У Х В А Л А

15 березня 2013 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мамалуй М.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» в інтересах філії товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» «Вузол виробничо-технологічного зв'язку» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані послуги електрозв'язку, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані послуги електрозв'язку у сумі 405 грн. 08 коп.

Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу виходячи з наступного.

Із заяви вбачається, що борг нарахований станом на 12 березня 2013 року та становить 405,08 грн., проте це не знаходить свого підтвердження в доданому до заяви розрахунку, з якого вбачається, що останні нарахування були зроблені в 2009 році.

Згідно із п.9 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження №14 від 23.12.2011 р., якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності - така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч.3 ст.267 ЦК України).

Відповідно до ст. 257 ЦК України встановлюється трирічний строк для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Заявник звернувся до суду 15 березня 2013 р., тому в межах позовної давності може просити суд стягнути заборгованість за період починаючи з 15 березня 2013 року.

Таким чином, заявник звернувся до суду із заявою про видачу наказу про стягнення суми заборгованості з пропуском строку позовної давності.

Крім того, заявник не обґрунтував свої вимоги та не подав документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із заяви і поданих до неї документів про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги електрозв'язку вбачається спір про право, що відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст. 257, 267 ЦК України, ст.ст. 96-101,210,293,294 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу товариству з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» в інтересах філії товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» «Вузол виробничо-технологічного зв'язку» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані послуги електрозв'язку у сумі 405,08 грн.

Роз'яснити заявнику його право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.В.Мамалуй

15.03.2013