Справа №1490/5629/12 14.01.2013 14.01.2013 14.01.2013
Справа № 22-ц//784/144/13 Головуючий 1 інстанції Подзігун Г.В.
Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

14 січня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Серебрякової Т.В. та Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання Белеверею В.О.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_2,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2012 року, постановлену на стадії перевірки відповідності позовної заяви публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» вимогам цивільно-процесуального законодавства і вирішення питання про відкриття по ній провадження, -

у с т а н о в и л а :

18 квітня 2012 ПАТ «Родовід Банк» (надалі Банк) подав до Центрального районного суду м. Миколаєва позовну заяву з вимогами до ОСОБА_3 про повернення залишку тіла кредиту; стягнення заборгованих за користування кредитом процентів та плати за управління кредитом, а також, стягнення пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочку виконання грошового зобовязання.

Такі вимоги обґрунтовував наступним.

18 квітня 2008 року він в простій письмовій формі уклав з ОСОБА_3 кредитний договір № Ск-570-000108/4-2008 за умовами якого зобовязався відкрити основний та додатковий карткові рахунки перший з яких в гривні, а другий - в доларах США; емітувати та надати позичальнику платіжну картку та споживчий кредит у розмірі 3 272 гривні 70 копійок, а той, в свою чергу, зобовязувався повернути позичені гроші до 18 квітня 2009 року і сплачувати проценти за користування ними, виходячи з процентної ставки 7 % річних.

В той же день, взятий на себе за договором обовязок Банк виконав належним чином і обґрунтовано чекав такої ж договірної поведінки від ОСОБА_3, проте той, взятого на себе обовязку не дотримується, кредитні платежі вносить несвоєчасно та ще і не у повному обсязі, у звязку з чим у нього, станом на 20.02.2012 рік, виникла заборгованість перед Банком у розмірі 90 867 гривень 56 копійок.

Посилаючись на зазначені обставини, просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь:

●3 272 гривень 70 копійок заборгованості за тілом кредиту;

●229 гривень 27 копійок заборгованості зі сплати процентів;

●84 733 гривень 15 копійок пені;

●957 гривень 24 копійки плати за управління кредитом;

●1 240 гривень інфляційних втрат;

●435 гривень 20 копійок три відсотка річних, за прострочку виконання грошового зобовязання, а всього - 90 867 гривень 56 копійок.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2012 року позовну заяву Банку залишено без руху, підставою чого зазначено її невідповідності вимогам ст. 119, 120 ЦПК України, а саме, ненадання Банком документу, який би підтверджував сплату ним судового збору за подання до суду позовної заяви.

Нею ж, відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України, суд запропонував позивачеві надати документ про вчинення ним судового збору і розяснив правові наслідки невиконання цієї вимоги.

Пославшись на ненадання Банком в установлений законом строк документу, що свідчив би про сплату ним судового збору, суд своєю ухвалою від 30 жовтня 2012 року визнав позовну заяву неподаною і повернув позивачеві.

Банк подав на останню ухвалу апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а позовну заяву, разом з доданими до неї матеріалами, повернути до районного суду для вирішення питання про відкриття по ній провадження.

Скаргу обґрунтовував невідповідністю процесуальних дій суду чинному процесуальному законодавству та несприйняття судом дійсних обставин, повязаних із поданням ним позовної заяви до суду.

Апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржену ухвалу суду 1 інстанції скасувати, оскільки той постановив її без точного додержанням норм процесуального права, а позовну заяву Банку, разом з доданими до неї матеріалами, повернути до того ж суду для вирішення питання про відкриття по ній провадження.

Залишаючи позовну заяву Банку без руху, з підстав відсутності в додатках до неї документу, що свідчив би про сплату судового збору за подання позовної заяви, і надаючи позивачеві строк для усунення названого недоліку, суд 1 інстанції вважав, що він зобовязаний вчинити саме так, оскільки за виписаних обставин саме ці процесуальні дії вимагає чинне цивільно-процесуальне законодавство. Інше - було б неповагою суду до закону, що є неприпустимим.

Визнаючи позовну заяву неподаною і повертаючи її Банку, районний суд виходив з того, що той не виконав його вимогу про надання документу, який би свідчив про сплату ним судового збору, а тому він позбавлений можливості відкрити по ній провадження і змушений діяти по виписаній вище процедурі.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області не погоджується з такими висновками суду 1 інстанції, вважає їх необґрунтованими та незаконними з наступних підстав.

Дійсно, в силу п. 5 ст. 119 та ст. 121 ЦПК України, пункту 1 частини 1 ст. 3 та ст. 4 Закону України Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви справляється судовий збір.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, -у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Документ, що підтверджує сплату судового збору додається до позовної заяви.

У разі подання позовної заяви без надання такого документу, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, в якій зазначає підстави такої процесуальної дії, про що повідомляє позивача, і надає тому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з документів, доданих Банком до апеляційної інстанції, Банк подав до суду позовну заяву майнового характеру з ціною позову 90 867 гривень 56 копійок, а тому зобовязаний був сплатити 908 гривень 67 копійок судового збору і, на доказ цього, прикласти до позовної заяви відповідний документ.

Відсутність такого документу давала суду право залишити позовну заяву Банку без руху і покладало обовязок попередити позивача про таку процесуальну дію та підстави її вчинення, а також, зобовязувало надати строк для усунення названого недоліку, з попередження про наслідки невиконання вимоги.

Проте, суд позбавляється можливості вчинити виписані процесуальні дії у разі заявлення позивачем клопотання відстрочити сплату судового збору, до його вирішення.

Як видно з прохальної частини позовної заяви Банку, саме про відстрочку судового збору, пославшись на скрутне матеріальне становищ, і просив Банк. Районний суд зобовязаний був його розглянути і тільки після цього вирішувати питання про повернення позовної заяви, а чи про відкриття по ній провадження у справі.

Не розглянувши цього клопотання, суд прийняв передчасно оскаржувану процесуальну дію, що є неприпустимим.

Більше того, в установлений законом строк Банк надав до суду документ, що свідчив про сплату ним судового збору, ксерокопії заяви про усунення недоліків та ксерокопія платіжного документу, з відміткою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2012 року про їх отримання, додані до апеляційної скарги (а.с. 13, 14).

Не перевіривши дійсність названого документу і не давши йому відповідної оцінки, суд, і з цієї причини, не міг вчини оскаржувану процесуальну дію.

За такого, ухвала суду не може залишатися в силі і підлягає скасуванню, а позовна заява з доданими до неї матеріалами поверненню до того ж суду для вчинення відповідних процесуальних дій, спрямованих на вирішення питання про відкриття по ній провадження.

Керуючись ст.ст. 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2012 року скасувати, позовну заяву публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, разом з доданими до неї матеріалами, повернути до Центрального районного суду м. Миколаєва для вирішення питання про відкриття по ній провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: