Справа № 442/251/13- ц
У Х В А Л А

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р у х у

16 січня 2013 року м. Дрогобич

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 3152,98 грн. та моральну шкоду в розмірі 15000 грн.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов. Зокрема, частиною пятою статті 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Наслідком недотримання зазначеної умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо цей недолік не буде усунуто у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обовязків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи наведене, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. 119 ЦПК України, а саме: не повністю сплачено суму судового збору у відповідності до ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Так, за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

В даному випадку, позивачем сплачено в дохід держави 214,60 грн. Однак, станом на 01.01.2013 року мінімальний розмір заробітної плати становив 1147,00 грн. Таким чином позивач повинен був сплатити в дохід держави суму судового збору в розмірі 229,40 грн. (0,2 розміру мінімальної заробітної плати). Отже, доплаті підлягає 14,80 грн. судового збору в дохід держави, які слід перерахувати на наступний рахунок: отримувач коштів - УДКУ у м. Дрогобичі, рахунок отримувача 0014, банк отримувача - ГУДКУ у Львівській області, МФО - 825014, призначення платежу - судовий збір, код 37390247 пункт 1.1.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в пятиденний термін з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити позивачу, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя