Справа № 214/2707/2012 Провадження № 22-ц/772/1014/2013Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 27Доповідач: Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ОСОБА_2 ЧАСТИНИ

19.04.2013 м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Медвецького С.К.,

суддів: Стеблюк Л.П., Чорного В.І.,

при секретарі: Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу КС Реал Кредит на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 04 березня 2013 року по справі за позовом КС Реал Кредит до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором, -

встановила:

У вересні 2012 року КС Реал Кредит звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 25 липня 2008 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 209/08-1/В, за умовами якого останній отримав грошові кошти в сумі 15 000 грн. строком на 36 місяців зі сплатою 0,1918 % за день від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 25 липня 2008 року між позивачем, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір поруки.

Посилаючись на те, що у звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 17 вересня 2012 року в ОСОБА_3 утворилася заборгованість у розмірі 168 905, 57 грн., яка складається із заборгованості по основній сумі кредиту в розмірі 15 000 грн., заборгованості по відсотках 34 215, 99 грн., пені 110 599, 23 грн., штрафу 9 090, 35 грн., позивач просив стягнути з відповідачів солідарно зазначену заборгованість у примусовому порядку.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 04 березня 2013 року позов КС Реал Кредит задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КС Реал Кредит заборгованість по кредитному договору в розмірі 107 522, 33 грн., яка складається із заборгованості по основній сумі кредиту в розмірі 15 000 грн., заборгованості по відсотках 34 215, 99 грн., пені 49 215, 99 грн., штрафу 9 090, 35 грн. та вирішено питання про судові витрати.

У решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі КС Реал Кредит, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення суду й ухвалити нове, про задоволення позову.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи й обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з таких міркувань.

Статтею ст. 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_3 не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, унаслідок чого виникла заборгованість по тілу кредиту та відсоткам за користування кредитом на які нарахована пеня і штраф. При цьому місцевий суд зменшив розмір пені до розміру основного боргу на підставі ст. 551 ЦК України та відмовив у задоволенні позову до ОСОБА_4

З такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна, оскільки цих висновків суд дійшов при неповному зясуванні обставин, які мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання : 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Частина четверта статті 10 ЦПК України передбачає, що суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції установлено, що 25 липня 2008 року між КС Реал Кредит та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 209/08-1/В, за умовами якого останній отримав грошові кошти в сумі 15 000 грн. строком на 36 місяців зі сплатою 0,1918 % за день від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 25 липня 2008 року між КС Реал Кредит, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір поруки.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно встановив, що відповідач ОСОБА_3 не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, унаслідок чого виникла заборгованість по тілу кредиту та відсоткам за користування кредитом на які нарахована пеня і штраф, однак дійшов помилкового висновку про стягнення заборгованості лише з останнього та безпідставно звільнив відповідача ОСОБА_4 від виконання зобовязання за договором поруки, а також необґрунтовано зменшив розмір нарахованої пені.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Дійсно у розясненнях, які містяться у п. 27 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин звернуто увагу на те, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу.

Як видно з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 в судове засідання жодного разу не зявився і не подавав заяви про зменшення розміру неустойки.

Оскільки ОСОБА_3 не подавав заяву про зменшення розміру неустойки, то суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про її зменшення.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Відмовляючи у задоволенні позову до ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що строк виконання основного зобовязання по кредитному договору, який укладений 25 липня 2008 року терміном на 36 місяців, настав 25 липня 2011 року і перебіг шестимісячного строку для звернення до суду позивача до поручителя за договором поруки почався 26 липня 2011 року.

При цьому суд першої інстанції не звернув увагу на те, що 07 квітня 2011 року ОСОБА_4В отримав досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором від 25 липня 2008 року (а.с.71).

Окрім цього, судом першої інстанції не враховано те, що предявлення вимоги до поручителя може здійснюватися не тільки шляхом направлення вимоги через засоби звязку, але і шляхом предявлення позову до суду.

Як видно з матеріалів справи вперше КС Реал Кредит звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором 02 грудня 2011 року (а.с.65). По справі було ухвалене заочне рішення, яке за заявою ОСОБА_4 було скасоване.

З огляду на викладене, посилання місцевого суду на те, що позов кредитною спілкою поданий після спливу строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України, є помилковим, так як у позивача є трирічний строк на звернення до суду.

Таким чином, у суду не було підстав для застосування норм ч. 4 ст. 559 ЦК України до даних правовідносин.

Відповідно до п. 1.1 договору поруки, поручитель зобовязується відповідати перед кредитодавцем у повному обсязі за виконання позичальником зобовязань, що виникають з кредитного договору № 209/08-1/В від 25 липня 2008 року.

Пунктом 1.2 договору визначено, що в разі невиконання позичальником зобовязань за договором № 209/08-1/В, позичальник і поручитель відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники.

Відповідно до положень ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання.

Частиною 1 статті 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-якого з них окремо.

Правові наслідки порушення зобовязання забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України.

Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 536 ЦК України передбачає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Викладене свідчить, що відповідачами були істотно порушені зобовязання за кредитним договором та договором поруки

Визначаючи розмір неустойки, яка підлягає сплаті, колегія суддів враховує положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, а також те, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків.

У своїх заперечення наданих суду першої інстанції представник ОСОБА_4 указувала на необхідність застосування до правовідносин які виникли положень ч. 3 ст. 551 ЦК України щодо зменшення розміру пені.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_4 вказувала на те, що сума пені значно перевищує розмір збитків, тому підлягає зменшенню на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, тобто фактично зробила заяву про зменшення розміру пені.

Таким чином, колегія суддів вважає, що сума пені значно перевищує розмір збитків, а відтак підлягає зменшенню до суми 49 215, 99 грн.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що з відповідачів необхідно стягнути в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 107 522, 33 грн., яка складається із заборгованості по основній сумі кредиту в розмірі 15 000 грн., заборгованості по відсотках 34 215, 99 грн., пені 49 215, 99 грн., штрафу 9 090, 35 грн. та судові витрати по справі в сумі 1 075, 23 грн.

Оскільки КС Реал Кредит було відстрочено сплату судового збору, то з позивача на користь держави необхідно 613, 83 грн. судового збору.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового, про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу КС Реал Кредит задовольнити частково.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 04 березня 2013 року скасувати.

Позов КС Реал Кредит задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь КС Реал Кредит заборгованість за кредитним договором у розмірі 107 522, 33 грн., яка складається з заборгованості по основній сумі кредиту в розмірі 15 000 грн., заборгованості по відсотках 34 215, 99 грн., пені 49 215, 99 грн., штрафу 9 090, 35 грн. та судові витрати по справі в сумі 1 075, 23 грн.

Стягнути з КС Реал Кредит на користь держави 613, 83 грн. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : С.К. Медвецький

Судді: Л.П. Стеблюк

ОСОБА_5