АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7379/13 Головуючий 1 інстанції Задорожний М.І.
Справа № 2/638/3231/13 ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого : - ОСОБА_2,

суддів : - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

з участю секретаря - Соколовій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 червня 2013 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції Харківської області, державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_8, Шоста Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 5/12 частини будинку № 30 по вулиці Кузнецькій у м.Харкові, житловою площею 67,7 кв.м., загальною площею 110,6 кв.м., з надвірними будівлями: гараж літ.И, площею 16,9 кв.м., погріб літ.Г, площею 8,6 кв.м. Судові витрати просила покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги ОСОБА_5 обґрунтовувала тим, що її батько - ОСОБА_9 помер 28.04.2007 року, залишивши на її користь заповіт, посвідчений 04.01.2001 року державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори, на належну йому частину житлового будинку із відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в м.Харкові, вул. Кузнецька №30. Спадщину вона прийняла шляхом подання до Шостої Харківської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Однак, згодом, звернувшись із заявою до нотаріальної контори про отримання свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку із відповідною частиною надвірних будівель, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Державним реєстратором позивачу відмовлено у реєстрації права власності на нерухоме майно у звязку з тим, що питання про визнання права власності за нею судом не вирішено.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 червня 2013 року позовну заяву ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування задоволено, визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за заповітом на 5/12 частин будинку № 30 по вулиці Кузнецькій в м. Харкові, житловою площею 67,7 кв.м., загальною площею 110,6 кв.м., з надвірними будівлями: гараж літ. И, площею 16,9 кв.м., погріб літ. Г, площею 8,6 кв.м.

Не погодившись з заочним рішенням суду 1 інстанції реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції подала апеляційну скаргу, вважає його незаконним та не обґрунтованим, просить скасувати заочне рішення та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити, судові витрати покласти на позивача.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, відповідно до ст.303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову, обґрунтовано виходив з того, що є підстави для визнання за позивачем права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду, оскільки вони правильні, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам по справі та вимогам діючого законодавства.

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріали справи містять дані про те, що батько позивача ОСОБА_5 В.0. помер 28.04.2007 р., залишивши заповіт, посвідчений 04.01.2001 р. державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори, на належну йому ? частину житлового будинку із відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в місті Харкові, вул. Кузнецька № 30 на користь позивача, ОСОБА_10

Вказане у заповіті майно належало ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 29.11.1985 р., виданого Шостою Харківською державною нотаріальною конторою, та зареєстрованому в реєстрі прав власності на нерухоме майно (витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 17.07.2012 р.).

Відповідно до ст.ст.1216, 1218, 1220, 1258, 1261, 1266-1270, 1296 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу, право на спадкування за законом мають діти, подружжя та батьки спадкодавця. Внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхній матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частки у кожного із спадкоємців за законом є рівними. Для набуття спадщини спадкоємець повинен прийняти спадщину. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців після відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадщину позивач прийняла шляхом подання до Шостої Харківської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Однак, звернувшись до Шостої Харківської державної нотаріальної контори із заявою порядку ст.ст. 1296-1299 ЦК про отримання свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку із відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в місті Харкові, вул. Кузнецька № 30, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, викладену у листі завідуючої Шостої Харківської державної нотаріальної контори від 15.03.2013 № 629/0214.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду правилами позовного провадження.

Дзержинський районний суд м. Харкова, розглянувши справу № 2-43/1 за позовом ОСОБА_6, постановив рішення від 24.03.2011 р., яким частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_6, визнав за нею право власності 41/600 частину у будинку № 30 по вул. Кузнецькій у м.Харкові, в іншій часті позовних вимог відмовив. Апеляційний суд Харківської області ухвалою 26.07.2011р. зазначене рішення від 24.03.2011 р. залишив без змін.

Потім, Дзержинським районним судом м. Харкова за заявою ОСОБА_6 винесена ухвала від 09.09.2011 р., якою виправлено описку у рішенні Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.03.2011 р., та зазначено, що розмір частки ОСОБА_6 виправлено з 41/600 до 42/100. Ухвалою цього ж суду від 26.07.2012 виправлено арифметичну помилку у рішенні суду від 24.03.2011 р. та вказано, що частка ОСОБА_6 складає вже 21/200 частин. Потім, ухвалою від 13.12.2012 р. виправлене описку в ухвалі Дзержинського районного суду м.Харкова 26.07.2012 р. та вказано, що розмір частки, на яку судом визнається право власності за ОСОБА_6, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 у складає 1/12 частин житлового будинку №30 по вул.Кузнецькій у м. Харкові. Ухвала від 13.12.2012 набрала законної сили.

У зв'язку з тим, що ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 13.12.2012 розмір частка ОСОБА_6І, визначено у розмірі 1/12 частки, тому частка іншого спадкоємця ОСОБА_5 В - позивача по справі та співвласника у праві власності складає 5/11 частин спірного житлового будинку № 30 по вул. Кузнецькій у м. Харкові.

Твердження апеляційної скарги про неможливість реєстрації прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 частки спірного майна саме в цьому розмірі є необґрунтованою, оскільки, як встановлено судовим розглядом на даний час за ОСОБА_6І зареєстровано 42/100 частин спірного будинку на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 09.09.2011 р., якою виправлено описку у рішенні Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.03.2011 р. Таким чином, інших ухвал того ж суду до реєстратора ніхто не надавав, тому остання ухвала суду від 26.07.2012 р. відповідно до якої за ОСОБА_6І зареєстровано 1/12 частина спірного будинку дотепер не виконано.

Судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції, що оскільки померлому ОСОБА_9О на лежала на праві власності ? частина спірного будинку, враховуючи що після його смерті є набувше чинності рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.03.2011 р, за яким визнано право власності за ОСОБА_6 на 1/12 частину, то інший співвласник будинку - ОСОБА_7М має право на 6/12 (1/2) частину, а ОСОБА_5 за заповітом повинно бути визнано право власності на 5/11 частин житлового будинку №30 по вул. Кузнецькій у м. Харкові.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

При такому положенні судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Доводи, які викладено в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують.

В звязку з чим судова колегія не вбачає правових підстав для скасування рішення суду і задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, ст.314, 315,317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді