Справа № 156/403/13-ц Провадження №
22-ц/773/1775/13 Головуючий у 1 інстанції:
Шумський А.А. Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2013 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Мудренко Л. І., Матвійчук Л. В., ,

при секретарі Лимар Р. С. ,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою позивача
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» на рішення
Іваничівського районного суду від 15
жовтня 2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2013 року ПАТ «Комерційний банк
«Надра» звернулось в суд із зазначеним
позовом. Вказувало на ті обставини, що 12
вересня 2008 року між банком і
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір в сумі 49000 доларів
США, із сплатою 16,8 відсотків річних, на
строк по 10 вересня 2013 року. В цей же день
в забезпечення виконання вимог за
кредитним договором між позичальником
і банком було укладено договір іпотеки,
предметом якого є належна боржнику
ОСОБА_1 двокімнатна квартира АДРЕСА_1.

Так як боржник тривалий час не виконує
умови кредитного договору, порушує
строки погашення кредиту, на лист -
вимогу кредитора про дострокове
повернення кредиту та відсотків не
реагує, то позивач просив стягнути з
ОСОБА_1 всю суму заборгованості за
кредитним договором 447872 грн. 9 коп. в
тому числі: 273116 грн. 41 коп. -
заборгованості по тілу кредиту; 104953
грн. 29 коп. - заборгованості по
відсотках; 30636 грн. 69 коп. - пені за
прострочення сплати кредиту; 39165 грн. 70
коп. - штрафу за порушення вимог
кредитного договору.

15 жовтня 2013 року рішенням
Іваничівського районного суду позов
задоволено частково. Ухвалено стягнути
з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Комерційний
банк «Надра» заборгованість за
кредитним договором в сумі 378069 грн. 70
коп., з яких: 273116 грн. 41 коп.
заборгованість по тілу кредиту; 104953
грн. 29 коп. заборгованість по відсотках
та 3441 грн. відшкодування судових
витрат.

У стягненні заборгованості по пені та
штрафу позивачу відмовлено.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі позивач ПАТ «Комерційний банк
«Надра» просить рішення суду першої
інстанції в частині незадоволених
позовних вимог про стягнення пені і
штрафу скасувати як незаконне,
прийняте з порушенням норм
матеріального і процесуального права
із висновками, які не відповідають
фактичним обставинам справи та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга позивача підлягає
задоволенню з таких підстав.

Так, ухвалюючи рішення в частині
відмови в стягненні з відповідача
ОСОБА_1 в користь банку штрафу та пені,
суд першої інстанції виходив із того,
що наведені фінансові санкції є
різновидами неустойки у стягненні якої
судом може бути відмовлено, коли її
розмір значно перевищує розмір збитків
та мають місце інші істотні обставини -
тяжке матеріальне становище боржника,
які суд вважав встановленими.

Проте, з такими висновками суду
погодитись не можна.

Встановлено, що 12 вересня 2008 року між
позивачем ПАТ «Комерційний банк
«Надра» (на час укладення договору ВАТ
КБ «Надра») та відповідачем ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір на суму 49000
доларів США з терміном погашення 10
вересня 2013 року зі сплатою річних
відсотків у розмірі 16,8 % (а. с. 6 - 8). Факт
отримання позичальником вказаних
грошових коштів підтверджується
виданим банком валютним меморіальним
ордером від 12.09.2008 року (а. с. 9).

Станом на 1 січня 2013 року
заборгованість за кредитним договором
не сплачена в сумі 447872 грн. 09 коп., з
яких: заборгованість по тілу кредиту -
273116 грн. 41 коп.; заборгованість по
відсотках - 104953 грн. 29 коп.; по пені - 30636
грн. 69 коп.; по штрафу - 39165 грн. 70 коп. (а.
с. 11 - 12).

Крім того встановлено, що відповідачу
ОСОБА_1 надсилався банком лист - вимога
щодо порушення позичальником умов
кредитного договору з пропозицією про
його належне виконання та роз'яснення
подальших дій кредитодавця, з якими
боржник був ознайомлений (а. с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Пунктом 4.2.4 кредитного договору,
укладеного між банком та відповідачем
встановлено, що банк має право вимагати
від позичальника дострокового
виконання зобов'язань щодо повернення
кредиту, сплати нарахованих відсотків
та інших платежів, передбачених цим
договором, можливих штрафних санкцій,
якщо позичальник не вніс чергові
мінімально необхідні платежі у термін
визначений п. 3.3.3 цього договору.

Отже врахувавши викладене і давши
вірну оцінку встановленим обставинам
справи та наданим доказам, суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив
позов у частині стягнення з
відповідача ОСОБА_1 на користь позивача
заборгованості за кредитним договором
в частині суми заборгованостей по тілу
кредиту і відсотках за користування
кредитними коштами.

Рішення судом першої інстанції у даній
частині ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Разом з тим рішення суду в частині
відмови у стягненні з боржника на
користь кредитодавця пені та штрафу за
порушення умов договору прийняте в
супереч вимогам норм матеріального
права і підлягає скасуванню з
ухваленням у цій частині нового
рішення.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Пунктами 5.2, 5.3 кредитного договору,
укладеного між банком та відповідачем
ОСОБА_1 встановлено, що у випадку
прострочення виконання зобов'язань
позичальника щодо повернення кредиту,
сплати всіх нарахованих відсотків,
комісій та можливих штрафних санкцій
згідно умов кредитного договору,
відповідач зобов'язаний сплачувати
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла на час виникнення
заборгованості, від несвоєчасно
сплаченої суми за кожен день
прострочення.

У разі порушення позичальником вимог п.
4.3 за виключенням п. п. 4.3.3, 4.3.4 цього
договору позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 10 %
відсотків від суми кредиту визначеної
у п. 1.1 цього договору за кожен випадок.

Отже неустойка є засобом забезпечення
виконання зобов'язання і одночасно
способом цивільно-правової
відповідальності випадки настання
якої та розмір сторони передбачили в
укладеному кредитному договорі у
вигляді пені і штрафу за різні
нетотожні порушення договірних
зобов'язань.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 27 постанови № 5 від 30 березня
2012 року «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» положення частини
третьої статті 551 ЦК України про
зменшення розміру неустойки може бути
застосовано судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка, і не може
бути застосовано до сум, які
нараховуються згідно з частиною другою
статті 625 ЦК України, які мають іншу
правову природу. Істотними обставинами
в розумінні частини третьої статті 551
ЦК України можна вважати, зокрема
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Наведені норми матеріального права та
роз'яснення дані в постанові Пленуму
суду касаційної інстанції дають
підстави зробити висновок про те, що
розмір неустойки (штрафу, пені) може
бути зменшений судом за наявності
істотних обставин і лише за заявою
відповідача.

Оскільки в даній справі така заява від
боржника ОСОБА_1, до розгляду суду не
подавалась і ним не озвучувалась, то
суд першої інстанції безпідставно, з
власної ініціативи, звільнив
відповідача від цивільно-правової
відповідальності передбаченої
кредитним договором за надуманими
обставинами.

Враховуючи, що фактичні обставини
судом першої інстанції встановлені
повно і правильно, проте неправильно
витлумачені положення матеріального
закону, тому на думку колегії суддів,
прийняте судом рішення в оскаржуваній
частині слід скасувати і ухвалити нове
рішення про стягнення пені та штрафу в
повному розмірі.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу позивача публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» задоволити, рішення
Іваничівського районного суду від 15
жовтня 2013 року в частині відмови у
стягненні пені та штрафу за кредитним
договором скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ
«Комерційний банк «Надра» 69802
(шістдесят дев'ять тисяч вісімсот дві)
грн. 39 (тридцять дев'ять) коп.
заборгованість по сплаті пені і штрафу
за кредитним договором.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий:

Судді: