Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 0809/6962/2012
Провадження №: 2/332/136/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2013

Заводський райсуд м.Запоріжжя в складі

судді: Марченко Н.В.

при секретарі: Фурдак В. И.

Розглянувши відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

УСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з позовом про повернення суми боргу у зв*язку з тим, що 20червня 2011 року між, ОСОБА_1 та відповідачем -ОСОБА_2, було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 передав відповідачу грошові кошти в сумі 41 700 (сорок одна тисяча сімсот) гривень. 00 коп.

Згідно ч. 2 ст. 1046 Цивільного кодексу України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Про отримання відповідачем грошових коштів в сумі 41 700 (сорок одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. свідчить розписка, написана власноруч ОСОБА_2, що відповідає ч. 2 ст. 1047 ЦК України, згідно якої укладання договору позики та його умови можуть підтверджуватися розпискою позичальника.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Таким чином, розписка Відповідача ОСОБА_2 підтверджує виконання сторонами вимог цивільного законодавства, які встановлені для договорів позики, а саме:

- дотримання письмової форми договору,

- факт передачі та отримання грошових коштів за договором позики.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1. ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до умов договору позики, відповідач зобов'язався повернути позивачу грошові кошти в сумі 41 700 (сорок одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. в строк - 26.01.2012 року.

Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, у визначений час, відповідач позику не повернув чим порушив права та інтереси позивача. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, Відповідач зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми за період з 27.01.12 по 04.12.12 (313 днів) - 1072 (одна тисяча сімдесят дві) грн. 76 коп. - 3% річних . 41700 х 3 х 313: 365: 100 = 1072,76 грн.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позивач має право на одержання від відповідача процентів від суми позики за період з 20.06.11 по 26.01.12 (221 день) , розмір яких визначається на рівні облікової ставки Національного банку України 7,7500%, що складає 1956 (одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят шість) грн. 76 коп. 41700 х 7,75 х221: 365:100 = 1956,76 грн.

Таким чином, загальна сума боргу яка підлягає стягненню з Відповідача в судовому порядку складає 44 729 (сорок чотири тисячі сімсот двадцять дев'ять) гри. 52 коп.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просить його задовольнити з підстав указаних в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з*явився. Про слухання справи повідомлений, надав суду заперечення , в яких указав, що з позовом не згодний, оскільки розписку про наявність боргу писав під впливом позивача, підпис під розпискою не ставив. Доказів того, що розписка написана під впливом насильства, а також про те, що підпис виконано не ним, відповідач не надав, клопотань про проведення експертизи не заявляв.

В судовому засіданні також був присутній адвокат ОСОБА_3, який за угодою про надання правової допомоги є особою , що надає правову допомогу ОСОБА_4 ,без прав представника відповідача, та користується правами передбаченими ст. 56 ЦПК України .

Вислухавши представника позивача , дослідивши докази по справі а також надані відповідачем заперечення, суд вважає позов таким , що підлягає задоволенню з наступних підстав.

20червня 2011 року між, ОСОБА_1 та відповідачем -ОСОБА_2, було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 передав відповідачу грошові кошти в сумі 41 700 (сорок одна тисяча сімсот) гривень. 00 коп.

Згідно ч. 2 ст. 1046 Цивільного кодексу України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Про отримання відповідачем грошових коштів в сумі 41 700 (сорок одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. свідчить розписка, написана власноруч ОСОБА_2, що відповідає ч. 2 ст. 1047 ЦК України, згідно якої укладання договору позики та його умови можуть підтверджуватися розпискою позичальника.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Таким чином, розписка Відповідача ОСОБА_2 підтверджує виконання сторонами вимог цивільного законодавства, які встановлені для договорів позики, а саме:

- дотримання письмової форми договору,

- факт передачі та отримання грошових коштів за договором позики.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1. ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до умов договору позики, відповідач зобов'язався повернути позивачу грошові кошти в сумі 41 700 (сорок одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. в строк - 26.01.2012 року.

Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, у визначений час, відповідач позику не повернув чим порушив права та інтереси позивача. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, Відповідач зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми за період з 27.01.12 по 04.12.12 (313 днів) - 1072 (одна тисяча сімдесят дві) грн. 76 коп. - 3% річних . 41700 х 3 х 313: 365: 100 = 1072,76 грн.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позивач має право на одержання від відповідача процентів від суми позики за період з 20.06.11 по 26.01.12 (221 день) , розмір яких визначається на рівні облікової ставки Національного банку України 7,7500%, що складає 1956 (одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят шість) грн. 76 коп. 41700 х 7,75 х221: 365:100 = 1956,76 грн.

Таким чином, загальна сума боргу яка підлягає стягненню з Відповідача в судовому порядку складає 44 729 (сорок чотири тисячі сімсот двадцять дев'ять) гри. 52 коп.

Викладені в запереченні відповідача факти про те , що підпис на розписці виконано не ним , а також про те що розписку написано під впливом насильства з боку позивача не доведені позивачем, клопотань про виклик свідків або про призначення експертизи до суду не надходило.

Керуючись ст..ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг, з урахуванням відсотків за договором позики, в сумі - 44 729 (сорок чотири тисячі сімсот двадцять дев'ять) грн. 52 коп. , а також судові витрати судовий збір в сумі 447,31 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В.Марченко.