ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1759/13-ц
Провадження № 2/362/1208/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2013 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок безпідставного притягнення до суду відповідачем,

в с т а н о в и в:

У березні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок безпідставного притягнення до суду відповідачем.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником ? частини житлового будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_3 є власником іншої ? частини цього ж будинку.

У 2009-2010 роках відповідач без його згоди, як співвласника спільної часткової власності та за відсутності дозвільних документів, здійснила самочинне будівництво триповерхової будівлі на своїй ? частині будинку з зміною цілісного фасаду конструкції будинку та розкриттям спільної крівлі даху будинку. Все це призвело до пошкодження його частини будинку і змусило його в свою чергу терміново почати перебудовувати свою частину даху для збереження своєї частини спільної власності від руйнування, не міняючи при цьому цільового призначення двоскатного даху та розмірів площі ? частини будинку.

У липні 2011 року ОСОБА_3 звернулась до Васильківського міськрайоного суду з позовною заявою про усунення перешкод в користуванні майном та зобовязання вчинити дії, за якою визначила його відповідачем.

У своєму позові вона просила зобовязати його усунути перешкоди в користуванні належною їй частиною вказаного вище житлового будинку шляхом знесення за власні кошти самочинно зведених: кроквяної системи, цегляної кладки з піноблоків, даху над ? частиною будинку та зобовязати його відновити дах згідно з проектом будинку над його ? частиною.

Також посилається на те, що з метою забезпечення позову ОСОБА_3 просила суд заборонити йому проводити будь-які будівельні роботи та реконструкцію будинку. Ухвалою суду від 1 вересня 2011 року заяву задоволено, на виконання якої державний виконавець відділу ДВС Васильківського МРУЮ 13 вересня 2011 ркоу надав йому письмову заборону проводити будь-які будівельні роботи та реконструкцію житлового будинку.

Зі слів позивача все це призвело до створення для нього особливо тяжких умов проживання, нервових стресів через те, що дах на зиму залишався розкритим, в кімнатах сиро і холодно. А його ? частина будівлі продовжує руйнуватися від затікання дощовими водами.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду від 22 березня 2012 року задоволено позов ОСОБА_3 та зобовязано його демонтувати самочинно зведених: кроквяної системи, цегляної кладки з піноблоків та даху над належною йому частиною житлового будинку № 4-а по вул. Котовського у м.Василькові та зобовязано привести дах над належною частиною у попередній стан. Судові витрати на користь ОСОБА_3 покладено на нього.

Дане рішення суду було оскаржено позивачем і ухвалою Апеляційного суду Київської області від 7 серпня 2012 року рішення скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову. За підставу ухвалення нового рішення Апеляційним судом визначено, що у ОСОБА_3 у встановленому законом порядку не виникло право власності на прибудову, а отже і відсутнє право на захист порушеного права користування власністю, передбаченого ст. 391 ЦК України.

Позивачем було оскаржено рішення виконкому Васильківської міської ради Київської області від 30 липня 2010 року № 318, яке було взято судом за основу під час задоволення позову ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном та зобовязання вчинити дії.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 7 липня 2012 року відмовлено в задоволенні його вимог.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2012 року скасовано постанову Васильківського міськрайонного суду від 7 липня 2012 року та прийнято нову постанвоу, якою визнано незаконним та скасовано п.2.1 рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області за № 318 від 30 липня 2010 року.

Таким чином позивач вважає, що ОСОБА_3 безпідставно притягла його до суду в якості відповідача, безпідставно вимагала вжиття заходів забезпечення свого позову.

Він змушений був ходити по судах, надавати відповідні пояснення, заперечення, надавти докази протиправності дій ОСОБА_3, сплачувати кошти із своєї пенсії на оплату судового збору при поданні звернень до суду для відновлення свого порушеного права. Було порушено звичайний порядок його життя, потребувало додаткових зусиль для його організації. Погіршився стан його здоровя. Позивач вважає, що даними діями відповідачки йому заподіяно моральну шкоду, розмір якої він оцінює 16 000 грн.

Посилаючись на зазначене, позивач просив суд, стягнути з ОСОБА_3 на його користь 92 грн. 23 коп. заподіяної матеріальної шкоди та 16 000 грн. компенсації моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що позивачем не надано належних доказів щодо заподіяння позивачу, відповідачем моральної шкоди.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом установлено, що у липні 2011 року ОСОБА_3 звернулась до Васильківського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном та зобовязання вчинити дії. Рішенням цього суду від 22 березня 2012 року позов задоволено, але рішенням Апеляційного суду Київської області від 7 серпня 2012 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову (а.с.5, 6-8).

Постановою Васильківського міськрайнного суду Київської області від 7 липня 2012 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, третя особа ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування рішення. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2012 року скасовано вказану постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою визнано незаконним та скасовано п.2.1 рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області за № 318 від 30 липня 2010 року (а.с.9-11).

За змістом ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу та витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду.

Розподіл судових витрат між сторонами здійснюється в порядку, передбченому ст. 88 ЦПК України.

Таким чином, витрати позивача повязані зі сплатою судового збору та витрати повязані з явкою до суду за своєю суттю є витратами повязаними з розглядом судової справи, й підлягають розподіл між сторонами при її вирішенні в порядку, передбаченого процесуальним законом, а не майновою шкодою, тому не підлягають відшкодуванню на підставі ст. 1166 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Належних доказів, що свідчать оплату проїзду позивача у спірний період, витрачання коштів на придбання ліків обумовленими відповідними рекомендаціями лікаря ним не надано, а надана позивачем виписка из медичної карти хворого не може бути пов`язано зі спірними подіями.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомріними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодувується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи, що звернення до суду не є неправомірними діями, а є захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, правові підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди у звязку зі зверненням відповідачки до суду з цивільним позовом відсутні.

За таких обставин, суд не має правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

А тому, керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 33, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, суд, -

вирішив:

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок безпідставного притягнення до суду відповідачем відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 26 липня 2013 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко