УХВАЛА

Справа № 564/128/13- ц

25 лютого 2013 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в особі головуючого судді Олійника П.В.

при секретарі Озарчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Костопіль справу за скаргою прокурора Костопільського району на рішення старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Костопільського району звернувся до суду із скаргою на рішення старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції, про визнання неправомірними та скасування постанов про відмову у відкритті виконавчих проваджень.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що Костопільським районним судом 24.12.2012 року видано три виконавчі листи про примусове виконання рішення суду №1710/2-833/12 від 27.11.2012р. про стягнення солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ДП СЛАП "Костопільський держлісгосп" 5000 грн. збитків, заподіяних незаконною порубкою лісових культур. 29.12.2012р. вказані виконавчі листи надіслано для виконання до ВДВС Костопільського РУЮ. 16.01.2013р. на адресу прокуратури району надійшли три постанови старшого державного виконавця ВДВС від 09.01.2013р. про відмову у відкритті виконавчого провадження. Постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 09.01.2013 року були винесені на підставі того, що виконавчі документи не відповідають вимогам, передбаченими ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме через не зазначення індивідуальних ідентифікаційних номерів боржників. Скаржник зазначив, що вказані постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 09.01.2013 року № 35875292, №35875436, №35875691 є неправомірними, винесеними з порушенням норм чинного законодавства та такими, що підлягають скасуванню. Просить зобов"язати державного виконавця відкрити виконавчі провадження з примусового виконання вказаних виконавчих листів.

В судовому засіданні прокурор Оніщук С.П. підтримав заявлені вимоги, покликаючись на обставини викладені у скарзі.

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції ОСОБА_1, надаючи пояснення, заперечував проти задоволення вимог скаржника.

Суд, вислухавши пояснення учасників, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як встановлено в судовому засіданні, Костопільським районним судом 24.12.2012 року видано три виконавчі листи про примусове виконання рішення суду №1710/2-833/12 від 27.11.2012р. про стягнення солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ДП "СЛАП" Костопільський держлісгосп" 5000 грн. збитків, заподіяних незаконною порубкою лісових культур. 29.12.2012р. вказані виконавчі листи надіслано для виконання до ВДВС Костопільського РУЮ. 16.01.2013р. на адресу прокуратури району надійшли три постанови старшого державного виконавця ВДВС від 09.01.2013р. про відмову у відкритті виконавчих провадень. Постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 09.01.2013 року були винесені в зв'язку з тим, що виконавчі документи не відповідають вимогам, передбаченими ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме через не зазначення індивідуальних ідентифікаційних номерів боржників.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ст. 369 ЦПК України встановлює, що виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Пункт 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», встановлює чітківимоги до виконавчого документа, в тому числі і зазначення індивідуального ідентифікаційного номера боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ.

У даних виконавчих документах не зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер боржників, через те, що відомості щодо них відсутні у матералах цивільної справи.

В разі відсутності інформації в матеріалах цивільної справи, з приводу якої відмовлено у відкритті виконавчого провадження, суд не зможе оформити іншого виконавчого листа, оскільки не наділений повноваженнями збирати інформацію після закінчення розгляду справи. Згідно ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець з метою захисту інтересів стягувача має право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Системний аналіз наведених норм закону вказує на те, що ідентифікаційний номер боржника зазначається судом у виконавчому документі лише за наявності таких відомостей у суду. Дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника є інформацією з обмеженим доступом. Процесуальним законом, а саме вимогами до форми та змісту позовної заяви не передбачено зазначення такого номеру.

Державний виконавець у постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження не навів жодних підстав щодо неможливості ідентифікувати сторони у виконавчому провадженні при наявності їх найменування та місця знаходження, саме за відсутності ідентифікаційного коду, та неправомірно, лише з формальних підстав відмовив стягувачу у відкритті виконавчого провадження. Крім того, державний виконавець при проведені виконавчих дій має право звернутись із запитом до сторін виконавчого провадження про надання йому ідентифікаційного коду чи ідентифікаційного номеру.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 09.01.2013 року (№35875292, №35875436, №35875691), винесені старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції ОСОБА_1, є неправомірними, а тому скарга в частині вимог про визнання зазначених постанов неправомірними та її скасування підлягає задоволенню.

Як роз'яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 року № 14, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" саме державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 17 цього Закону.

За таких обставин, відсутні правові підстави зобов'язувати державного виконавця винести постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа згідно вимог поданої скарги, оскільки суд не вправі зобов'язувати державного виконавця до вчинення дій, які визначені Законом України "Про виконавче провадження" та можуть здійснюватись тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

На підставі ст. ст. 1,7,11,17, 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» та керуючись ст. ст. 3, 10, 209, 210, 213, 383 - 387 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу прокурора Костопільського району на рішення старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними та скасувати постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень від 09.01.2013 року № 35875292, №35875436, №35875691, винесених старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції ОСОБА_1.

В задоволенні решти вимог -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Олійник П.В.