Номер справи: 164/603/13-ц
Провадження по справі: 2/164/207/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2013 року Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Покидюка М.В.

при секретарі Каращук В.С., Матвійчук Н.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання права власності на ? частину спадкового майна, -

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2013 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом ОСОБА_2, Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтував тим, що його покійній бабі ОСОБА_4 за життя належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: вул. С. Ковальчука, 1, с. Прилісне Маневицького району Волинської області.

Крім того, ОСОБА_4 згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 804648, який виданий Прилісненською сільською радою 15 січня 2010 року, належала земельна ділянка розміром 0,2500 га вартістю 32395 гривень 23 копійки, а також згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 804649, який виданий Прилісненською сільською радою 15 січня 2010 року, належала земельна ділянка розміром 0,5332 га вартістю 4048 гривень 91 копійка.

Ще за життя, а саме 8 лютого 2012 року ОСОБА_4 посвідчила заповіт у Прилісненській сільській раді Маневицького району, яким все належне їй майно після її смерті заповіла внуку ОСОБА_3

Після смерті баби, яка померла 28 травня 2012 року, позивач прийняв спадщину шляхом спільного проживання з нею та подачею заяви про прийняття спадщини у встановлений строк до нотаріальної контори.

Отримати свідоцтво про право на спадщину в даний час він немає можливості через відсутність на будинковолодіння правовстановлюючих документів і в позасудовому порядку вирішити це питання неможливо.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на все спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4, зокрема будинковолодіння та земельні ділянки.

1 червня 2013 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_3, Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання права власності на ? частину спадкового майна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28 травня 2012 року померла його мати ОСОБА_4 і у відповідності до ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на все належне їй майно, а саме житловий будинок та дві земельні ділянки. Ще за життя, а саме 8 лютого 2012 року, ОСОБА_4 посвідчила заповіт у Прилісненській сільській раді Маневицького району, яким все належне їй майно після її смерті заповіла сину відповідача ОСОБА_3

Спадщину по смерті матері ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги, прийняв шляхом спільного проживання із спадкодавцем та подачею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Відповідач ОСОБА_2, як єдиний син ОСОБА_4, вважає, що має право на частку у спадковому майні, у звязку з чим виник спір з позивачем, а тому звернувся до суду з зустрічним позовом та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом ? частину всього спадкового майна, що залишилося по смерті матері.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 9 липня 2013 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання права власності на ? спадкове майно прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги за зустрічним позовом об'єднано в одне провадження з первісним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги змінила, просить визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину спадкового майна, що залишилося по смерті ОСОБА_4 Зустрічний позов ОСОБА_2 визнала.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги за своїм зустрічним позовом підтримав та просить їх задовольнити. Змінені позовні вимоги за первісним позовом визнав.

Представники відповідачів сільської ради та райдержадміністрації, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, у своїх письмових заявах на імя суду просять слухати справу у їх відсутності, що на думку суду є можливим, позовні вимоги визнають.

Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, приймаючи до уваги думку відповідачів, викладену в письмових заявах на імя суду, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Право власності на земельну ділянку, відповідно вимог ст. 1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, з збереженням її цільового призначення.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ч. 3 ст. 19 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 7 від 30.05.2008 року той зі спадкоємців, який має право на обовязкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обовязкову частку та не проживав зі спадкоємцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 право на спадщину після смерті ОСОБА_4 набув згідно заповіту, а відповідач ОСОБА_2 згідно закону, оскільки згідно ст. 1241 ЦК України має обовязкову частку у спадщині.

Родинні відносини ОСОБА_4 щодо спадкодавця ОСОБА_2, як її сина, підтверджуються, дослідженим судом, свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії ЯЛ № 595871 від 27 листопада 1954 року, в якому зазначено, що його матірю є ОСОБА_4

В судовому засіданні зясовано, що спадкодавцю ОСОБА_4 за життя належав житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами за адресою: вул. С. Ковальчука, 1, с. Прилісне Маневицького району Волинської області. Крім того, вона була власником земельної ділянки площею 0,2500 га, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 804648 від 15 січня 2010 року та земельної ділянки площею 0,5332 га, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 804648 від 15 січня 2010 року.

Дана обставина, крім визнання її сторонами, підтверджується, дослідженою судом, заповітом ОСОБА_4 від 8 лютого 2012 року, довідкою Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області № 2232 від 12 жовтня 2012 року, якою доведено, що у відповідності із записом погосподарської книги № 3 за 2012 рік по особовому рахунку № 0202-1, рахується будинковолодіння ОСОБА_4, яке знаходиться за адресою: вул. С. Ковальчука, 1, с. Прилісне Маневицького району Волинської області, спадкоємцем за законом є син спадкодавця ОСОБА_2, спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_3

Висновком Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 6 березня 2013 року, довідкою ТзОВ ,,Волинське агенство нерухомості від 27 лютого 2013 року доведено, що будинковолодіння за адресою: вул. С. Ковальчука, 1, с. Прилісне Маневицького району Волинської області відповідає діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам і є придатним для проживання, його вартість становить 23 000 гривень.

Згідно заяв ОСОБА_3 від 9 жовтня 2012 року та ОСОБА_2 від 18 жовтня 2012 року, посвідчених нотаріально, вони приймають спадщину, яка залишилася по смерті ОСОБА_4, проте постановою Маневицької нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 151/02-31 від 13 березня 2013 року постановлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим виконкомом Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області від 8 лютого 2012 року за Р№7 відмовити у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця після смерті ОСОБА_4

Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 804648 від 15 січня 2010 року, витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 369/3.17 від 8 лютого 2013 року та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 804649 від 15 січня 2010 року, витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 368/3.17 від 8 лютого 2013 року, які досліджені судом, підтверджено, що ОСОБА_4 за життя належали дві земельну ділянки розміром 0,2500 га та 0,5332 га, вартістю 32395 гривень 23 копійки та 4048 гривень 91 копійка відповідно кожна.

З наведених підстав суд вважає, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 правомірно набули права власності на все перераховане майно, яке до смерті належало ОСОБА_4, а тому мають право на ? частину спадщини відповідно кожен.

На даний час право власності на це спадкове майно ніким не оспорюється.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1225, 1241, 1261, 1269, 1296 ЦК України, ч. 3 ст. 19 ППВС України № 7 від 30.05.2008 року суд,

В И Р І Ш И В:

Первісний та зустрічний позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вул. С. Ковальчука, 1, с. Прилісне Маневицького району Волинської області.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану на території Прилісненської сільської ради Маневицького району, розміром 2500 квадратних метри, вартістю 32395 гривень 23 копійки, згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯК № 804648 від 10 січня 2010 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Прилісненської сільської ради Маневицького району, розміром 0,5332 га, вартістю 4048 гривень 91 копійка, згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯК № 804649 від 10 січня 2010 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вул. С. Ковальчука, 1, с. Прилісне Маневицького району Волинської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану на території Прилісненської сільської ради Маневицького району, розміром 2500 квадратних метри, вартістю 32395 гривень 23 копійки, згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯК № 804648 від 10 січня 2010 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Прилісненської сільської ради Маневицького району, розміром 0,5332 га, вартістю 4048 гривень 91 копійка, згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯК № 804649 від 10 січня 2010 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо не буде подана апеляційна скарга. У випадку подачі апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.В. Покидюк