Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/507/13 Головуючий у 1 інстанції: Баруліна Т.Є.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2013 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Савченко О.В.,

суддів Стрелець Л.Г.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Мосіній О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2012 року у справі за позовом ТОВ Кей-Колект до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2012 року ТОВ Кей-Колект звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки.

В обґрунтування позову зазначав, що 09.03.2004 р. між АКІБ УкрСиббанк, який після перейменування та зміни типу став ПАТ УкрСиббанк, та ОСОБА_4 було укладено Кредитний договір №661-К/Р від 09.03.2004 p. в іноземній валюті в сумі 14 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту - 08.03.2014 р.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 23.03.2005 р. до Кредитного договору №661-К/Р від 09.03.2004 р. збільшено обсяг кредитування, у зв'язку з чим банк 23.03.2005 року додатково надав Позичальнику кредит у сумі 12 000 доларів США.

Відповідно до додаткової угоди №2 від 18.07.2006 р. до Кредитного договору №661-К/Р від 09.03.2004 р. збільшено обсяг кредитування, у зв'язку з чим банк 18.07.2006 року додатково надав Позичальнику кредит у сумі 29 600 доларів США.

Відповідно до додаткової угоди від 27.06.2007 р. до Кредитного договору 661-КУР від 09.03.2004 р. сторони домовились 27.06.2007 р. додатково надати позичальнику транш в сумі 7 670 доларів США у рамках нового ліміту кредитування, який дорівнює 63 270 доларів США.

З укладенням додаткової угоди №1 від 23.03.2005 р. до Кредитного договору №661-К/Р від 09.03.2004 р. процентна ставка змінилася та з 23.03.2005 р. становить 13 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним Кредитним договором між Банком та Поручителями були укладені договори поруки, а саме: з ОСОБА_5 було укладено договір поруки №661-К/Р/П від 09.03.2004 року; та з ОСОБА_3 було укладено договір поруки №661-К/Р/П-1 в 23.03.2005 року;

У звязку з тим, що ОСОБА_4 не виконує належним чином зобовязання по своєчасній сплаті нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні терміни, утворилась заборгованість, яка станом на 11.10.2011 р. складає 52 358,81 доларів США, що еквівалентно 417 441,08 грн., та складається з: 48 657,20 доларів США, що еквівалентно 387 929,26 грн. основного боргу (заборгованість за кредитом та відсотками), у тому числі: 33 124,96 доларів США, що еквівалентно 264 095,37 грн. - заборгованості за простроченим кредитом; 15 532,24 доларів США, що еквівалентно 123 833,89 гривень - заборгованості по простроченим процентами за користування кредитом; 3 701,61 доларів США, що еквівалентно 29511,82 гривень пені (у зв'язку із заборгованістю за кредитом та відсотками), у тому числі: 1 884,25 доларів США, що еквівалентно 15 022,55 гривень - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 1 817,36 доларів США, що еквівалентно 14489,27 гривень - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив суд стягнути на його користь солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 суму заборгованості у розмірі - 52 358,81 доларів США, що еквівалентно 417 441,08 гривень та судові витрати у сумі - 3 219 гривень.

26.04.2012 р. замінено позивача по справі, а саме Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк замінено на товариство з обмеженою відповідальністю Кей-Колект.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2012 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь ТОВ Кейт-Колект - заборгованість за кредитним договором №661-К/Р від 09.03.2004 року у сумі - 417 441,08 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір породжує певні взаємні права та зобовязання між сторонами, що його уклали.

Відповідно до вимог ст. 598 ЦК України , зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Пунктом 9.5 кредитного договору № 661-К/Р передбачено, що договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд виходив із того, що в звязку з невиконанням належним чином боржником зобовязання за кредитним договором № 661-К/Р банком направлено вимогу поручителю. Також судом встановлено, що договір поруки не є припиненим, оскільки строк його дії визначено до повного виконання зобовязань боржника за основним договором, при цьому встановлено конкретний строк виконання кредитного зобовязання 08.03.2014 року, отже, вказана вимога направлена поручителю в межах шестимісячного строку.

Такого висновку суд дійшов з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону.

Судом встановлено, що 09 березня 2004 року між АКІБ УкрСиббанк, який після перейменування та зміни типу став ПАТ УкрСиббанк, та ОСОБА_4 було укладено Кредитний договір №661-К/Р від 09.03.2004 p. в іноземній валюті в сумі 14 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту - 08.03.2014 р.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 23.03.2005 р. до Кредитного договору №661-К/Р від 09.03.2004 р. збільшено обсяг кредитування, у зв'язку з чим банк 23.03.2005 року додатково надав Позичальнику кредит у сумі 12 000 доларів США.

Відповідно до додаткової угоди №2 від 18.07.2006 р. до Кредитного договору №661-К/Р від 09.03.2004 р. збільшено обсяг кредитування, у зв'язку з чим банк 18.07.2006 року додатково надав Позичальнику кредит у сумі 29 600 доларів США.

