Справа №442/8360/13-ц
Провадження №2/442/2669/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2013 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Дубеля Р.М.

при секретарі Півали І.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним, ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_2 право спільної сумісної власності - по 1/2 частині кожному на квартиру № 102 загальною площею 66,0 кв.м., житловою 25,2 кв.м., що знаходиться в м. Стебник по вул. Куліша, 9 Львівської області.

Позовні вимоги мотивуючи тим, що 23 травня 2008 року між ним, ОСОБА_1, та ОСОБА_2 був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-СГ № 086010. Його дружиною ОСОБА_2, було куплено квартиру АДРЕСА_1, що підтверджуєтеся договором купівлі-продажу. Дану квартиру він за власні кошти (50 000 грн.) та зусилля самовільно реконструював, внаслідок чого збільшилась загальна площа до 66,00 кв.м., житлова 25,50 кв.м. що підтверджується технічним паспортом на квартиру від 30.10.2013, а тому ця квартира являється об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто його власністю та власністю його дружини.

Усі їхні сусіди (будинку № 9 по вул. Куліша) надали письмову згоду на ім'я міського голови м. Стебника, про те, що не заперечують проти будівництва добудови до квартири та дали згоду на таке будівництво. Як вбачається з довідки № 1853 від 01.10.2013, виданої КП Львівської обласної ради Дрогобицьким МЕТІ та ЕО вартість побудованої прибудови становить 46 615 грн. Після придбання зазначеної нерухомості, він здійснив реконструкцію квартири, шляхом збільшення його загальної площі та проведення інших будівельних робіт.

Оскільки будівельні роботи проводились у стислі терміни, у теплу пору року то дозвіл на дану реконструкцію відповідач мав намір отримати згодом. Після завершення реконструкції, ще до здачі його в експлуатацію, він з відповідачкою не може досягти згоди про розмір їхніх часток у вказаному майні. Відповідачка стверджує, що його частка у праві власності на квартиру № 102, що знаходиться по вул. Куліша 9 в м. Стебнику, відсутня, з чим він погодитись не може.

На підставі ч.4 ст. 368 ЦК України просить визнати квартиру № 102, що знаходиться по вул. Куліша 9 в м. Стебнику Львівської області, загальною площею 66,0 кв.м., спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

В ч. 1 ст. 332 ЦК вказано, що переробкою є використання однієї речі, в результаті чого створюється нова річ. Згідно ч. 1 ст. 331 право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або Законом. Ч. 2 ст. 383 ЦК України обумовлено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Законодавець передбачає можливість захисту законного інтересу особи, яка здійснила самочинне переобладнання нерухомого майна, належного йому на праві приватної власності, шляхом визнання за такою особою права власності на самочинно реконструйоване нерухоме майно (ч. 2 ст.16 ЦК України).

Виходячи з положення ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними і у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

В ст. 71 СК України передбачено, що майно яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, просить суд його задоволити, згідно письмової заяви.

Відповідачка, ОСОБА_2, надіслала письмову заяву про те, що проти задоволення позову не заперечує, з позовними вимогами згідна.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, шляхом укладення договору купівлі-продажу, було куплено квартиру АДРЕСА_1.

Без отримання дозволу на проведення будівельних робіт сторони по справі спільною працею та за рахунок сумісних коштів здійснили реконструкцію квартири, шляхом збільшення її загальної площі.

Відповідно до ч. 4 ст. 368 ЦК України спільною сумісною власністю є майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Ч.4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Ч. 1 ст. 70 СК України обумовлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Також, на підставі ч.4 ст. 368 ЦК України є можливість визнати квартиру № 102, що знаходиться по вул. Куліша 9 в м. Стебнику Львівської області, загальною площею 66,0 кв.м., спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Виходячи з наведеного, суд обґрунтовано приходить до переконання про необхідність визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності - по 1/2 частині кожному на квартиру № 102 загальною площею 66,0 кв.м., житловою 25,2 кв.м., що знаходиться в м. Стебник по вул. Куліша, 9 Львівської області.

Керуючись ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 331, 368, 372, 392 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) право спільної сумісної власності - по 1/2 частині кожному на квартиру № 102 загальною площею 66,0 кв.м., житловою 25,2 кв.м., що знаходиться в м. Стебник по вул. Куліша, 9 Львівської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк.

Суддя _______________