пр. № 2/759/3846/13
ун. № 759/7284/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2013 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Коваль О.А.

при секретарі: Руденко Ю.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву представника позивача про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Головне управління юстиції в м.Києві про визнання довіреності на представлення інтересів недійсною, витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання права власності на майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання довіреності на представлення інтересів недійсною, витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання права власності на майно, обґрунтовуючи вимоги тим, що надаючи 24.09.2009 року відповідачу ОСОБА_2 довіреність, якою уповноважила останнього подарувати відповідачу ОСОБА_3 належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 вона помилялась щодо її істотних умов, а саме змісту та предмету правочину, у зв"язку з чим вона має бути визнана недійсною, а право власності на вказану квартиру, яку 16.11.2009 року на підставі цієї довіреності було подаровано відповідачу ОСОБА_3, визнати за нею, витребувавши її також із чужого незаконного володіння ОСОБА_3

У судовому засіданні представник позивача подав заяву про забезпечення доказів у справі шляхом здійснення судом допиту в якості свідка позивачки ОСОБА_1 за місцем її проживання, посилаючись на те, що остання є особою похилого віку, інвалідом першої групи, пересувається лише у інвалідному візку та потребує постійного стороннього догляду, оскільки її свідчення є доказом помилки вчиненого нею правочину.

Відповідачі та представник у судовому засіданні проти вказаного забезпечення заперечували, вказуючи на затягування таким чином розгляду цієї справи, оскільки майже всі обставини по вчиненню нею правочину встановленні рішенням суду, яке вже набрало чинності та те, що ОСОБА_1 під час розгляду справи про визнання договору дарування спірної квартири недійсною, але з інших підстав, сама з"являлась у судове засідання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, тощо. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Тоді як, дослідивши матеріали справи, вказану заяву про забезпечення доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки ті обставини які зазначає представник позивача щодо неможливості позивача з"явитись особисто у судове засідання спростовує факт її участі в суді під час розгляду іншої справи, проти чого не заперечував і її представник.

Згідно ст. 63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Тоді як, у позові викладені обставини та обґрунтування позову, які також за наявності представника можуть бути доповненні, тощо та який згідно наданих йому повноважень здійснює її представництво в суді згідно повноважень визначених довіреністю від 29.09.2011 року.

Крім того, ч. 3 ст. 61 ЦПК України визначено підстави звільнення від доказування, якими є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили. Так, в підтвердження дій та розуміння позивача щодо укладення оспорюваного правочину суду надано рішення Апеляційного суду м.Києва від 05.07.2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності на майно, що також враховано судом та узв"язку з чим суд не вбачає необхідності у такому способі забезпечувати такі докази.

Керуючись ст. ст. 133 - 135, 210, 293, 294 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача про забезпечення доказів у справі залишити без задоволення.

Суддя: