Справа № 2508/8372/2012 Провадження № 22-ц/795/1220/2013 Головуючий у I інстанції Соловей В.В. Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2013 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШевченка В.М.,
суддів:Лакізи Г.П., Скрипки А.А.,
при секретарі:Руденко О.М.,
за участю:прокурора Зінька С.М., представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2012 року в справі за позовом Деснянського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Остерської КЕЧ смт Десна Козелецького району Чернігівської області до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване заочне рішення суду як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Заочним рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2012 року позов задоволено; визнано ОСОБА_2 таким, що втратила право користування службовим жилим приміщенням в АДРЕСА_1 ; стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 107 грн. 30 коп. судового збору.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зводяться до того, що суд першої інстанції не взяв до уваги його доводів стосовно того, що спірне житло є службовим, тому на спірні правовідносини поширюються правила ст.ст.124, 125 ЖК України, а правила ст. 71, 72 ЖК України не поширюються. Також апелянт зазначає, що він перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , яка перебуває на військовій службі за контрактом. Ні власного житла ні службового за місцем проходження служби вони не мають, змушені винаймати квартиру. Також апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам, статусу сім`ї військовослужбовців та тому, що він був переведений в Академію сухопутних військ ім. Гетьмана П.Сагайдачного в м. Львів і залишився в штаті МО України.
Заслухавши суддю -доповідача, пояснення прокурора, представника КЕЧ, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
По справі встановлено, що рішенням виконавчого комітету Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області № 135 від 20 грудня 2007 року надано статус службової вільній упорядкованій однокімнатній квартирі жилою площею АДРЕСА_2 (а.с.8). За наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 202 від 2 квітня 2008 року надано командиру навчального взводу викладачу старшому лейтенанту ОСОБА_2 однокімнатну службову квартиру за вказаною вище адресою (а.с.9).На зазначене службове приміщення ОСОБА_2 16.05. 2008 року отримав, у відповідності із правилами ст.132 ЖК України ордер на службове жиле приміщення.
За угодою від 28 квітня 2008 року, укладеною між Остерською КЕЧ і ОСОБА_2 , останній зобов`язувався звільнити займану квартиру без надання іншого житлового приміщення через один місяць після попередження командуванням у разі припинення трудових відносин з військовою частиною НОМЕР_1 , та через два місяці після попередження здати квартиру у задовільному санітарно-технічному стані (а.с.10). Листом Остерської КЕЧ №2391 від 20.12.2011 року ОСОБА_2 було попереджено про необхідність звільнення службового жилого приміщення в зв`язку з виключенням його зі списків військової частини відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 24.06.2011 року №316 (а.с.11). З комісійного акту обстеження житлового приміщення та фіксування факту не проживання від 26.04.2012 року вбачається, що в спірному житлі квартиронаймач ОСОБА_2 постійно не проживає, квартиру здає в піднайм (а.с.14-15).
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 у службовому жилому приміщенні квартирі АДРЕСА_3 не проживає, оскільки у відповідності із витягу з наказу№316 від 20 червня 2011 року ОСОБА_2 звільнено від займаної посади старшого викладача, школи підготовки сержантів 169 навчального центру, та призначено викладачем циклової комісії загальновійськових дисциплін військового коледжу сержантського складу академії сухопутних військ у м. Львові (ас.7) .
Судом першої інстанції ретельно досліджувались обставини справи, які мають значення для встановлення причин тривалої відсутності відповідача в спірній квартирі, і судом на підставі повного та обєктивного дослідження наявних у справі доказів було встановлено, що ОСОБА_2 не користується квартирою АДРЕСА_3 без поважних причин більше шести місяців.
Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо того, що суд першої інстанції при вирішенні справи безпідставно бере за основу загальні норми матеріального права, зокрема ст.ст. 71,72 ЖК України, і не дає належної оцінки статусу військовослужбовця, оскільки відповідно до ст.123 ЖК України, щодо користування жилим приміщенням застосовуються правила про договір жилого найму, передбачені статями 64, 71, 72 ЖК України. У період дії зазначеного договору за тимчасово відсутніми службове приміщення зберігається протягом строку, встановленого ст.71 ЖКУкраїни, а визнання їх такими, що втратили право користування цим приміщенням, проводиться у судовому порядку відповідно до ст.72 ЖКУкраїни.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно того, що на спірні правовідносини поширюються правила ст.ст.124, 125 ЖК України, а не правила ст. 71, 72 ЖК України, не заслуговують на увагу виходячи з наступного.
Статті 124 та 125 ЖК України регулюють питання виселення з службових жилих приміщень без надання іншого жилого приміщення, тоді як позовні вимоги стосуються не виселення, а визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення
Виходячи з правил ст.71 ЖК України про збереження житлового приміщення за тимчасово відсутніми громадянами, зокрема в разі роботи в іншому місці, у звязку з призовом на дійсну строкову службу, а також за офіцерами, які вибули з жилого приміщення у звязку з призовом із запасу на дійсну строкову службу до трьох років; суд першої інстанції виходячи із змісту зазначеної правової норми, враховуючи, що ОСОБА_2 не є тимчасово відсутнім, а вибув у звязку із військовою службою на нове постійне місце проживання, яке не співпадає із місцем знаходження спірної квартири, прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідач втратив право користування цим приміщенням з підстав відсутності понад шість місяців і без поважних причин.
Інші доводи апеляційної скарги також не заслуговують на увагу, оскільки спірних правовідносин в приводу визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням не стосуються.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав для його скасування.
Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд, -
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.
Заочне рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2012 року - залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: