Справа № 362/426/13- ц
Провадження № 2/362/783/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2013 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Корнієнка С.В., при секретарі Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Будівельна компанія «Облжитлокомплекс»», треті особи - Іпотечний центр в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», ОСОБА_2, про розірвання договору інвестування в будівництво житла та повернення внесених коштів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи їх тим, що 14 грудня 2007 року між ним та відповідачем укладено договір інвестування житла № 42 (надалі - Договір), відповідно до умов якого відповідач зобовязався здійснити будівництво квартири загальною площею 65,11 м.кв. (будівельний № 95) на 9-му поверсі в будинку № 48-а секція 2 по вул. Фрунзе в м. Василькові Київської області, після чого ввести обєкт в експлуатацію терміном до 4 кварталу 2009 року.

17 грудня 2007 року позивачу третьою особою - Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», було надано цільовий кредит на будівництво житла за адресою: АДРЕСА_1, в розмірі 205073,00 грн. Однак будівництво не було розпочате, а тому позивач просить повернути відповідні кошти, які вона сплатила у рахунок погашення кредиту та отримала відмову від відповідача.

Позивач вважає такі дії відповідача та третьої особи - Іпотечного центру в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» незаконними та такими, що порушують її права як споживача кредитно-фінансових послуг, а тому вона просить розірвати кредитний договір № 42 від 14.12.2007 року та стягнути з відповідача суму грошового інвестування в розмірі 312 528,00 гривень, які він сплатив, 243 771,84 грн. пені за неналежне виконання Договору, 10 000 грн. моральної шкоди та 3219,00 грн. сплачено судового збору.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

Відповідач, на підставі ч. 9 ст. 74 ЦПК України, належно повідомлений про день, час та місце слухання справи, до суду не з'явився (а.с. 85). Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення не надсилав.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Третя особа - ОСОБА_2, в судовому засіданні позов визнав.

У зв'язку із зазначеним, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Положеннями ч.1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст.ст.525 і 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вимогами ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом встановлено, що 14 грудня 2007 року між відповідачем та позивачем було укладено договір № 42 про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла (надалі договір інвестування), відповідно до якого обєктом інвестування є квартира № 95, загальною площею 65,11 кв.м., на 9-ому поверсі, секція 2, за будівельною адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Фрунзе, 48-А(а.с. 15-17).

За пунктом 3.2 договору інвестування плановий термін введення будинку в експлуатацію 4 квартал 2009 року.

На виконання п. п. 4.1, 4.3.1 договору інвестування, за якими розрахунок за квартиру здійснюється шляхом перерахування 100 відсотків вартості квартири, що складає 312528,00 грн., згідно з графіком фінансування будівництва житла від 14.12.2007 року, але не пізніше дня здачі Об'єкту в експлуатацію, позивачем на рахунок відповідача було перераховано грошові кошти в розмірі 201052,00 грн., а 100615 грн., 6417 грн., 4444,00 грн.

При цьому, 17 грудня 2007 року між Іпотечним центром в м. Києві та Київській області ДСФУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництва» та позивачем укладено кредитний договір № 36, відповідно до умов якого позивачу надано прямий адресний цільовий кредит у сумі 205 073,00 гривень, для придбання у власність квартири № 95 (проектний номер) в будинку № 48-А по вул. Фрунзе в м. Василькові строком повернення 113 кварталів з дати укладення кредитного договору (а.с. 43-47).

Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач перерахувавши 201052,00 грн. кредитних коштів та 100615 грн., 6417 грн., 4444,00 грн. власних коштів, а всього 312528,00 грн., виконала взяті на себе зобовязання в повному обсязі.

Проте, як встановлено на підставі досліджених у справі доказів, відповідач обовязки, встановлені п. 3.2., п. 5.2.4 договору інвестування у визначені строки не виконав, чим порушив права позивача та заподіяв останньому збитки.

Пунктом 5.2.3 договору інвестування передбачено, що у випадку порушення відповідачем строків ведення будинку в експлуатацію та/або передачі квартири позивачу, встановлених п. 3.2. та/або п. 5.2.4 договору інвестування, відповідно, виплатити пеню в розмірі 0,5% вартості невиконаних будівельно-монтажних робіт по квартирі за кожний тиждень прострочення, а також відшкодувати позивачу збитки заподіяні таким порушенням.

Викладене дає суду підстави для задоволення вимоги позивача та стягнення із відповідача на його користь сплачені в рахунок вартості квартири кошти в сумі 312528,00 грн. та пеню в розмірі 0,5% вартості невиконаних будівельно-монтажних робіт по квартирі за кожний тиждень прострочення в сумі 243771,84 грн.

Також, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням характеру та обсягу моральних страждань перенесених позивачем через невиконання відповідачем обовязків, вважає, що задоволенню в повному обсязі підлягають вимоги позивачки про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., оскільки, з огляду змісту п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами й доповненнями), в судовому засіданні при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди зясовано наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Крім того, позовні вимоги в частині відшкодування сплачених витрат за судовий збір в розмірі 3219,00грн. підлягають до задоволення, оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 611, 629, 1167 ЦК України ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212- 215, 218, 223,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, задовольнити.

Стягнути із ТОВ «Будівельна компанія «Облжитлокомплекс»» на користь ОСОБА_1 суму грошового інвестування в розмірі 312 528,00грн., 243 771,84 грн. пені, 10 000 грн. моральної шкоди, 3219,00грн. сплаченого судового збору, а всього 569 518(пятсот шістдесят дев'ять тисяч пятсот вісімнадцять) грн. 84 коп.

Рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача поданою до Васильківського міськрайонного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.