Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 грудня 2013 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі : головуючого судді -
Черновського Г.В.,

при секретарі -
Пісчанській Т.М.,

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - Головне
управління Державної міграційної
служби в Дніпропетровській області про
усунення перешкод в користуванні жилим
приміщенням, зняття з реєстраційного
обліку, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська надійшла позовна
заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -
Головне управління Державної
міграційної служби в
Дніпропетровській області про
усунення перешкод в користуванні жилим
приміщенням, зняття з реєстраційного
обліку (а. с. 3).

Позивач у позовній заяві та її
представник у судовому засіданні в
обґрунтування позовних вимог
посилались на те, що на підставі
договору купівлі-продажу від 05 грудня
2012 року є власницею квартири АДРЕСА_1, в
якій з 1996 року також зареєстрований
ОСОБА_3, місце проживання якого
позивачу не відомо, як причина, через
яку відповідач не виписується з
квартири. У зв'язку з зазначеним,
позивач звернулась до суду з даним
позовом та просила суд усунути
перешкоди в користуванні власністю
шляхом зняття з реєстраційного обліку
відповідача за вказаною адресою (а. с. 3).

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
наполягав на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не
з'явився про час, дату та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про причини неявки суду не
повідомив, тому суд відповідно до ч. 1, 2
ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе
розглянути справу в заочному порядку.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали даної
цивільної справи, суд приходить до
висновку щодо можливості задоволення
позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
договору купівлі-продажу квартири від
05 грудня 2012 року, посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, є
власницею квартири АДРЕСА_1 (а. с. 4, 6).

З довідки Житлово-будівельного
кооперативу -181 «Металург-2» від 07
вересня 2012 року вбачається, що за
адресою: АДРЕСА_1, з 29 серпня 1996 року
зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.
с. 9), що також підтверджується актом від
17 липня 2013 року (а. с. 10).

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами
Цивільного кодексу України, Житлового
кодексу України.

Згідно з ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається майном на власний
розсуд. Власник має право вчиняти щодо
свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Згідно частини 1 статті 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до статті 72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Таким чином, відповідач відсутній за
адресою: АДРЕСА_1 понад строки
встановлені частиною 1 статті 71 ЖК
України.

У зв'язку з чим, відповідач відповідно
до статті 72 ЖК України може бути
визнаний таким, що втратив право
користування даним житловим
приміщенням.

Так, згідно частини 1 статті 7 Закону
України „Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні" зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі остаточного рішення
суду про позбавлення права
користування житловим приміщенням.

У відповідності до частини 3 статті 10
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

За таких обставин, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа - Головне управління Державної
міграційної служби в
Дніпропетровській області про
усунення перешкод в користуванні жилим
приміщенням, зняття з реєстраційного
обліку такими, що підлягають
задоволенню, у зв'язку з чим, суд вважає
за необхідне зняти ОСОБА_3 з
реєстраційного обліку у квартирі
АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 316, 317, 319, 321,
391 ст. ст. 10, 11, 60, 169, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В :

Усунути перешкоди ОСОБА_2 у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом
зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії. В разі
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення заочне
рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України, а саме: рішення суду може бути
оскаржено до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом 10
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г.В.Черновськой