Справа №784/3403/13 12.09.2013 12.09.2013 12.09.2013
Провадження № 22ц/784/2767/13 Суддя першої інстанції Закревський В.І.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 вересня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Царюк Л.М., Крамаренко Т.В.,

при секретарі Дубовій К.В.,

за участю: відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 липня 2013 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру стягнутих аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

17 червня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру стягнутих аліментів.

Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 листопада 2010 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання їх сина у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку. Такий розмір аліментів був визначений з урахуванням того, що ОСОБА_1 сплачував аліменти на утримання доньки від першого шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час донька досягла повноліття, у зв`язку з чим стягнення аліментів на утримання останньої припинено, а тому вважає, що матеріальний стан відповідача змінився.

Посилаючись на викладене позивачка просила збільшити розмір стягнутих аліментів з 1/6 частки до 1/3 частки всіх видів заробітку.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 липня 2013 року позов задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/6 до 1/4 частки всіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 червня 2013 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив змінити рішення суду, зменшивши розмір аліментів до 1/6 частки заробітку, посилаючись на те, що судом не враховані всі обставини справи, зокрема те, що він продовжує сплачувати аліменти на дочку у зв`язку з продовженням нею навчання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 листопада 2010 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 жовтня 2010 року і до повноліття дитини.

Дитина постійно проживає з матір`ю.

За рішенням того ж суду від 26 листопада 1996 року з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки всіх доходів до її повноліття.

Відповідач проходить військову службу у військовій частині з 22 липня 2002 року на посаді старшого прапорщика, має стабільний заробіток.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції вважав, що матеріальній стан позивача змінився, оскільки відповідач перестав сплачувати аліменти на утримання дочки від першого шлюбу у зв`язку з досягненням дитиною повноліття.

Проте з такими висновками суду повністю погодитися не можна.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти задоволення позовних вимог пославшись на те, що матеріальний стан після винесення судом рішення 16 листопада 2010 року про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частки заробітку не змінився в бік покращення, оскільки він продовжує добровільно сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки від першого шлюбу у зв`язку з продовженням її навчання, також немає постійного місця проживання, у зв`язку з чим проживає у військовому готелі, за що щомісячно сплачує певні кошти, інших доходів крім заробітної плати в нього немає.

Ці обставини підтверджені заявою ОСОБА_1 за місцем проходження служби від 3 червня 2013 року про відрахування з його заробітної плати 300 грн. на утримання доньки ОСОБА_3 (а.с. 17).

Факт навчання дитини до 28 лютого 2014 року підтверджено довідкою навчального закладу (а.с. 18).

В апеляційну інстанцію відповідач надав квитанції про сплату за житло.

Проте, суд першої інстанції не врахував зазначених положень Сімейного Кодексу, належним чином не дослідивши та не давши оцінку поясненням відповідача щодо розміру його фактичних доходів, не врахувавши, що ОСОБА_1 добровільно надає грошову допомогу повнолітній дочці у зв`язку з її навчанням, а також те, що протягом двох останніх років несе витрати, пов`язані з наймом житла.

Таким чином, оскільки у відповідності до положень ст.ст. 10,60 ЦПК України позивачкою не доведено обставин щодо зміни майнового стану відповідача з часу ухвалення рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 листопада 2010 року, то колегія суддів вважає, що правові підстави для збільшення розміру аліментів за її позовними вимогами відсутні.

З огляду на викладене, рішення місцевого суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 липня 2013 року скасувати і постановити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ним повноліття відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :