Справа № 572/1025/13-ц
У Х В А Л А

12 березня 2013 року суддя Сарненського районного суду Галінська В.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Клесівської селищної ради про визнання права власності за законом на домоволодіння і самочинні добудови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Клесівської селещної ради просить визнати за нею право власності за законом на домоволодіння, розташоване в с. Клесів вул. Червоноармійська, 14 Сарненського району із врахуванням самочинної добудови, після смерті діда по матері ОСОБА_2, який помер 18 грудня 1965 року.

Як вбачається з позовної заяви, вона подана до суду без дотримання вимог встановлених законом, а саме: відповідно до ч. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012, № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Враховуючи наведене, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані об'єкти суд має звертати увагу чи зазначено у позовній заяві відповідно до вимог статті 119 ЦПК обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об'єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин.

Крім того, позивачем не зазначено осіб, які є сусідами і вирішення питання визнання права власності на самочинне будівництво може порушити їх права.

Окрім того, позивачем ставиться питання про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, однак не надано доказів, що позивач зверталася із даного приводу до нотаріуса. Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 роз"яснив, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ст. 49 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат" про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Враховуючи вищевикладене позивчу необхідно виправити дані недоліки шляхом подання додаткових доказів, що підтверджують наявність спору про право в даних правовідносинах.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 119, 120 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Клесівської селищної ради про визнання права власності за законом на домоволодіння і самочинні добудови - залишити без руху, надавши позивачу п"ятиденний строк для усунення недоліків із моменту отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис згідно з оригіналом

Суддя Сарненського районного суду В.В.Галінська