Провадження №2/359/184/2013р.
Справа №1005/9852/2012р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

„20" лютого 2013 року

Бориспільський міськрайонний суд Київської області

у складі головуючого судді Криворучка І.В.

при секретарі Бердник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична фірма "Нагорний @ Швалюк" в особі засновника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оплату боргу в розмірі 10728 грн. за Договором від 02.02.2010р., -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов зазначений позов підтримуючи і обґрунтовуючи який в судовому засіданні представник позивача зазначила, що між нею та відповідачкою було укладено договір (послуг, доручення) №22/02/2010 згідно до якого відповідачка повинна була сплатити їй 12 відсотків від фактично відшкодованої суми, а вона могла надавати будь які послуги правового характеру, власне юридичні, що виражались в діях і вчинялись в інтересах та на користь відповідача.

Вона отримала копію постанові по адміністративній справі в суді м.Біла Церква, на що витратила 8 годин робочого часу. На підставі вказаної постанови відповідачка отримала відшкодування від страхової компанії, тому вона просить суд стягнути з відповідачки на її користь позовну суму згідно до розрахунку та штрафні санкції згідно до умов договору.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що дійсно між сторонами укладався зазначений договір. На виконання якого позивачці були сплачені кошти за фактично виконану роботу. Крім того для поїздки до суду в м.Біла Церква відповідачка користувалась послугами свого знайомого, та поїздка відбувалась за її рахунок. У суді представник позивача перебувала не більше сорока хвилин. Тому вона просить суд у позові відмовити.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він дійсно возив відповідачку за її проханням до суду м.Біла Церква. Представник позивача у суді знаходилась біля сорока хвилин. Що вона там робила йому достеменно не відомо.

Суд дослідив, проаналізував та оцінив зібрані по справі докази і дійшов висновку, що позов необґрунтований і задоволенню не підлягає.

Як встановлено в судовому засіданні, між позивачем і відповідачем дійсно було укладено договір (а.с.8-10) предметом якого було надання позивачем відповідачу будь-яких послуг правового характеру.

Згідно до вимог ст..11 ч.1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог.

Таким чином межами судового розгляду цієї справи є виконання сторонами умов договору №22/02/10.

Позивач зазначає, що нею було здійснено виїзд до суду в м.Біла Церква та отримано постанову по адміністративній справі. Відповідачем позивачу було сплачено 1000 грн. Інших юридично значущих дій на користь відповідача позивач не виконувала.

Зазначені обставини визнані сторонами в судовому засіданні, та згідно до вимог ст..61 ЦПК України, доказування не потребують.

Згідно до вимог ст..509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно до вимог ч.1 ст..527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Аналізуючи предмет договору слід дійти висновку, що останній не конкретизований в частині виконання певних дій сторонами.

Згідно до предмету договору, відповідач зобов'язується сплатити позивачу 12 відсотків від фактично відшкодованої шкоди. При цьому сторонами не конкретизовано ні договором на додатками до нього ту обставину, яка саме шкода, кому, за яких обставин і умов має бути відшкодована та які конкретно юридично-значущі дії має виконати для досягнення цієї мети позивач.

Суд ставиться критично до рахунків-договорів (а.с.7, 11) оскільки останні виконані лише позивачкою без погодження з відповідачем.

Також суд ставиться критично до даних заяви (а.с.6) та розписки (а.с.12), оскільки зазначені в них обставини та нарахування, які слугують на думку позивача підставами для стягнення грошових коштів з відповідача, зроблені самою позивачкою, без погодження з відповідачем, а відповідач заперечує їх істинність.

З наведеного суд робить висновок, що взаємовідносини між сторонами не були належним чином закріплені договором, а тому позивачка не довела тієї обставини, що у відповідача по відношенню до неї виникли конкретні зобов'язання, які не були виконані, а тому, як наслідок, не довела, що були порушені її права.

На підставі наведеного, керуючись ст..509, 527 ЦК України, ст.ст.10, 60, 61, 210, 212, 213, 214, 215, ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайсуд Київської області на протязі 10 (десяти) днів з моменту проголошення.

Суддя: І.В.Криворучко

у складі головуючого судді Криворучка І.В.

при секретарі Бердник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична фірма "Нагорний @ Швалюк" в особі засновника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оплату боргу в розмірі 10728 грн. за Договором від 02.02.2010р., -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов зазначений позов підтримуючи і обґрунтовуючи який в судовому засіданні представник позивача зазначила, що між нею та відповідачкою було укладено договір (послуг, доручення) №22/02/2010 згідно до якого відповідачка повинна була сплатити їй 12 відсотків від фактично відшкодованої суми, а вона могла надавати будь які послуги правового характеру, власне юридичні, що виражались в діях і вчинялись в інтересах та на користь відповідача.

Вона отримала копію постанові по адміністративній справі в суді м.Біла Церква, на що витратила 8 годин робочого часу. На підставі вказаної постанови відповідачка отримала відшкодування від страхової компанії, тому вона просить суд стягнути з відповідачки на її користь позовну суму згідно до розрахунку та штрафні санкції згідно до умов договору.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що дійсно між сторонами укладався зазначений договір. На виконання якого позивачці були сплачені кошти за фактично виконану роботу. Крім того для поїздки до суду в м.Біла Церква відповідачка користувалась послугами свого знайомого, та поїздка відбувалась за її рахунок. У суді представник позивача перебувала не більше сорока хвилин. Тому вона просить суд у позові відмовити.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він дійсно возив відповідачку за її проханням до суду м.Біла Церква. Представник позивача у суді знаходилась біля сорока хвилин. Що вона там робила йому достеменно не відомо.

Суд дослідив, проаналізував та оцінив зібрані по справі докази і дійшов висновку, що позов необґрунтований і задоволенню не підлягає.

Як встановлено в судовому засіданні, між позивачем і відповідачем дійсно було укладено договір (а.с.8-10) предметом якого було надання позивачем відповідачу будь-яких послуг правового характеру.

Згідно до вимог ст..11 ч.1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог.

Таким чином межами судового розгляду цієї справи є виконання сторонами умов договору №22/02/10.

Позивач зазначає, що нею було здійснено виїзд до суду в м.Біла Церква та отримано постанову по адміністративній справі. Відповідачем позивачу було сплачено 1000 грн. Інших юридично значущих дій на користь відповідача позивач не виконувала.

Зазначені обставини визнані сторонами в судовому засіданні, та згідно до вимог ст..61 ЦПК України, доказування не потребують.

Згідно до вимог ст..509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно до вимог ч.1 ст..527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Аналізуючи предмет договору слід дійти висновку, що останній не конкретизований в частині виконання певних дій сторонами.

Згідно до предмету договору, відповідач зобов'язується сплатити позивачу 12 відсотків від фактично відшкодованої шкоди. При цьому сторонами не конкретизовано ні договором на додатками до нього ту обставину, яка саме шкода, кому, за яких обставин і умов має бути відшкодована та які конкретно юридично-значущі дії має виконати для досягнення цієї мети позивач.

Суд ставиться критично до рахунків-договорів (а.с.7, 11) оскільки останні виконані лише позивачкою без погодження з відповідачем.

Також суд ставиться критично до даних заяви (а.с.6) та розписки (а.с.12), оскільки зазначені в них обставини та нарахування, які слугують на думку позивача підставами для стягнення грошових коштів з відповідача, зроблені самою позивачкою, без погодження з відповідачем, а відповідач заперечує їх істинність.

З наведеного суд робить висновок, що взаємовідносини між сторонами не були належним чином закріплені договором, а тому позивачка не довела тієї обставини, що у відповідача по відношенню до неї виникли конкретні зобов'язання, які не були виконані, а тому, як наслідок, не довела, що були порушені її права.

На підставі наведеного, керуючись ст..509, 527 ЦК України, ст.ст.10, 60, 61, 210, 212, 213, 214, 215, ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайсуд Київської області на протязі 10 (десяти) днів з моменту проголошення.

Суддя: І.В.Криворучко