У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2013 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Пиляй І.С., за участю представника позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2012 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк про визнання правочину частково недійсним,

В С Т А Н О В И Л А :

06 березня 2012 року ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся в Костопільський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що відповідно до кредитного договору № б/н від 24.12.2007 року відповідач отримала кредит в сумі 2000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою 19,2 % за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.

Зазначав, що в звязку з невиконанням боржником своїх зобовязань виникла заборгованість в сумі 3383,31 доларів США.

Із цих підстав просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 3383,31 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.12.2007 року складає 26998,84 грн., а також стягнути судовий збір в розмірі 269,99 грн.

13 червня 2012 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зустрічним позовом до ПАТ КБ „ПриватБанк про визнання правочину частково недійсним.

В обґрунтування позову вказувала, що 24 грудня 2007 року вона підписала заяву про видачу „Універсальної банківської кредитної картки тип „GOLD з кредитним лімітом в сумі 2000 доларів США, з базовою процентною ставкою 15% в місяць із розрахунку 360 днів у році. При користуванні карткою їй було нараховано відсотки у підвищеному розмірі 19,2 %, про що їй стало відомо із позовної заяви ПАТ КБ „ПриватБанк.

Просила визнати частково недійсним укладений між нею та ПАТ КБ „ПриватБанк 24.12.2007 року правочин у формі підписаної заяви про видачу „Універсальної банківської пластикової картки типу „GOLD з кредитним лімітом в сумі 2000 доларів

_________________________________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/239/2013 Головуючий у 1 інстанції : Грипіч Л.А.

Доповідач : Григоренко М.П.

США та базовою процентною ставкою 15% в місяць із розрахунку 360 днів у році в частині визнання невідємною частиною договору Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку, визнати незаконними нарахування комісії та штрафних санкцій (штраф фіксована частина, штраф відсоток від суми заборгованості) на підставі Умов та Правил надання банківських послуг та тарифів банку.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2012 року позов публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк заборгованість в розмірі 26998,84 грн. за кредитним договором № б/н від 24.12.2007 року та судові витрати в сумі 269,99 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ „ПриватБанк про визнання правочину частково недійсним відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

Вказує, що місцевим судом не в повному обсязі зясовано обставини справи.

Зазначає, що 24 грудня 2007 року вона підписала заяву про видачу „Універсальної банківської кредитної картки тип „GOLD з кредитним лімітом в сумі 2000 доларів США, з базовою процентною ставкою 15% в місяць із розрахунку 360 днів у році.

Жодних інших документів вона не підписувала.

Вказує, що Банк не вправі був в односторонньому порядку змінювати умови раніше укладеного правочину.

Також вказує, що суд не звернув уваги з чого складається сума заборгованості, яка фактично нарахована безпідставно.

Зазначає, що в позовній заяві відсутні обґрунтовані докази, щодо нарахування базової ставки 1,6% в місяць, тому вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк суперечать кредитному договору і не можуть бути стягненні з неї на підставі заяви-анкети від 24.12.2007 року, в якій процентна ставка виправлена і є недійсною.

Із цих підстав просила скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги зустрічного позову.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач вказує, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

В ході апеляційного розгляду справи відповідач підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник позивача просив апеляційну скаргу відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки дослідженими в суді доказами доведено, що ОСОБА_2 допустила заборгованість щодо своєчасного повернення грошових коштів, які їй були надані в користування на умовах кредиту.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю.

З даними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків оскаржуваного рішення, оскільки із матеріалів справи вбачається, що відповідач, укладаючи із ПАТ КБ „ПриватБанк кредитний договір погодилась сплачувати проценти за користування кредитними коштами відповідно до встановлених Банком тарифів, а не відповідно до конкретно визначеної відсоткової ставки.

Твердження відповідача ОСОБА_2 про те, що умова про конкретну відсоткову ставку міститься у її заяві про надання кредиту від 24 грудня 2007 року, яка була виправлена представниками Банку без її відома, на увагу не заслуговують, оскільки в цій заяві міститься інформація про відсоткову ставку, яка була передбачена тарифами Банку на день підписання договору.

Будь-яких доказів щодо того, що ПАТ КБ „ПриватБанк стягував з неї плату за користування кредитними коштами не у відповідності до затверджених тарифів, відповідач ОСОБА_2 не надала. Як не надала і будь-яких обґрунтованих заперечень щодо правильності обрахованої первісним позивачем заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2012 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції

Головуючий

Судді :