Справа №0603/3234/12
Провадження № 2-п/0603/13/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И .

25.01.2013 року.Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого судді Хавронюк О.Л., з участю секретаря - Лободи В.Л.,представників сторін : позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бердичеві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання кредитного договору частково недійсним, застосування наслідків недійсності правочину

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з зазначеним позовом до суду з тих підстав, що 13.03.2009 року між ним і відповідачем був укладений кредитний договір на суму 6765,18 грн.з кінцевим терміном повернення 13.03.2010 року .Відповідач згідно його заяви та умов надання споживчого кредиту зобов"язався щомісячно повертати щомісячний платіж,який складається з заборгованостіза кредитом. ідсотками , комісією, інші витрати. Проте взятих зобов"язань відповідач не виконує , позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача згідно договору боргу в сумі 22559,41 грн.

В зустрічному позові ОСОБА_4 заявлено вимогу про визнання кредитного договору частково недійсним , а саме в частині покладення обов"язку щодо сплати пені, штрафу з посиланням на Умови надання споживчого кредиту фізичним особам .Підставами позову зазначає, що позивачем підписано заяву про надання кредиту, проте Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ОСОБА_4 не підписувала, а тому не несе зобов"язань по сплаті пені, штрафів.Умови надання кредиту не відповідають вимогам закону щодо укладення правочинів в письмовій формі,їх підписання сторонами,ознайомлення з ними (оприлюднення у встановленому порядку).Довідка про умови кредитування не містить письмового визначення виникнення підстав та розміру неустойки, а тому не належним доведенням до позичальника в письмовому вигляді умов кредитування в частині сплати нейстойки.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги про стягнення боргу підтримав, щодо зустрічного позову заперечив повністю. Вказав, що позичальник підписала анкету, в якій стверджено, що вона ознайомлена і згодна з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, отже інформацію їй було надано в повному об"ємі. Позичальник знала свої зобов"язання, виконувала умови договору , але не належним чином. Нею було повністю погашено тіло кредиту , але інші платежі не повернуті .

Представники відповідача заявлені вимоги про стягнення боргу не визнали, зустрічні вимоги просять задоволити .Представник відповідачки вказав, що договором визначено обов"язок позичальника вносити щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом ,що включає заборгованість за кредитом, відсотками, комісією,іншими витратами згідно Умов. Проте договором не визначено, що щомісячний платіж може містити таку складову як повернення пені,штрафу, не визначено іправо банку безакцептного списання із суми платежів коштів на погашення неустойки. Довідка про рух коштів свідчить, що банк такі дії вчинив .Банк не надав доказів обгрунтованості розміру своїх вимог про стягнення неустойки .В разі погодження суду із правомірності дій банку щодо нарахування пені просить врахувати вимоги ч.3 ст.551 ЦК України та вимоги ч.2 ст.258 ЦК України щодо скорочених строків позовної давності щодо вимог про стягнення пені.

Суд, дослідивши письмові докази ,прийшов до висновку про часткове задоволення первісного позову та про відмову в задоволенні зустрічного позову виходячи з наступного.

Згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).Сторони,як це визначено ст.627 ЦК України,є вільними в укладенні договору,виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України,інших актів цивільного законодавства ,звичаїв ділового обороту,вимог розумсності та справедливості.

Судом встановлено факт укладення між позивачем і відповідачем 13.03.2009 року кредитного договору на суму 6765,18 грн.,який є договором про надання банківських послуг і складається з заяви позичальника ,анкети, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Рострочка")("Стандарт),далі по тексту Умов, довідки про умови кредитування(а.с.7-11,114).Відповідачка особистим підписом ствердила в заяві позичальника від 13.03.2009 року , довідці про умови кредитування про те,що вона повністю ознайомлена з Умовами , її заява, Умови складають договір ,надана їй інформація є достовірною.

Укладений між сторонами договір не суперечить вимогам ст.ст.1054, 1048, 1049,1056-1 ,509,11 ЦК України,щодо форми, змісту правочину та свідчить про те, що відповідач прийняв на себе зобовязання повернути позивачу у строк, на умовах та порядку, передбаченому договором , отриманні в якості кредиту грошові кошти . Відповідач в разі порушення строків внесення платежів по будь-якому із грошових зобов"язань, передбачених договором ,більше ніж на 30 днів зобовязався сплачувати штраф в сумі 500 грн. та в розмірі 5% від суми позову ( п.п.5.3 Умов), а в разі несвоєчасного погашення заборгованості сплатити пеню в розмірі 1,25% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки (п.5.1 Умов).Доводи відповідача щодо часткової недійсності правочину в частині покладення обов"язку сплачувати штраф та пеню є безпідставними , права та законні інтереси відповідача не було порушено вчиненням правочину.Довідка про рух коштів ,квитанції про оплату коштів відповідачем ,рахунки -фактури(а.с.51-54,95-102,115-117) свідчать,що сторони виконували зобов"язання за договором щодо надання коштів для придбання товарів , повернення таких коштів щомісячно зі сплатою процентів, тощо .

Зобовязання, як це встановлено ст.ст. 526,527,530,611 ЦК України, має виконуватись належним чином, належними сторонами, у встановлені строки, а в разі його порушення настають правові наслідки, встановлені договором або законом .

Відповідачем порушено взяті зобовязання по кредитному договору, грошові кошти в повному обємі не повернуті.

Згідно з розрахунком суми боргу ( а.с.5,6) за відповідачем станом на 29.11.2011 року рахується заборгованість по сплаті відсотків 2,17грн, комісії- 531,47 грн.,пені - 20475,32 грн., штраф 500 грн. та 1050,45 грн., а всього 22559,41 грн..

Відповідно до ст..549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Аналіз змісту пункту 5.1 Умов свідчить про те, що визначена цим пунктом плата є неустойкою, яку відповідач як боржник повинен передати позивачу у звязку із порушенням зобов'язання.

Із наведеного позивачем розрахунку вбачається, що розмір неустойки більш ніж у 38 разів перевищує розмір боргових зобовязань відповідача.

Відповідно до ст..551ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд врахувує той факт, що розмір неустойки значно перевищує розмір боргових зобовязань відповідача , а тому застосовує при вирішенні спору правила, встановлені ст.. 551ч.3 ЦК : зменшує суму неустойки до 533 грн..Доводи відповідача щодо порушення строків спеціальної позовної давності спростовані п.5.5. Умов та ст.259 ЦК України .

Сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності передбачена Умовами договору,які погоджені сторонами, за правопорушення - порушення строків внесення платежів по будь-якому із грошових зобов"язань, передбачених договором ,більше ніж на 30 днів.Довідка про рух коштів по рахунку свідчить, що відповідач неодноразово відхилялась від графіку погашення, вносила щомісячний платіж нерегулярно.Отже, суд задовільняє вимоги частково в сумі 2 617,09 грн.заборгованості станом на 29.11.2011 року , в тому числі : 2,17 грн. боргу по відсоткам, 531,47 грн. боргу по комісії ,533 грн. пені , 1550,45 грн. штрафу.

Судові витрати, понесені позивачем( а.с.1) , згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до суми задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,,88, 212-215,209,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволити частково .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" 2 617,09 грн.заборгованості станом на 29.11.2011 року , в тому числі : 2,17 грн. боргу по відсоткам, 531,47 грн. боргу по комісії ,533 грн. пені , 1550,45 грн. штрафу , а також 214,60 грн. витрат по сплаті судового збору . В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання кредитного договору частково недійсним, застосування наслідків недійсності правочину відмовити повністю за безпідставністю вимог.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя :