Справа № 127/7589/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2013 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді Борисюк І.Е.

За участю секретаря: Жовтун М.А.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позові позивач зазначила про те, що 21.02.1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС по місту Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 31. При реєстрації шлюбу вона змінила своє дошлюбне прізвище "ОСОБА_1" на прізвище чоловіка - "ОСОБА_1". Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає та залишиться проживати після розірвання шлюбу з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них з позивачем несумісні характери, несхожі погляди на взаємовідносини в сім'ї. Різний світогляд та різні уявлення щодо влаштування їх сімейних відносин призвели до того, що вони втратили почуття любові одне до одного, наслідком чого стало припинення сімейних правовідносин і спільного проживання. Відповідач постійно порушував подружню вірність, двічі залишав сім'ю, а потім повертався. ОСОБА_1 погоджувалась на примирення, але її спроби зберегти сім'ю не дали позитивного результату, відповідач не поміняв свою поведінку та ставлення до неї, і 04.08.2012 року позивач забрала дитину і пішла від ОСОБА_4 З того часу вони остаточно припинили подружні відносини, стали проживати окремо один від одного, шлюб фактично розпався. Примирення між ними не відбулось. Кожен з них фактично створив нові сімЙ'ї, тому подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача. Спору про поділ спільно набутого в шлюбі майна немає.

Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, аргументуючи мотивами викладеними у позовній заяві. Зазначила, що примирення не можливе, оскільки у кожного з них інша сім'я. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - ОСОБА_1.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Зазначив, що примирення неможливе.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, виданого повторно 31.01.2013 року відділом ДРАЦС по місту Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 21.02.1998 року, актовий запис № 31. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1. (а.с. 4)

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого повторно 31.01.2013 року відділом ДРАЦС по Хмільницькому району Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5)

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції" звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно квитанції № 103 від 27.03.2013 року позивачем було сплачено адвокату Павловій В.Є. 200, 00 гривень за оформлення позовної заяви про розірвання шлюбу. (а.с. 6)

Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 114, 70 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 200, 00 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 112-113 СК України, ст.ст. 10, 11, 58-61, п. 2 ч. 3 ст. 79, ч.1 ст. 88, ч. 4-ч. 5 ст. 174, ст.ст. 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Прийняти визнання ОСОБА_2 позовних вимог.

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 21.02.1998 року відділом ДРАЦС по місту Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 31.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний № НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 114, 70 гривень та 200,00 гривень витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: