Справа № 1905/1444/2012
провадження № 2/1905/626/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2013 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Дудяка С.В.

при секретарі Богдану В.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Заліщики справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

Позивач в позовній заяві та в судовому засіданні просить стягнути з відповідача в його користь 121473,67 гривень боргу та судовий збір, покликаючись на те, що 27.01.2011 року він надав відповідачу позику в сумі 111495 гривень строком до 15.06.2011 року. На даний час відповідач не повернув борг та відмовляється від повернення грошей. В судовому засіданні представник позивача змінив позовні вимоги та просит суд виключити із суми боргу суму інфляційних відсотків, які дорівнюють 5240,26 грн.

Відповідач в судовому засіданні із зміненим позовом не згідний, оскільки грошей по розписці даній ним позивачу він не отримував, а вступив у спільне підприємство по вирощуванню та реалізації свиней замість позивача, оскільки позивач вийшов із дольової участі. Між ним та позивачем було домовлено, що він поверне гроші вкладені у підприємство позивачем після реалізації свиней.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, поскільки, як вбачається з тексту наявного у справі оригіналу розписки від 27.01.2011 року, ОСОБА_2 зобов'язався повернути отримані від ОСОБА_5 за усним договором про спільну діяльність кошти у сумі 47870 грн., за рахунок відгодованих і реалізованих свиней до 15.06.2011 року. А, виходячи із тексту розписки в частині в якій йде мова про повернення боргу в сумі 42365 грн., у разі відсутності ОСОБА_4, то суд вважає, що дана сума не підлягає до задовлення, оскільки ОСОБА_4 присутній.

Згідно ст. 1130 ЦК України, договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін.

З матеріалів справи вбачається, що договір про спільну діяльність у письмовій формі укладений між відповідачем ОСОБА_2 та третьою особою 27 січня 2011 року. Згідно умов даного договору, предметом і метою спільної діяльності є вирощування та реалізація свиней, які вирощуються на свинокомплексі, що належить відповідачу ОСОБА_4

Пунктом 3 даного договору передбачено, що вклади сторін для досягнення мети в діяльності цього простого товариства вважаються рівними та є спільною частковою власністю сторін договору з моменту укладення договору простого товариства.

У договорі про спільну діяльність від 27.01.2011 року жодним чином не обумовлюється питання про те, що сторони вкладали будь-які кошти у спільну діяльність до письмового укладення договору, також не зазначено, що до договору є додатки у формі розписок тощо.

Крім цього, пунктом 14 договору про спільну діяльність від 27.01.2011 року визначено, що даний договір укладено терміном на три роки з моменту його підписання. Із змісту договору не вбачається, що між сторонами існували відносини щодо спільної діяльності до підписання цього договору.

Таким чином, суд приходить до переконання, що 27.01.2011 року між сторонами було укладено саме договір позики.

Зазначену у розписці вказівку ОСОБА_2 про те, що "зобов"язуюсь за усним договором про спільну діяльність по вирощуванню свиней повернути ОСОБА_5 добровільно вкладені ним грошові кошти у сумі 47870 грн." суд розцінює як зобов'язання повернути отримані кошти (позика). Зміст розписки не містить умов договору про спільну діяльність.

Відповідно до ст. 1046 ЦУК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

А, тому, суд вважає, що змінені позовні вимоги позивача слід задоволити частково та стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_6 кошти у сумі 49904,48 грн., які складаються із 47870 гривень боргу та 2043,48 гривні відсотків за прострочення суми боргу.

Також слід стягнути з відповідача в користь позивача 499,05 грн. сплаченого ним судового збору, що складає один відсоток від суми позову.

Керуючись ст.ст. 625, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Змінений позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний № НОМЕР_2 жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, 49904 (сорок дев'ять тисяч дев'ятсот чотири) гривні 48 копійок боргу, та 499 (чотириста дев'яносто дев'ять) гривень 05 копійок судового збору.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення не вступило в законну силу.

Суддя: підпис

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_7