Апеляційний суд Івано-Франківської області
Справа № 352/2025/2013-ц
Провадження № 22ц/779/2751/2013
Головуючий у І інстанції - Гургула В.Б.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2013 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Меленко О.Є., Проскурніцького П.І.

секретаря Бойчука Л.М.,

з участю: позивача ОСОБА_2

представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Тисменицької районної державної адміністрації, Івано-Франківської міської ради, виконкому Івано-Франківської міської ради про визнання права користування земельною ділянкою, зобов'язання надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, визнання відсутності повноважень розпоряджатись земельною ділянкою та зобов'язання утриматись від вчинення дій за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тисменицького районного суду від 10 жовтня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

в липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що він з 1990 року користується земельною ділянкою в урочищі «Нивки» (землі колишньої птахофабрики «Авангард»), сплачує земельний податок. Посилаючись набезрезультатність звернень з 2000 року до відповідачів про приватизацію земельної ділянки, незаконність рішень Івано-Франківської міської ради щодо розпорядження цим земельним масивом, просив визнати за ним право користування земельною ділянкою, площею 0,06 га, для ведення особистого селянського господарства; зобов'язати Тисменицьку райдерж адміністрацію надати йому дозвіл на виготовлення проекту землеустроюземельної ділянки, площею 0,06 га, для ведення особистого селянського господарства; визнати відсутність уІвано-Франківської міської ради компетенції щодо розпорядження земельним масивом в урочищі «Нивки»; зобов'язати Івано-Франківську міську раду та її виконавчий комітет не чинити йому перешкод у користуванні земельною ділянкою та її приватизації.

Рішенням Тисменицького районного суду від 10 жовтня 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Тисменицької районної державної адміністрації, Івано-Франківської міської ради, виконкому Івано-Франківської міської ради про визнання права користування земельною ділянкою, зобов'язання надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, визнання відсутності повноважень розпоряджатись земельною ділянкою та зобов'язання утриматись від вчинення дій, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2посилається на неповне з'ясування обставин справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд дійшов невірного висновку про належність спірної земельної ділянки до земель м. Івано-Франківська, так як Івано-Франківська міська рада у встановлений земельним законодавством спосіб перехід даного земельного масиву до комунальної власності не оформила, тому вказана земельна ділянка перебувала і перебуває у державній власності. Судом не враховано, що протягом 2005-2012 року за спірну земельну ділянку ним сплачувався земельний податок, що є підтвердженням його статусу як землекористувача. Укладена між Тисменицькою РДА та Івано-Франківською міською радою мирова угода про належність земель урочища «Нивки» до меж м. Івано-Франківська порушує його права землекористувача, оскільки земельна ділянка, що є предметом спору, не ввійшла до земель Тисменицької РДА, що підлягають приватизації. Івано-Франківська міська рада незаконно передала спірну земельну ділянку будівельній компанії для забудови мікрорайону «Черешеньки», оскільки ухвала Івано-Франківської міської ради від 22.10.1991 року в частині включення в межі м. Івано-Франківська земель птахофабрики «Авангард», площею 37,6 га, визнана протиправною та скасована постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.12.2010 року, тому відповідні рішення Івано-Франківської міської ради про передачу земель є нікчемними з моменту їх ухвалення. Судом безпідставно не взято до уваги показання свідків про безперервне користування ним спірною земельною ділянкою більше 15-ти років та бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо видачі правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а також не досліджено законність його права користування нею для ведення особистого селянського господарства. Тому просить оскаржуване судове рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_2апеляційну скаргу підтримав, представник Івано-Франківської міської ради доводи апеляційної скарги заперечив. Інші особи, що беруть участь у справі, належним чином повідомлені про час і місце її розгляду, не з'явились, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що будь-які документи, що підтверджують право на користування ОСОБА_2 земельною ділянкою, площею 0,06 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в урочищі «Нивки» (землі колишньої птахофабрики «Авангард»), відсутні. У жовтні 2009 року ОСОБА_2 звернувся із заявою на ім'я голови Тисменицької РДА у порядку ст. ст. 118, 119 ЗК України про надання дозволу на виготовлення проекту землевідведення спірних земельних ділянок в урочищі «Нивки» з подальшою передачею їх у приватну власність.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив із того, що передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Враховуючи положення ст. 119 ЗК України 2001 року, що діють з часу набрання чинності даним Кодексом і не мають зворотної дії в часі, та ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", звернення позивача до органу державної влади з клопотанням про передачу спірної земельної ділянки йому у власність є передчасним.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, на час подачі в жовтні 2009 року позивачем на ім'я голови Тисменицької РДА заяви про виготовлення проекту відведення земельної ділянки, розташованої за межами населеного пункту с. Загвіздя Тисменицького району в урочищі «Нивки», існував спір щодо розпорядника земель в урочищі «Нивки», оскільки межі між Загвіздянською сільською радою та м. Івано-Франківськ на той час не були встановлені. Відповідно до мирової угоди від 04.04.2012 року, укладеної між Івано-Франківською міською радою та Тисменицькою райдержадміністрацією, погоджено межі між містом Івано-Франківськ та Тисменицьким районом (Загвіздянська сільська рада) в масиві «Черешеньки» (а. с. 71, 74-75).

Відповідно до вимог ст. 119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом. Передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, зі змісту вказаної статті вбачається, що сама по собі наявність строку набувальної давності не є єдиною та безпосередньою підставою для виникнення у особи права власності або права користування земельною ділянкою. Вона є лише умовою для застосування інших способів встановлення цих прав. Набувальна давність користування земельною ділянкою згідно з вказаною статтею є лише підставою для звернення до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з відповідним клопотання щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Задоволення такого клопотання і оформлення відповідних документів про право власності або користування на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому Земельним кодексом, тобто в загальному порядку.

Такий порядок щодо набуття земельних ділянок у власність встановлений статтями 116, 118, 121 ЗК України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано жодних картографічних матеріалів щодомісця розташування земельної ділянки, на яку він претендує, її розміри, площу, конфігурацію.

Також позивачем документально не підтверджено факт надання йому у користування такої земельної ділянки.

Оскільки доказів на підтвердження належності земельної ділянки ОСОБА_2 не надано, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для набуття позивачем права на земельну ділянку.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність уІвано-Франківської міської ради компетенції щодо розпорядження земельним масивом в урочищі «Нивки» є безпідставними, а доводи про те, що мирова угода про належність спірних земель урочища «Нивки» до меж м. Івано-Франківська порушує його права землекористувача, не ґрунтуються на вимогах закону.

З огляду на викладене, оплата ОСОБА_2 земельного податку не свідчить про виникнення у нього прав землекористувача.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга не містить посилання на нові докази які б давали підставу для зміни чи скасування судового рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тисменицького районного суду від 10 жовтня 2013 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Меленко О.Є.

Проскурніцький П.І.