Відповідно до додаткової угоди від 27.06.2007 р. до Кредитного договору 661-КУР від 09.03.2004 р. сторони домовились 27.06.2007 р. додатково надати позичальнику транш в сумі 7 670 доларів США у рамках нового ліміту кредитування, який дорівнює 63 270 доларів США.

З укладенням додаткової угоди №1 від 23.03.2005 р. до Кредитного договору №661-К/Р від 09.03.2004 р. процентна ставка змінилася та з 23.03.2005 р. становить 13 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним Кредитним договором між Банком та Поручителями були укладені договори поруки, а саме: з ОСОБА_5 було укладено договір поруки №661-К/Р/П від 09.03.2004 року; та з ОСОБА_3 було укладено договір поруки №661-К/Р/П-1 в 23.03.2005 року;

У звязку з тим, що ОСОБА_4 не виконує належним чином зобовязання по своєчасній сплаті нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні терміни, утворилась заборгованість, яка станом на 11.10.2011 р. складає 52 358,81 доларів США, що еквівалентно 417 441,08 грн., та складається з: 48 657,20 доларів США, що еквівалентно 387 929,26 грн. основного боргу (заборгованість за кредитом та відсотками), у тому числі: 33 124,96 доларів США, що еквівалентно 264 095,37 грн. - заборгованості за простроченим кредитом; 15 532,24 доларів США, що еквівалентно 123 833,89 гривень - заборгованості по простроченим процентами за користування кредитом; 3 701,61 доларів США, що еквівалентно 29511,82 гривень пені (у зв'язку із заборгованістю за кредитом та відсотками), у тому числі: 1 884,25 доларів США, що еквівалентно 15 022,55 гривень - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 1 817,36 доларів США, що еквівалентно 14489,27 гривень - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Пунктом 3.1 договору поруки сторони погодили, що боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обовязків, перелічених у ст. 2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник.

Відповідно до п. 2.3 договору поруки, передбачена ст. 2.2 цього договору відповідальність поручителя настає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання будь-якого з обовязків, визначених у п. 2.2 цього договору.

В звязку із тим, що ОСОБА_4 належним чином зобовязання за договором не виконував, у нього утворилась заборгованість станом на 11.10.2011 р. складає 52 358,81 доларів США, що еквівалентно 417 441,08 грн., та складається з: 48 657,20 доларів США, що еквівалентно 387 929,26 грн. основного боргу (заборгованість за кредитом та відсотками), у тому числі: 33 124,96 доларів США, що еквівалентно 264 095,37 грн. - заборгованості за простроченим кредитом; 15 532,24 доларів США, що еквівалентно 123 833,89 гривень - заборгованості по простроченим процентами за користування кредитом; 3 701,61 доларів США, що еквівалентно 29511,82 гривень пені (у зв'язку із заборгованістю за кредитом та відсотками), у тому числі: 1 884,25 доларів США, що еквівалентно 15 022,55 гривень - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 1 817,36 доларів США, що еквівалентно 14489,27 гривень - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Згідно п. 11.1 договору № 661-К/Р банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п.1.2.2 цього договору.

Зобовязання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З договору поруки вбачається, що строк дії договору зазначено термін повернення кредиту 08 березня 2014 року.

Посилання апелянта на те, що банк використав своє право, визнав строк повернення кредиту таким, що настав, а кредит обовязковим до повернення у 14 денний строк з моменту надання нарочно 29.12.2007 року особисто ОСОБА_4 відповідної вимоги № 33-427/1980 від 29 грудня 2007 року, чим суттєво змінив умови договору, а саме визначений новий строк ( дата) повернення кредиту 12.01.2008 року, та вчинення виконавчого напису № 246 від 20.02.2008 року, що також на думку апелянта підтверджує, що у ОСОБА_4 достроково настав строк виконання основного зобовязання за кредитним договором щодо повернення всієї суми кредиту не є переконливим.

Оскільки реалізація банком, як іпотекодержателем свого права на звернення стягнення на предмет іпотеки в звязку з порушенням позичальником графіку кредиту не свідчить про зміну строку виконання основного зобовязання, що підтверджується умовами кредитного договору ( п.11), а також встановлено рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2008 року.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна із сторін має довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх висновків та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Суд першої інстанції, вірно зазначив, що відповідно до умов кредитного договору № 661-К/Р та договорів поруки № 661-К/Р/П від 09.03.2004 року та № 661-К/Р/П -1 від 23.03.2005 року, дата повернення кредиту встановлено 08.03.2014 року. Банк повідомляв позичальника та поручителів, щодо поточної заборгованості і встановлював строк для її погашення, проте заборгованість не було погашено. Тому доводи відповідачів, що дія договору поруки припинилася з підстав спливу строку не є переконливими і суперечить ч.4 ст. 559 ЦК України, а також не узгоджуються з розясненнями викладеними в п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року „ Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, де зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Крім того, на підставі наявних у справі доказів судом встановлено виконання банком належним чином обовязку щодо направлення повідомлення поручителю про наявність заборгованості за кредитним договором у основного боржника.

Отже, суд першої інстанції надав належну оцінку фактичним обставинам справи і дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для постановляння нового рішення по справі

Керуючись ст. ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2012 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: