АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1174/13 Головуючий 1 інстанції
Справа № 2/2012/472/2012 Іванової І.В.
Категорія: самочинне будівництво Доповідач-Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2013 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого-судді : Гальянової І.Г.

суддів: Колтунової А.І.

Ларенка В.І.

при секретарі : Галушко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 11 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні домоволодінням, -

ВСТАНОВИЛА :

20 вересня 2011 року позивач , в особі свого представника, звернулась у суд з позовом, в якому з посиланням на ст.ст. 319, 321, 376 ЦК України просила усунути перешкоди в користуванні домоводінням АДРЕСА_1 шляхом зобов»язаннявідповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знести самочинно прибудовану прибудову до будинку.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в зазначеному житловому будинку їй належить 49/100 і 53/3000 частин на підставі договору дарування від 6 лютого 1980 року та ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 лютого 2009 року. Іншими співвласниками, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, без її дозволу самовільно було зроблено прибудову до житлового будинку, внаслідок чого було порушено її права і створено перешкоди в користуванні будинком. Розпискою від 23.06.2008 року нею було надано дозвіл ОСОБА_6 на ремонт і заміну старого напівзруйнованого ґанку на новий. Дозвіл на будівництво прибудови не надавався, земельна ділянка для цих цілей не виділялась. В порушення вимог ст.. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не розроблений і не затверджений проект. Прибудова не прийнята до експлуатації органами Державної архітектурно-будівельної інспекції, що є порушенням п.п. 2, 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2012 р. №461 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів».

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач та її представник підтримали позовні вимоги з зазначених вище підстав.

Відповідачі та представник відповідачки ОСОБА_6, позовні вимоги позивача не визнали. Свої заперечення обґрунтовували тим, що будівництво ведеться законно, з дозволу Жовтневого райвиконкому м. Харкова і згоди позивача та її прав не порушують.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 11 грудня 2012 року в задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення. яким задовольнити її вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам. Наводить ті ж доводи,що і в суді першої інстанції.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідачі, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу, без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін та представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги і заперечень на апеляційну скаргу, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з посиланням на вимоги ст. 376 ЦК України, пункти 4,22,24 Постанови №3 Пленуму Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)»від 30.03.2012 року,виходив з того, що позивачкем не доведено, і матеріалами справи не підтверджується наявність виключних обставин, які б викликали необхідність такої крайньої міри, як знесення прибудови літер. «а5», або необхідність її перебудови.

При цьому судом першої інстанції встановлено та підстверджено наявними у справі доказами, що сторони по справі є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 . Вказане домоволодіння складається з двох житлових будинків літер. «А-1»і «Б-1» та до будинку літер. «А-1» відповідачем ОСОБА_6. самовільно прибудовується прибудова, яка складається із одного поверху та яка ще не закінчена будівництвом .

Судом першої інстанції також встановлено, підтверджено наявними у справі доказами та вказану обставину позивачем не спростовано, що рішенням виконкому Жовтневої районної ради у м. Харкові від 07.10.2008 року, №64-5, ОСОБА_6 надано дозвіл на будівництво двоповерхової прибудови на будівництво якої позивачем надавалась згода ( а.с.24-25)

Приватним підприємством «Модулор-Сервіс», що має ліцензію на право виконання відповідних робіт, у 2008 році було складено висновок про технічну можливість будівництва двоповерхової прибудови до житлового будинку. Станом на 2012 рік будівельні конструкції прибудови відповідають будівельним нормам, що підтверджується висновком зазначеного підприємства «Модулор-Сервіс» ( а.с.33-38).

Згідно до вимог ч.7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту,що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов»язати особу, яка здійснила (дійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво , відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пунктах 22, 24 Постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року , знесення нерухомості є крайньою мірою і можливе у виключних випадках, коли вона збудована з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

В інших випадках суд за позовом зацікавлених осіб може на підставі частини сьомої статті 376 ЦК зобов'язати забудовника здійснити перебудову житлового будинку, будівлі, споруди або іншого об'єкта нерухомості, який побудовано чи будується з істотними відхиленнями від проекту або з істотним порушенням основних будівельних норм і правил, у тому разі, коли таке будівництво суперечить суспільним інтересам, порушує права інших осіб, коли порушення будівельних норм і правил є істотним, а також є технічна можливість виконати перебудову.

Доказів, які б свідчили, що вказане будівництво ведеться відповідачем ОСОБА_6 з істотним порушенням будівельних норм і правил та таке будівництво порушує права позивача, вона в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надала.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо знесення зазначеної прибудови.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі вказаних висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

При цьому, судова колегія не приймає до уваги як доказ порушення прав позивача вказаним самочинним будівництвом, надане нею повідомлення адміністрації жовтневого району Харківської міської ради від 03.08.2012 року, відповідно до якого, при комісійному візуальному огляді її частини вказаного домоволодіння, були встановлені сліди залиття стелі у зв»язку з порушенням покриття крівлі будинку та незадовільного стану крильця, оскільки доказів, які б свідчили, що вказані пошкодження стали наслідком здійснюваної ОСОБА_6 прибудови, вона суду не надала.

З огляду на наведене судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 317, 319, 218 ЦПК судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 грудня 2012 року, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя :

Судді :