Справа № 754/5895/13-ц
18.06.2013 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Шевчука О.П.
при секретарі - БойкоТ.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, що діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням
До суду звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з позовом до відповідачів про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 09.10.2008 року ОСОБА_1 на сім'ю з шести осіб надано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.
На час розгляду справи у зазначеній квартирі зареєстровано шість осіб - сторони у справі та малолітній син відповідачів ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивачі зазначають, що відповідачі з дитиною з 2009 року у квартирі не проживають, зазначеним житловим приміщенням не цікавляться, витрати по його утриманню та сплаті комунальних послуг не несуть.
Посилаючись на викладене, позивачі просять суд позов задовольнити у повному обсязі, визнавши ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх малолітнього сина ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просить суд його задовольнити.
Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, надавши суду заяви про підтримання вимог позовної заяви та розгляд справи без їх участі (а.с. 17, 18).
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином - шляхом розміщення оголошення у пресі про їх виклик (а.с. 33), причини неявки суду не повідомили.
За таких обставин суд розглядає справу без участі відповідачів з постановленням заочного рішення.
Представник позивача ОСОБА_1 проти розгляду справи без участі відповідачів та постановлення заочного рішення не заперечував.
Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків та дослідивши письмові докази у справі суд встановив наступне.
Квартира АДРЕСА_1 надана позивачу ОСОБА_1 09.10.2008 року відповідно Ордеру серії Б № 012201 (а.с. 5).
Відповідно зазначеного Ордеру квартиру надано на вселення шести осіб - ОСОБА_1, його дружини - ОСОБА_2, сина ОСОБА_3 (позивачів у справі) та відповідачів - ОСОБА_4 (сина позивачів), ОСОБА_5 (невістки позивачів) та онука позивачів ОСОБА_6 2000 року народження.
На час розгляду справи в спірній квартирі зареєстровані вищезазначені особи (а.с. 6).
З 2009 року відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та малолітній ОСОБА_6 у спірній квартирі не проживають, що підтверджується актом, складеним працівниками ЖЕК 319 (а.с. 7) та показами допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, які пояснили, що вони працюють консьєржами в будинку, де проживають позивачі та з 2009 року відповідачів в будинку не бачили.
Статтею 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Приймаючи до уваги викладене, а також відсутність даних про не проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 суд вважає правильним визнати зазначених осіб такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.
Щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині виходячи з наступного.
Частиною 2 статті 29 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлені законом.
На час розгляду справи ОСОБА_6 не досяг чотирнадцятирічного віку, а тому не може самостійно визначати чи обирати собі місце проживання.
Виходячи з викладеного суд вважає, що така особа не може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки місце його проживання залежить не від його волі, а від волі батьків, ставити питання про поважність причин не проживання дитини по місцю реєстрації є недоречним.
На підставі викладеного та керуючись 10,60,88,213-215 ЦПК України, ст.ст. 71 ЖК України, суд
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
В задоволенні позову в частині вимог про визнання малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя