Справа № 2/337/678/2013
Провадження № 337/693/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2013 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

при секретарі Чередниченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради, міського комунального підприємства Основаніє, третя особа: Хортицький районний відділ у м. Запоріжжя Управління державної міграційної служби в Запорізькій області про визнання права користування житловим приміщенням, зобовязання укладення договору найму,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2013 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що ОСОБА_4, яка є сестрою позивачки, за життя була наймачем квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_1 проживала із своїми батьками в с. Підгірному, власного житла не має, із своїм чоловіком припинила шлюбні відносини. Влітку 2011 року ОСОБА_5 тяжко захворіла і попросила свою сестру ОСОБА_1 переїхати до неї в квартиру для того щоб доглядати її та допомагати по господарству. ОСОБА_1 погодилась і знялась з реєстрації у м. Василівка для того щоб переїхати жити до ОСОБА_5, і у зареєструватись у неї в квартирі. ОСОБА_1 звернулась із заявою до паспортиста ОСОБА_6, яка прийняла її заяву про реєстрацію. 15.05.2012 року ОСОБА_5 видала позивачці довіреність бути її представником у житлово-експлуатаційних установах, державних органах з питань приватизації, оскільки була тяжко хвора на онкологічне захворювання і не могла самостійно подати заяву про реєстрацію ОСОБА_1 в квартирі. 12.06.2012 року ОСОБА_5 померла. ОСОБА_1 вважає, що вселилась в квартиру за згоди наймача ОСОБА_5, проживала постійно з нею до дня смерті і продовжує там проживати, разом із сестрою вели господарство. Адвокат ОСОБА_3 просить суд визнати за ОСОБА_1 право користування квартирою №3 будинку №224 по вул. Петра Дорошенка в м. Запоріжжя; зобовязати МКП Основаніє укласти із позивачем договір найму квартири; доручити відділу міграційної служби здійснити реєстрацію ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали позовну заяву та просили її задовольнити. ОСОБА_1 суду пояснила, що ОСОБА_5 є її рідною сестрою. Вона перебуває в зареєстрованому шлюбі , але із чоловіком не проживає. Її зареєстроване місце проживання в м. Василівка, але фактично мешкала вона із батьками і с. Підгірне. Влітку 2011 року ОСОБА_5 захворіла і попросила сестру переїхати жити до неї в квартиру. В жовтні 2011 року вона переїхати жити до сестри і знялась із реєстраційного обліку для того щоб зареєструватись в квартирі сестри. Вони разом із ОСОБА_5 стали проживати разом, вона займалась господарством, сплачувала за комунальні послуги. ОСОБА_5 тяжко хворіла на онкологічне захворювання, в березні 2012 року їй зробили першу операцію. Оскільки ОСОБА_5 була наймачем квартири і не приватизувала її, то видала довіреність на імя ОСОБА_1 для реєстрації останньої в квартирі і для оформлення документів для приватизації. Пояснила, що ОСОБА_5 була самотньою, за життя в шлюбі не перебувала, дітей не мала. Після смерті ОСОБА_5 квартира була опечатана, відділ міграційної служби не здійснює ї реєстрацію в квартирі.

Вважає, що вона вселилась в квартиру за згоди ОСОБА_5, а тому набула право наймача квартири.

Представник відповідачів ОСОБА_2 міської ради і МКП Основаніє ОСОБА_7 заперечила проти задоволення позову. Пояснила суду, що квартира АДРЕСА_2 належить до державного житлового фонду. ОСОБА_5 була зареєстрована в спірній квартирі з 22.03.1994 до дня смерті 12.06.2012 року. Оскільки ОСОБА_5 проживала в квартирі сама на день смерті, 18.06.2012 року квартира була опечатана. Вважає, що факт проживання ОСОБА_1 нічим не підтверджений. Відповідно медичної документації ОСОБА_5 самостійно звернулась за медичною допомогою, більшу частину хвороби знаходилась на стаціонарному лікуванні, сторонньої допомоги не потребувала. Пояснила, що довіреність, видана ОСОБА_5 на імя ОСОБА_1, визначає повноваження щодо дії з питань приватизації квартири, згода на реєстрацію ОСОБА_1 в квартирі відсутня. Представник відповідачів вважає, що позивачем не доведено факту ведення спільного господарства із ОСОБА_5, оскільки вона не працює та немає джерела доходу.

Третя особа Хортицький районний відділ у м. Запоріжжя Управління державної міграційної служби в Запорізькій області надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності його представника.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

Квартира АДРЕСА_3 належить до державного житлового фонду, не приватизована, знаходиться у віданні МКП Основаніє.

В квартирі постійно проживала та була зареєстрована починаючи з 22.04.1994 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відміткою в її паспорті (а.с. 29). Інших осіб в квартирі зареєстровано не було.

За життя ОСОБА_5 була хворою на онкологічне захворювання, що підтверджується медичною документацією (а.с. 9, 14, 15, 26).

Згідно довідки, виданої КУ Центральна поліклініка №1 від 15.05.2012 року ОСОБА_5 потребує постійного стороннього догляду (а.с. 8).

ОСОБА_5 померла 12.06.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Хортицьким ВДРАЦС реєстраційної служби ЗМУЮ 13.06.2012 року, актовий запис №211 (а.с. 22).

Причиною смерті ОСОБА_5 відповідно довідки від 12.06.2012 року стала раптова інтоксикація, рак яєчників (а.с. 22).

Згідно відповіді восьмої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась, спадкоємці до контори не звертались.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є рідними сестрами, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5, (а.с. 16), свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (а.с. 17), свідоцтвом про народження ОСОБА_4 (а.с. 18).

ОСОБА_1 з 1984 року була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 20).

ОСОБА_1 була знята з реєстрації у м. Василівка 15.05.2012 року, що підтверджується талоном зняття з реєстрації місця проживання в Україні (а.с. 26). В пункті 9 Куди вибуває вказана адреса АДРЕСА_4.

ОСОБА_5 було видано довіреність на імя ОСОБА_1, якою вона уповноважила останню представляти себе у відповідних житлово-експлуатаційних та житлово-комунальних установах, органах приватизації з питань безоплатної передачі їй у власність квартири АДРЕСА_3 (а.с. 25).

19.05.2012 ОСОБА_1 звернулась із заявою про реєстрацію місця проживання в спірній квартирі (а.с. 27). В реєстрації їй було відмовлено, про що свідчить відсутність штампу реєстрації в її паспорті, ці обставини визнаються сторонами.

На підставі розпорядження №799 від 15.06.2012 року, виданого ПАТ Запоріжтрансформатор, де працювала за життя ОСОБА_5, позивачу ОСОБА_9 як члену сімї, була сплачена допомога на поховання у розмірі 1500 грн (а.с. 11).

Витрати на поховання ОСОБА_5 були сплачені ОСОБА_1, що підтверджено відповідними розрахунками та квитанціями (а.с. 12-13).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 суду пояснили, що ОСОБА_5 працювала за життя на підприємстві Запоріжтрансформатор, вони підтримували з нею дружні стосунки, разом працювали. ОСОБА_5 отримала квартиру як працівник ЗТР, проживала в ній з 1994 року, але не приватизувала її. Приблизно з жовтня 2011 року ОСОБА_5 почала хворіти. Вони часто відвідували її, приходили до квартири. Сестра померлої ОСОБА_1 часто приїжджала та допомагала своїй сестрі по господарству, сплачувала за комунальні послуги, оскільки інших родичів у ОСОБА_5 не було. Вона тяжко хворіла, але ходила на роботу до грудня 2011 року. У лютому 2012 року ОСОБА_1 остаточно переїхати жити до сестри, спали вони разом на дивані в кімнаті.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 112,113), рішення щодо отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 116) ОСОБА_1 у власності будь-якого нерухомого майна не має.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За правилами ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Статтею 106 ЖК України передбачено, що член сім'ї наймача вправі вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача у разі смерті наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Частиною 2 ст. 824 ЦК України передбачено, що у разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах.

Пленум Верховного Суду України в п.9 постанови Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України розяснив, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 p. N 9 Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сімї наймача , або ж для відмови їй у цьому.

Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає доведеними такі обставини. Влітку чабан Л.О. захворіла на тяжке онкологічне захворювання і попросила свою сестру ОСОБА_1 доглядати за нею за своїм місцем проживання. Позивач, хоча і перебуває у шлюбі, але фактично з чоловіком не проживає, мешкала з батьками. ОСОБА_1 з осені

2011 року приїжджала до своєї хворої сестри і допомагала їй по господарству, сплачувала комунальні послуги. З лютого 2012 року переїхала постійно проживати в квартиру ОСОБА_5 Після того як ОСОБА_5 перенесла операцію, вона стала почувати себе гірше, потребувала постійного стороннього догляду.

ОСОБА_1 до дня смерті проживала у квартирі ОСОБА_5 Після її смерті позивач отримала грошову допомогу як єдиний член сімї померлої, несла витрати на поховання ОСОБА_5 ОСОБА_1 мала намір зареєструватись у спірній квартирі, для чого знялась із попереднього місця реєстрації, вказавши при цьому адресу за якою вибуває - АДРЕСА_4.

Суд не може погодитись із позицією представника відповідачів щодо того, що ОСОБА_5 не надавала письмової згоди на вселення ОСОБА_1 Обставини, встановлені в судовому засіданні, свідчать про те, що ОСОБА_5 сама звернулась до сестри із проханням переїхати в квартиру. Позивач пояснила, що з лютого 2012 року спірна квартира стала її єдиним місцем проживання, вона займалась домашнім господарством, сплачувала комунальні послуги, доглядала хвору сестру. Ці обставини беззаперечно підтвердили допитані судом свідки, які навіть пояснили на якому ліжку, та в якій кімнаті спали ОСОБА_5 та ОСОБА_1

Судом враховується, що ОСОБА_1 не має у власності нерухомого майна, в неї відсутнє зареєстроване місце проживання, спірна квартира є її єдиним житлом.

Не можуть бути прийняті судом доводи представника відповідачів щодо відсутності реєстрації ОСОБА_1 в спірній квартирі, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не може бути підставою для відмови у визнанні права користування жилим приміщенням.

Суд виходить із того, що ОСОБА_1 проживала в спірній квартирі з лютого 2012 року і в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_5 ставила питання про виселення позивача або будь-яким чином висловлювала свою незгоду із її проживанням в квартирі.

У суду не викликає сумнівів, що порядок вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_3 був дотриманий, а тому за нею слід визнати право користування житловим приміщенням.

Суд вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 укласти з нею договір найму є законною і правомірною, оскільки вона має право вимагати визнання її наймачем після смерті попереднього наймача ОСОБА_5

Перевіривши доводи позивача щодо доручення Хортицькому районному відділі у м. Запоріжжя Управління державної міграційної служби в Запорізькій області здійснити реєстрацію ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_3, суд знаходить ці вимоги не обґрунтованими.

Хортицький районний відділ у м. Запоріжжя Управління державної міграційної служби в Запорізькій області приймає участь у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо спору. Враховуючи, що рішення по справі може стосуватись лише прав та обовязків сторін, суд не бачить підстав для зобовязання третьої особи вчиняти певні дії.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 11, 10, 60, 88, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 16, 824ЦК України, ст. 64, 65, 106 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право користування житловим приміщенням квартирою №224 будинку №3 по вул. Петра Дорошенка в м. Запоріжжя.

Зобовязати Міське комунальне підприємство Основаніє укласти з ОСОБА_1 договір найму квартири АДРЕСА_1.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: А.М. Котляр