Справа №493/2018/13-ц
Провадження № 2/493/844/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2013 року

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді БОДАШКО Л.І.,

при секретарі ТИХОНОВІЙ Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу і визнання права власності на квартиру,

в с т а н о в и в :

Позивачі в позовній заяві просять визнати таким, що відбувся і дійсним договір купівлі-продажу квартири № 23, розташованої в будинку № 20-а по вул. Ломоносова в м. Балта Одеської області і визнати за ними в рівних частках право власності на неї, так як ця квартира раніше належала відповідачам згідно свідоцтва про право власності на житло від 28.12.2007 року, видане комісією по приватизації житлового фонду Балтської міської ради на підставі розпорядження органу приватизації від 27.12.2007 року № 76 , які 10.07.2013 року продали цю квартиру їм за 13559 грн., про що вони склали договір купівлі-продажу, підписали його власноручно, склали акт прийому-передачі квартири, відповідачі передали їм цю квартиру, а вони її прийняли, відповідачі власноручно написали їм розписку про отримання грошей і пообіцяли оформити угоду у нотаріуса. Вони, після отримання квартири і, маючи у власності квартиру № 23, зробили там капітальний ремонт, однак відповідачі відмовилися зявитися до нотаріуса для посвідчення договору, посилаючись на те, що послуги нотаріуса коштують багато грошей. Вони не можуть отримати документ, який посвідчує їх право на квартиру, тому вимушені звернутися до суду.

В судове засідання позивачі не зявилися, однак направили суду клопотання про розгляд справи без них, а також в заяві просили задовольнити позов і дали свою згоду на розгляд справи без відповідачів, якщо ті не зявляться в судове засідання.

Відповідачі в судове засідання не зявилися і направили суду клопотання про розгляд справи без них, при цьому підтвердили факт продажу квартири позивачам, однак також повідомили, що наміру оформити угоду належним чином не мають у звязку з відсутністю коштів.

Розглянувши подані позивачем документи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачів у повному обсязі у звязку з наступним.

Вищевказана квартира № 23, розташована в будинку № 20-а по вул. Ломоносова в м. Балта Одеської області, належала на праві приватної власності відповідачам згідно свідоцтва про право власності на житло від 28.12.2007 року, видане комісією по приватизації житлового фонду Балтської міської ради на підставі розпорядження органу приватизації від 27.12.2007 року № 76.

Крім того, судом встановлено, що сторони уклали між собою договір купівлі-продажу вищевказаної квартири від 10.07.2013 року, згідно якого відповідачі продали, а позивачі купили цю квартиру за 124358 грн. і по акту прийому-передачі від 10.07.2013 року відповідачі передали, а позивачі прийняли цю квартиру.

Відповідно до розписки, написаної 10.07.2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, вони отримали від позивачів вищевказану суму грошей і взяли зобовязання оформити угоду належним чином.

Згідно рекомендацій викладених у п.13 Постанови пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Судом зясовано, що відповідно до ст. 657 ЦК України (із змінами, внесеними згідно із Законами № 1878-VI(1878-17) від 11.02.2010, № 2756- VI(2756-17) від 02.12.2010) договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а відповідно до ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ухилилися від нотаріального посвідчення договору, про що повідомили в клопотанні про розгляд справи без їх присутності, де вказали, що наміру зявитися до нотаріуса для посвідчення договору у них не має, оскільки послуги нотаріуса коштують багато грошей, тому втрачена можливість посвідчення вищевказаного договору у нотаріуса, а також встановлено, що інших підстав нікчемності правочину в даному випадку не має.

За таких обставин суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин між ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_1, ОСОБА_2 ч.2 ст.220 ЦК України, оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне виконання договору, але відповідач ухилилася від його нотаріального посвідчення, тому суд може визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 10.07.2013 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_1, ОСОБА_2, при цьому наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Що ж стосується визнання права власності на нерухоме майно, то як встановлено ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 220,334, 377, 640,657 ЦК України, ст. 120 ЗК України, ст.ст.10,11,214,215,223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири № 23, загальною площею 50,0 кв. м і житловою площею 29,3 кв. м, розташованої в м. Балта Одеської області по вул. Ломоносова № 20-а, між ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_1, ОСОБА_2, укладений 10 липня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право власності, в рівних частках, тобто по ? частині кожному, на квартиру № 23, розташовану в м. Балта Одеської області по вул. Ломоносова № 20-а.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд в 10-денний строк з дня отримання сторонами рішення суду.

С У Д Д Я