Справа № 1023/1946/12
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2012 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Прокопенко Р.О., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

УСТАНОВИВ:

22 листопада 2012 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що в силу психологічної несумісності характерів, сторони так і не змогли збудувати міцну та дружню родину. Як виявилося з часом, у них зовсім різні погляди на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, відповідач став зловживати спиртними напоями, в звязку з чим в сімї стали виникати сварки, що призвели до фактичного припинення шлюбних відносин .

У судове засідання позивачка та відповідач не зявилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю та розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог та враховуючи їх визнання відповідачем, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого 28 січня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, копія якого долучена до справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 28 січня 2006 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис № 07. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_2, дружині ОСОБА_1.

Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи, який залишився проживати разом з позивачкою.

Як вбачається із змісту позовної заяви, спільне сімейне життя у позивачки та відповідача не склалося, відповідач останнім часом став зловживати спиртними напоями. В стані алкогольного сп'яніння він ображав позивачку, вчиняв сварки, свідком яких досить часто ставав їх син. Така поведінка відповідача призвела до того, що з червня поточного року сторони припинили підтримувати подружні стосунки та вести спільне господарство. Відповідач повернувся жити до свого попереднього місця проживання і з того часу вони не підтримують стосунки.

Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сімї неможливо.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки та відповідача.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Як вбачається з позовної заяви, спору щодо розподілу сумісно нажитого майна у сторін немає.

У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно письмової заяви позивачки після розірвання шлюбу вона бажає залишити за собою право на прізвище ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 213 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 28 січня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області Україна, актовий запис № 07.

Прізвище дружини після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 107 гривень 30 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5