Справа №
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2013 року

м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя
Донецької області у складі
головуючого судді Кулика С.В., при
секретарі Антоненко К.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Маріуполі цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором та звернення
стягнення на предмет іпотеки , -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з
позовною заявою до Відповідачів, в
обґрунтування вимог зазначив, що 23.07.2008
року між ВАТ «СЕБ Банк»,
правонаступником прав та обов’язків
якого є ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1
укладено кредитний договір на суму 50
000 доларів США, зі сплатою 10% річних.
Строк дії договору до 21.07.2028 року
включно. В забезпечення виконання умов
договору між Банком та ОСОБА_2 був
укладений договір іпотеки, предметом
якого є квартира АДРЕСА_1 загальною
площею 37, 2 кв. м, яка належить ОСОБА_3 на
праві приватної власності на підставі
договору дарування. Крім того , в
забезпечення виконання зобов’язань
за кредитним договором між банком та
ОСОБА_2М був укладений договір поруки
відповідно до якого поручитель
зобов’язаний відповідати за повне та
своєчасне виконання боржником його
боргових зобов’язань перед банком за
кредитним договором у повному обсязі.
ОСОБА_1 неналежним чином виконував
умови договору, кредит та відсотки
повністю не сплатив, тому станом на
29.03.2013 рік утворилась заборгованість у
розмірі 52 286, 05 доларів США, що
еквівалентно національному курсу НБУ
417 922, 40 грн., яка складається з
наступного: прострочені нараховані
проценти – 4 466, 7 доларів США,
нараховані проценти – 54, 09 доларів США,
пеня за несвоєчасну сплату кредиту та
несвоєчасну сплату процентів по
період з 30.08.2009 року по 29.03.2013 року – 2601,
50 грн., борг за несплаченою
(простроченою) частиною кредиту по
договору станом на 29.03.2013 року – 676, 26
доларів США, залишок строкової
заборгованості станом на 29.03.2013 року 47
089 доларів США. На даний час сума
заборгованості не сплачена. Позивач
просить стягнути з відповідачів в
солідарному порядку суму
заборгованості в розмірі 420 523,90 грн. В
рахунок погашення заборгованості
звернути стягнення на предмет іпотеки,
що належить ОСОБА_2 а саме квартиру
АДРЕСА_1 загальною площею 37, 2 кв. м.
Стягнути з відповідачів витрати
понесені позивачем за сплату судового
збору в розмірі 3 441 грн.

Представниця позивача в судовому
засіданні надала пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві.
Наполягала на задоволенні позовних
вимог у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому
засіданні вимоги банку не визнав та
пояснив, що на даний час у нього немає
коштів, щоб у повному розмірі
розрахуватися з банком за отриманий
ним кредит.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засідання вимоги банку не визнала та
пояснила, що на момент отримання
кредиту та передачі квартири в іпотеку
там не були прописані неповнолітні
діти. На даний момент в квартирі
зареєстровані неповнолітні діти.
Просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Суд вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 23.07.2008 року
між ВАТ «СЕБ Банк», правонаступником
прав та обов’язків якого є ПАТ
«Фідобанк» та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір № 1684 на суму 50 000
доларів США, зі сплатою 10% річних. Строк
дії договору до 21.07.2028 року включно. В
забезпечення виконання умов договору
між Банком та ОСОБА_2 був укладений
договір іпотеки № 1684, предметом якого є
квартира АДРЕСА_1 загальною площею 37, 2
кв. м, яка належить ОСОБА_3 на праві
приватної власності на підставі
договору дарування. Крім того, в
забезпечення виконання зобов’язань
за кредитним договором між банком та
ОСОБА_2М був укладений договір поруки
№ 1684 відповідно до якого поручитель
зобов’язаний відповідати за повне та
своєчасне виконання боржником його
боргових зобов’язань перед банком за
кредитним договором у повному обсязі.
ОСОБА_1 неналежним чином виконував
умови договору, кредит та відсотки
повністю не сплатив, тому станом на
29.03.2013 рік утворилась заборгованість у
розмірі 52 286, 05 доларів США, що
еквівалентно національному курсу НБУ
417 922, 40 грн., яка складається з
наступного: прострочені нараховані
проценти – 4 466, 7 доларів США,
нараховані проценти – 54, 09 доларів США,
пеня за несвоєчасну сплату кредиту та
несвоєчасну сплату процентів по
період з 30.08.2009 року по 29.03.2013 року – 2601,
50 грн., борг за несплаченою
(простроченою) частиною кредиту по
договору станом на 29.03.2013 року – 676, 26
доларів США, залишок строкової
заборгованості станом на 29.03.2013 року 47
089 доларів США. На даний час сума
заборгованості не сплачена.
Відповідачі неодноразово
попереджались про наявність в них
заборгованості та про необхідність
сплати боргу. Однак до теперішнього
часу сума заборгованості не погашена.

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України,
зобов’язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог – у
відповідності до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за невиконання ним свого обов’язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов’язання
боржником.

Згідно ч. 4 ст. 559 УЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основаного зобов’язання не
пред’явить вимогу до поручителя. Якщо
строк основного зобов’язання або
встановлений момент пред’явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред’явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладеного договору поруки.

Відповідно зі ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк (кредитор)
зобов’язується передати грошові кошти
(кредит) позичальнику в розмірі і
умовах передбачених договором, а
позичальник зобов’язується повернути
кредит і сплатити відсотки.

Відповідно зі ст. 1048 ЦК України
кредитор має право на отримання з
позичальника відсотків на суму позики,
якщо інше не встановлене договором або
законом. Розмір і порядок отримання
відсотків встановлюється договором.

Відповідно до п. 24 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
відповідно до частини 2 ст. 559 ЦК України
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов’язання не пред’явить вимоги до
поручителя. Однак якщо кредитним
договором не визначено інші умови
виконання основаного зобов’язання, то
у разі неналежного виконання
позивальником свої зобов’язань за цим
договором строк пред’явлення
кредитором до поручителя вимоги про
повеління отриманих у кредит коштів
має обчислюватись з моменту настання
строку погашення зобов’язання згідно
з такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання
зобов’язанням у повному обсязі або у
зв’язку із застосуванням права на
повернення кредиту достроково. Таким
строком не може були лише несплата
чергового платежу.

Пред’явленням вимоги до
поручителя є як направлення/вручення
йому вимоги про погашення боргу
(залежно від умов договору), так і
пред’явлення до нього позову. При
цьому в разі пред’явлення вимоги до
поручителя кредитор може звернутися до
суду протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов’язання.

Умовами зазначеного
договору поруки передбачено дію
поруки відповідача тобто до дати
остаточного повернення позичальником
кредиту.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання
боржником основного зобов'язання
Іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рішенні суду
зазначаються і спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
публічних торгів або із застосуванням
процедури продажу, встановленою ч. 1 ст.
38 цього Закону, яка передбачає право
Іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

З ч. 1 ст. 11 ЦПК України вбачається, що
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справою.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ст. 15
Цивільного Кодексу України особа
кожна особа має право звернутись до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав свобод
та інтересів та має право на захист
таких прав.

При цьому ч. 2 ст. 16 Цивільного Кодексу
України встановлено можливі способи
захисту цивільних прав та інтересів.

На підставі вищезазначеного суд
приходить до висновку, про
необхідність задоволення позовних
вимог позивача та стягненню з
відповідачів у солідарному порядку
зазначеної суми заборгованості,
оскільки відповідачами неналежним
чином виконувались умови договору. Не
підлягають задоволенню вимоги про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, оскільки позивачем при
розгляді справи не уточнювались
позовні вимоги в частині, яким шляхом
вони бажають звернути стягнення на
предмет іпотеки. Суд самостійно
позбавлений можливості вирішити це
питання, оскільки розглядає позов в
межах заявлених вимог.

Оскільки суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог, в частині стягнення
суми, то з відповідачів в дольовому
порядку підлягають стягненню судові
витрати відповідно до Закону України
“Про судовий збір” від 08.07.2011 року №
3674-VI, а саме судовий збір у розмірі 3 441
гривень, тобто по 1 720 грн. 50 коп. з
кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.
8, 11, 88, 212, 215 Цивільного Процесуального
Кодексу України, ст. 526, 527, 530, 553, 559, 1048,
1054 Цивільного Кодексу України, ст. 12, 33,
39, 40 Закону України „Про іпотеку ”, ст. 7
Закону України „Про свободу
пересування а вільний вибір місця
проживання в Україні”, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Фідобанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку
з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Фідобанк» (рр 3001 в ПАТ
«Фідобанк», код в ЕДРПОУ 14351016, код Банку
300175) заборгованість за кредитним
договором № 1684 від 23.07.2008 року у
розмірі 52 286,05 доларів США, що
еквівалентно до офіційного курсу НБУ
417 922, 40 грн. та пеню в сумі 2 601, 50 грн., а
всього 420 523,90 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Фідобанк» (рр 3001 в ПАТ
«Фідобанк», код в ЕДРПОУ 14351016, код Банку
300175) судовий збір в сумі 3 441 грн. по 1720
грн. 50 коп. з кожного.

Рішення суду може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Повний текст рішення
виготовлений 06 грудня 2013 року.

Суддя

С. В.
Кулик