Справа №2/489/1484/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2013 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила за собою право власності на квартиру АДРЕСА_1, зокрема, на ? частину в порядку спадкування за заповітом, а на іншу ? частину в порядку спадкування за законом у 4 чергу. Позов обґрунтований тим, що 25 червня 2012 р. в м. Миколаєві померла ОСОБА_2, яка заповіла належну їй квартиру позивачці та її чоловіку ОСОБА_3, але без визначення часток у праві на спадщину. Оскільки чоловік помер у 2000 р., а вона прийняла спадщину ОСОБА_2, вважає себе такою, що успадкувала ідеальну ? частину у праві на спадщину на квартирі за заповітом, інша ? частина квартири у звязку зі смертю її чоловіка до відкриття спадщини має бути успадкована за законом. Оскільки вона та спадкодавець на протязі тривалого часу з жовтня 2000 р. проживали разом однією сімєю, мали спільний побут, бюджет, то вважає себе спадкоємицею 4 черги за законом після смерті ОСОБА_2

В судовому засіданні позивачка з представником позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

25 червня 2012 р. в м. Миколаєві померла ОСОБА_2 і після її смерті відкрилася спадщина (а.с.5).

На підставі свідоцтва про право власності від 02 листопаду 1993 р. виданому в порядку приватизації, ОСОБА_2 була одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 і це право досі є зареєстрованим за нею відповідно до довідки БТІ від 11 березня 2013 р.(а.с.9, 10).

Крім того, ОСОБА_2 належав грошовий внесок, який зберігається на рахунку №915510/17823 у Миколаївському міському відділені Державного ощадного банку України №8351/063 (а.с.15).

Відповідно до копії технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 вона складається з 1 житлової кімнати, площею 16,9 кв.м., загальна площа квартири складає 30,9 кв.м. (а.с.16-18).

Позивачка була одруженою з ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про шлюб від 21 січня 1967 р. до часу його смерті 07 вересня 2000 р. в м. Миколаєві (а.с.8, 20 зворот, 56).

Відповідно до довідки ЖЕК №15 ЖКП Південь від 19 липня 2012 р. № 2896, в даній квартирі на час відкриття спадщин, окрім ОСОБА_2, ніхто зареєстрованим не був (а.с.19).

24 листопаду 2012 р Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №732/2012 р після смерті ОСОБА_2 Із копії спадкової справи вбачається, що 24 листопаду 2012 р. ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 за заповітом, посвідченим 13 грудня 1993 р. за реєстровим №4-2368 про розпорядження належною спадкодавцем квартирою №22 по проспекту Мира, 9 в м. Миколаєві на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3. З матеріалів спадкової справи вбачається, що ніхто крім ОСОБА_1 з заявами про прийняття спадщин ОСОБА_2 більш ніхто не звертався. Інших заповітів ОСОБА_2 немає (а.с.44, 46, 49).

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 листопаду 2012 р. у цивільній справі №2-о/1416/129/2012, яке набрало законної сили, встановлений факт належності ОСОБА_2 згаданих вище свідоцтва про право власності на дану квартиру від 02 листопаду 1993 р. і заповіту посвідченого 13 грудня 1993 р. за №4-2368 державним нотаріусом Другої миколаївської нотаріальної контори (а.с.50).

Постановою державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори від 15 лютого 2013 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із тим, що частки спадкоємців у заповіті ОСОБА_2І не визначені. (а.с.14).

Зі змісту вказаного заповіту вбачається, що право на спадщину ОСОБА_2 за заповітом отримали без визначення часток ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Разом з тим, частки у праві на спадщину за заповітом посвідченому 13 грудня 1993 р. за №4-2368, суд вважає рівними, оскільки щодо іншої пропорції часток спадкоємців немає умови заповіту або припису закону.

Отже, ОСОБА_1 має право на спадкування за заповітом на ? частину даної квартири, а оскільки спадщину ОСОБА_2 вона прийняла і та належить їй з моменту відкриття, то це слід установити рішенням суду шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

У звязку із смертю чоловіка позивачки до відкриття спадщини, то ? частка залишилася не охопленою заповітом і щодо неї правовідносини зі спадкування виникають із закону.

Відповідно до абзацу 1, 2 пункту 21 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 р. N 7 Про судову практику у справах про спадкування, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки,

Як вбачається з пояснень позивачки, показань свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5. ОСОБА_6, дійсно ОСОБА_1 не менш ніж 5 років до дня відкриття спадщини проживала однією сімєю з ОСОБА_2, мали спільний бюджет та особисті взаємовідносини притаманні членам родини.

Тому, позовні вимоги щодо визнання права власності позивачки на прийняту нею спадщину ОСОБА_2 (? частину квартири, не охопленої заповітом, та грошовий внесок в Ощадбанку) за законом у 4 чергу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності після смерті 25 червня 2012 р. ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 13 грудня 1993 р. державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори за реєстровим №4-2368, на ? частину квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності після смерті 25 червня 2012 р. ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом у 4 чергу на ? частину квартири АДРЕСА_2 та на грошовий внесок, який зберігається на рахунку №915510/17823 у Миколаївському міському відділені Державного ощадного банку України №8351/063.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький