Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2013 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді Шеремет А.М.,

суддів: Василевича В.С., Боймиструка С.В.

секретар судового засідання Панас Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду від 15 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації , -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 15 червня 2012 року проведено поділ спільного майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шляхом поділу у рівних частинах у відповідності до вартості набутого майна та стягнення належної частини грошової компенсації на користь ОСОБА_2.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20480 грн. грошової компенсації за частку спільного майна подружжя, 600 грн. судових витрат, а всього 21080 грн.

В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Вважаючи дане рішення незаконним через неповне зясування судом обставин, які мають значення для справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу.

Зазначає, що судом не перевірено та не встановлено, в який час і на які кошти було придбане зазначене в позові майно.

Надані позивачем товарні чеки не є належними доказам по даній справі, оскільки в них не зазначено прізвища особи, яка придбавала товар.

Крім того, судом не встановлено, яке саме майно належить особисто позивачу і де воно знаходиться.

Безпідставним вважає висновок суду про те, що вказане в позові майно є в наявності та зберігається саме в неї.

Вказує, що позивачем не надано доказів того, що в її квартирі проводився ремонт.

Не погоджується на присудження їй спірного майна та на стягнення з неї на користь позивача грошової компенсації на майно, оскільки кошти на депозитний рахунок суду вона попередньо не вносила.

Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 26 лютого 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Нетішинського міського суду від 16 березня 2010 року.

Згідно з частиною 1 статті 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до частини 1, 3 статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 1 статті 71 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Провівши поділ майна ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шляхом передачі всього майна, яке підлягає поділу у власність відповідача і стягуючи на користь позивача грошову компенсацію половини вартості цього майна, суд першої інстанції жодним чином не мотивував того, чому проводить поділ майна таким чином і чому позивачу не може бути виділена її частка у спільній сумісній власності подружжя в натурі, як це передбачено ст. 71 СК України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки позивач звернувся з позовом про поділ майна шляхом виділення відповідачці наявного майна в натурі, зобовязавши її сплатити грошову компенсацію, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що такий захист порушеного права позивача не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує права відповідача, тому позовні вимоги ОСОБА_2 до задоволення не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням відповідно до правил ст. 309 ЦПК України нового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 11, 303, 304, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дубенського міськрайонного суду від 15 червня 2012 року в частині поділу майна у рівних частинах у відповідності до вартості набутого майна та стягнення належної частини грошової компенсації на користь ОСОБА_2 та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20480 грн. грошової компенсації за частку спільного майна подружжя, 600 грн. судових витрат, скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про поділ майна, що є їх спільною власністю, шляхом виділення ОСОБА_1 наявного майна в натурі, зобовязавши її сплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію за Ѕ частку в майні подружжя в розмірі 10 445 грн. та 10035 грн. за будівельні матеріали і оплачені ремонтні роботи, а всього 20480 грн. відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча

Судді: