АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1-й інстанції -
Доповідач - Міхеєва В.Ю.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2013 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої
В.Ю.

суддів Красвітної
Т.П., Макарова М.О.

при секретарі
Бондаренко В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Дніпропетровської
міської ради

на рішення Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 20 березня 2013
року по справі

за позовом ОСОБА_2 до
Дніпропетровської міської ради, третя
особа - Друга Дніпропетровська
державна Нотаріальна контора про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
заповітом,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернувся
із зазначеним позовом, уточнивши свої
вимоги у грудні 2012 року та просив
визнати за ним право власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га
(приватна), що розташована за адресою
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 20 березня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені.

Ухвалою того ж суду від 28 жовтня 2013 року
внесено виправлення у вступну і
резолютивну частини рішення від 20
березня 2013 року щодо правильного
написання імені позивача (а.с.84).

В апеляційній скарзі Дніпропетровська
міська рада, посилаючись на порушення
норм матеріального і процесуального
права, просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що відповідно до
рішення Дніпропетровської міської
ради «Про передачу в оренду та у
приватну власність земельних ділянок
громадянам у Ленінському районі м.
Дніпропетровська» № 94/4 від 06 листопада
2002 року, ОСОБА_3 було передано земельну
ділянку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 0,2037 га, з
яких 0,1000 га - у приватну власність та
0,1037 га - у користування в порядку оренди
(а.с. 14-16).

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації
смерті в м. Дніпропетровську
Дніпропетровського обласного
управління юстиції, актовий запис № 4656
(а.с. 5).

За життя ОСОБА_3 14 травня 2003 року склала
заповіт, яким все майно, яке буде
належати їй на момент смерті заповіла
ОСОБА_2 (а.с. 56).

Після смерті ОСОБА_3 у
встановленому законом порядку позивач
звернувся до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини та
отримав Свідоцтво про право на
спадщину за заповітом серії ВСО № 902139,
посвідчене державним нотаріусом
Другої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори Корсун А.Є. від 10
лютого 2006 року № 994/2003, зареєстрованого
в реєстрі за № 4-327 та отримав у
власність спадкове майно, яке
складається з домоволодіння № 78,
розташованого на земельній ділянці
площею 2028 кв.м, що знаходиться у АДРЕСА_1
(а.с. 6).

З Витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 07 липня
2006 року, реєстраційний № 13510065,
убачається, що ОСОБА_2 зареєстрував
право власності на зазначене
домоволодіння на підставі свідоцтва
про право на спадщину та отримав
технічний паспорт на житловий будинок
АДРЕСА_1 (а.с. 7, 8-13).

Згідно довідки Дніпропетровського
міського відділу Дніпропетровської
регіональної філії Державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру при Держкомземі
України» № 349/1 від 31 травня 2010 року,
державний акт на право власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_3 був знищений під час пожежі 04
серпня 2008 року в приміщенні інституту
«Дніпроцивільпроект». По питанню
відновлення Державного акту позивачу
рекомендовано звернутися до
Дніпропетровської міської ради (а.с. 18).

Листом № 5267/10 від 14 вересня 2010 року
Управлінням Держкомзему у м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області на звернення позивача про
видачу дублікату державного акту на
право власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_1 було роз'яснено порядок
отримання дублікату та рекомендовано
звернутися до Управління з відповідним
клопотанням щодо організації робіт з
розроблення технічної документації,
зазначено перелік необхідних
документів, які необхідно додати (а.с.
19-20).

Оскільки позивачем при повторному
зверненні до Управління Держкомзему у
м. Дніпропетровську Дніпропетровської
області щодо організації роботи з
виготовлення дублікату державного
акту на право власності на земельну
ділянку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 було надано
документи не у повному обсязі, листом
№ 6/52/054-09.07.12 від 10 липня 2012 року йому
було повернуто пакет документів та
рекомендовано звернутися до суду за
місцем знаходження земельної ділянки
(а.с. 21).

У видачі свідоцтва про право власності
на земельну ділянку державним
нотаріусом Другої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори Корсун
А.Є. позивачу було відмовлено у зв'язку
з ненаданням державного акта на землю
(лист № 2610/01-16 від 17 липня 2012 року, а.с.22).

Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України (у
редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин),
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою та його державної реєстрації.

В силу ст. 126 ЗК України, право власності
на земельну ділянку посвідчується
державними актами, форми яких
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Як убачається з відповіді
Дніпропетровської регіональної філії
Державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру» від 03
липня 2012 року № ц/6814-5, по АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_3 був зареєстрований державний
акт на право власності на землю за №
040349 від 25 січня 2003 року. Інформація щодо
видачі зазначеного державного акта
відсутня. Для отримання дубліката
державного акта позивачу
рекомендовано звернутися до
територіального органу
Держземагентства (а.с.57).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з тих
обставин, що державна реєстрація права
власності на спірну земельну ділянку
була здійснена 25 січня 2003 року, тобто,
за життя ОСОБА_3 З огляду на це, суд
дійшов висновку, що хоча ОСОБА_3 за
життя і не встигла отримати Державний
акт про право власності на земельну
ділянку, але право власності на спірну
земельну ділянку у неї виникло, у
зв'язку з чим, вона (земельна ділянка)
входить до обсягу спадкового майна
після смерті спадкодавця і може бути
успадкована позивачем ОСОБА_2 в порядку
спадкування за заповітом.

Дійшовши правильного висновку про
набуття ОСОБА_3 за життя права
власності на земельну ділянку, суд
першої інстанції не звернув уваги, що
спадщина після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася та була
прийнята позивачем, який на момент
смерті був зареєстрований за однією
адресою з померлою, до 1 січня 2004 року,
та безпідставно застосував норми ЦК
України 2003 року.

Окрім того, згідно ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом до
Дніпропетровської міської ради,
позивач не надав суду доказів, яким
чином та які його права, свободи чи
інтереси з питання, що є предметом
даного спору в суді, порушені,
невизнані або оспорювані відповідачем,
адже, як встановлено судом, до
Дніпропетровської міської ради він не
звертався.

Суд першої інстанції на зазначені
обставини уваги не звернув та
задовольнив позовні вимоги без
достатніх на те правових підстав.

Оскільки висновки суду першої
інстанції не відповідають наведеним
обставинам справи та вимогам закону,
рішення на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК
України підлягає скасуванню, з
ухваленням по справі нового рішення
про відмову у задоволені позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу
Дніпропетровської міської ради
задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 20 березня 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
за заповітом відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржене шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді