 р. № 213, де п.5 доповнено абзацом 2 та зазначено, що для врахування змін у рентному доході, який створюється при виробництві зернових культур, до показників нормативної грошової оцінки ріллі, проведеної станом на 1 липня 1995 р. (з урахуванням індексації), застосовується коефіцієнт 1,756.

Як на підставу позову позивач посилається на те, що в 2012 році відповідач мав сплатити 7 408 грн. 36 коп., що обчислюється виходячи з 193 682 грн. 58 коп. (нормативна грошова оцінка земельних ділянок в 2012 році), а відповідач сплатив позивачу орендну плату за 2012 рік без застосування коефіцієнта 1,756. Тобто, в розмірі, який визначено договорами оренди землі.

Проте, п.1 вказаної вище Методики слідує, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок здійснюється з метою визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Окрім цього в ч.4 ст.5 Закону України Про оцінку земель грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною. В ч.5 цієї ж статті визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Вказані норми не містять прямого посилання на правовідносини з приводу оренди земельних ділянок, що перебувають в приватній власності, а тому незгода позивача з принципами обчислення та сплати відповідачем орендної плати може бути підставою для внесення відповідних змін, в порядку, передбаченому ст. 23 Закону Про оренду землі, ст.ст.651, 653 ЦК України та п.36 вказаних вище договорів оренди землі, тобто за згодою сторін і у письмовій формі.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач вимагає від відповідача сплати орендної плати в розмірі більшому, ніж обумовлений договором, позивачці орендна плата була нарахована і виплачена згідно діючого законодавства та у відповідності до договорів оренди землі.

Щодо вимог позивачки про розірвання договорів оренди землі, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п.38 договорів оренди землі та ст.32 Закону України Про оренду землі дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Позивач зазначає, що несплата орендної плати в повному обсязі призвела до істотного порушення договору та ці договори мають бути розірвані.

Відповідно до п.д ч.1 ст.141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Таким чином, з огляду на положення договорів оренди та зазначених приписів чинного законодавства, позивач має право вимагати розірвання договору оренди у випадку, якщо відповідач систематично не виплачує орендну плату або не виконує свої обов'язки за договором.

У відповідності до загальноправового розуміння категорії систематичність випливає, що припинити право користування земельною ділянкою (припинити земельні договірні правовідносини) можливо лише в разі, невнесення орендної плати в розмірі визначеному договором тричі та більше.

Вказане підтверджується правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 12 грудня 2012 року по справі №6-146цс12, яка відповідно до вимог ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду.

Судом встановлено, що землю відповідач використовує за призначенням, тобто для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заборгованість зі сплати орендної плати у відповідача перед позивачем відсутня.

Позивач в супереч вимогам ч.1 ст.60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, не довів наявність інших передбачених договором чи законом підстав для розірвання договорів оренди землі, а тому підстав для їх розірвання суд не вбачає.

Враховуючи наведене та оскільки зобов'язання за договором відповідачем виконані належним чином, в порядку, передбаченому договором, суд не вбачає підстав для застосування судового захисту у зв'язку із відсутністю порушених прав та приходить до переконання про відмову в позові.

Керуючись ст.526, 651, 653 ЦК України; ч.1 ст.2, п.д ч.1 ст.141 ЗК України; ст.ст.13, 21, 23, 32 Закону України Про оренду землі; ст.5 Закону України Про оцінку земель; ст.ст.10, 11, 60, 88, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

В позові ОСОБА_3 до СТОВ Агроко про стягнення заборгованості по орендній платі та розірвання договорів оренди земельних ділянок - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чорнобаївського

районного суду ОСОБА_4