У Х В А Л А

Іменем України

27.12.2013 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернувшись до суду з вищевказаною заявою, просить встановити факт ОСОБА_2 є інвалідом 1 групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, інвалідність пов'язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, посилаючись на те, що встановлення даного факту їй необхідне для оформлення пенсії.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 09.12.2013 року зазначена заява залишена без руху з наданням строку, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявницею даної ухвали, для усунення її недоліків з тих підстав, що заява не відповідає вимогам ст. ст. 119-120, 256, 258 ЦПК України.

Зокрема, згідно зі ст. 258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що підтверджують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Посилаючись у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, заявниця у порушення зазначених вище норм права, не додала до заяви доказів, які б підтверджували неможливість встановлення даного факту в позасудовому порядку.

Навпаки з доданих до заяви додатків, зокрема довідки МСЕК і експертного висновку, вбачається, що ОСОБА_3, був інвалідом першої групи і його захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Крім того, в заяві взагалі не викладено обставин і не зазначено доказів того, про встановлення факту належності якого конкретно правовстановлюючого документа і кому саме, йдеться в самій назві заяви про встановлення факту, що має юридичне значення та чим конкретно це підтверджується, сама неможливість встановлення факту належності правовстановлюючого документа, якого саме та кому саме.

Ухвалу від 09.12.2013 року заявниця отримала 20.12.2013 року і у наданий строк, недоліків заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не усунула.

За таких обставин, заяву слід вважати неподаною.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, вважати неподаною і після набрання даною ухвалою чинності, заяву з додатками до неї повернути заявнику.

Роз'яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: