справа № 619/3833/13-ц
провадження 2/619/1685/13
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.12.2013 року Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого-судді Калмикової Л.К.
при секретарі Пономарьовій К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ТОВ «Харків-Капітал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ТОВ «Харків-Капітал» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Харків-Капітал» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-
Позивач ТОВ «Харків-Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
В травні 2012року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 при розробці земельних ділянок на вулиці Озерній в с. Чайківка, які надані їм у власність та розташовані напроти їхньої земельної ділянки, демонтували бетонну дорогу, розташовану на земельній ділянці загального користування, посилаючись на включення цієї земельної ділянки в їх державні акти на землю, порушили під'їзд до Центру реабілітації, дозволів на демонтаж дороги та будівництво нової дороги, відповідних проектів не надали.
Демонтована дорога проходила вздовж об'єкту ТОВ «Харків-Капітал» та доходила до берега водоймища і далі йшла понад його берега, надаючи змогу як їм, так і мешканцям с.Чайківка , інших прилеглих територій мати безпечний доступ до води для відпочинку, проведення спортивно-оздоровчих заходів. Згідно технічної документації щодо землеустрою та відомостей земельного кадастру, викопіювання з чергового плану від 1.08.2012р. бетонна дорога значиться у базах даних.
16.07.2013р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 незаконно почато встановлення бетонної огорожі, яка повністю закриває доступ до земельної ділянки ТОВ «Харків-Капітал». Була складена заява про кримінальне правопорушення по факту незаконного встановлення огорожі та перекриття підїздної дороги загального користування Центру реабілітації.
Відповідачі порушили користування земельною ділянкою, землями загального користування, порушили межові знаки. Ними земельні ділянки використовуються способом, який не дозволяє ТОВ «Харків-Капітал» користуватись земельною ділянкою, на якій розташований Центр реабілітації за цільовим призначенням.
Вважає неправомірними розпорядження Дергачівської райдержадміністрації від 31.07.2012 року, щодо надання відповідачам у власність земель рекреаційного призначення, зміну їх цільового призначення під селянське господарство, садівництво.
Просить зобов'язати відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ТОВ «Харків-Капітал» земельною ділянкою під Центром реабілітації, зобов'язати відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ТОВ «Харків-Капітал» земельною ділянкою під Центром реабілітації «Лозовеньки», що розташований по вулиці Озерній, 22 в селищі Чайківка Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області шляхом відновлення бетонної дороги на земельній ділянці загального користування та не вчиняти дій по встановленню огорожі на даній земельній ділянці, по якій здійснюється під'їзд до центральних воріт Центру реабілітації «Лозовеньки».
Земельний кодекс України виділяє землі за основним цільовим призначення певної категорії, в т.ч. землі рекреаційного призначення (ст. 19), визначення яких, тобто віднесення до певної категорії (ст. 20), здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень (ст.ст. 13, 15, 17, 122) за проектами землеустрою щодо їх відведення (ст.ст. 118, 123, 183, 184), що відбувається при їх передачі у власність або наданні у користування шляхом затвердження відповідних землевпорядних проектів або прийняття рішення про зміну цільового призначення земельних ділянок чи формування земельних ділянок (ст. 79-1).
Зазначає, що відповідно до ст.ст. 38, 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами. До природних ресурсів місцевого значення належать природні ресурси, не віднесені законодавством України до природних ресурсів загальнодержавного значення. До природних ресурсів належать землі та води України, в т.ч. земля рекреаційного призначення та водного фонду (ст.ст. 4, 47, 64, 85, 87, 88, 89 Водного кодексу України).
За межами міст та інших населених пунктів до складу земель рекреаційного призначення належать землі, зайняті лісопарками та іншими зеленими насадженнями, що виконують захисні та санітарно-гігієнічні функції і є місцем відпочинку населення.
Щодо обєкту нерухомого майна, які належать на праві власності відповідачу ТзОВ «Харків-Капітал», а саме: Центр реабілітації «Лозовеньки», у вигляді незавершеного будівництва 85% готовності приміщення гостиниці А-2Апд, то межі рекреаційних зон, функціональне зонування та планувальна організація їх територій мають відповідати чинним містобудівним і гігієнічним нормативам та вимогам до планування і забудови зон відпочинку ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», а також Санітарних правил і норм «Планування та забудова населених місць», Погодження вибору земельної ділянки під будівництво закладів відпочинку і туризму та відповідної проектної документації, що покладається на державну санітарно-епідеміологічну службу України. Так, Спеціальний правовий режим земель, зайнятих рекреаційно-оздоровчими об'єктами щодо створення будинків відпочинку, пансіонатів, туристичних баз, туристичних притулків, баз відпочинку й інших рекреаційно-оздоровчих об'єктів, діють Державні санітарні правила розміщення, облаштування й експлуатації оздоровчих закладів, затверджені наказом Міністерства охорони здоровя України № 172 від 19.06.1996 року.
Зазначена земельна ділянка, відповідно до ст.ст. 83, 84, 122 ЗК України, належить на праві власності державі, в особі обласної державної адміністрації, у звязку з тим, що є землею рекреаційного призначення та відноситься до земель загального користування та частково до земель водного фонду з водоохоронною зоною, частиною якої є прибережна захисна смуга.
Відповідно до п. д) ч. 1 ст. 90 ЗК України тільки власники земельних ділянок мають право споруджувати будівлі і споруди. Крім того, відповідно до ст. 103 ЗК України, Державних будівельних норм 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», норм Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про планування і забудову територій», «Про будівельні норми», «Про благоустрій населених пунктів» та розяснень Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України (Інформаційний бюлетень, №10, жовтень, 2003 р., К.: Укрархбудінформ), які стосуються п.3.19. ДБН 360-92 поверховість забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок встановлюються місцевими правилами забудови. Розроблення таких правил та їх затвердження здійснюється відповідно до норм законів «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про планування і забудову територій». В разі, якщо через відсутність таких правил питання огорожі ділянок залишається неврегульованим, можуть застосовуватись також положення ст.ст. 90, 103 ЗК України, які зобовязують власників земельних ділянок вчиняти дії на користування спорудженою будівлею у відповідності до санітарних норм, а саме СН-441-72 «Вказівки по проектуванню огорож майданчиків та ділянок підприємств будинків і споруд», де зазначено, що огорожі земельних ділянок необхідно влаштовувати по межі земельних ділянок, визначених документами на землекористування (Державним актом на право власності на земельну ділянку або Свідоцтвом на право власності на земельну ділянку та їх державної реєстрації, Договором оренди). Приступати до використання земельної ділянки та встановлення на ній огорожі без документів на право власності на земельну ділянку або її користування (Договір оренди) забороняється, відповідно ст.ст. 125, 126 ЗК України.
Це також підтверджує лист Державної екологічної інспекції у Харківській області від 23.08.2013р. № к-288/01-26/06-19.
ТзОВ «Харків-Капітал» незаконно, без належних підстав здійснює користування землею в зоні рекреаційного призначення, водоохоронної зони та прибережної захисної смуги, що є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності, де забороняється будівництво будь-яких споруд, у тому числі баз відпочинку, влаштування звалищ сміття, накопичувачів рідких і твердих відходів (ст. 61 ЗК України, ст. 89 ВК України).
Відповідно нормам Земельного та Водного кодексів України, для створення сприятливого режиму водних обєктів вздовж водосховищ встановлюються водоохоронні зони (ст. 58 ЗК України, ст. 87 ВК України), в межах яких виділяються прибережні захисні смуги (ст. 60 ЗК України, ст. 88 ВК України). Порядок надання земель водного фонду в користування встановлюється земельним законодавством та здійснюється з урахуванням вимог щодо охорони водойм від забруднення, засмічення та замулення, а також з додержанням правил архітектури планування та санітарних вимог (ст. 85 ВК України).
Відповідно до ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом.
Обовязками землекористувачів, у т.ч. без належних на то правових підстав (Договору оренди, Свідоцтва про право власності), згідно ст. 96 ЗК України, є:
- забезпечення використання землі за цільовим призначенням;
- додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля;
- сплачувати земельний податок або орендну плату;
- не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів;
- дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням водоохоронних зон.
Відповідно до ст. 103 ЗК України землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).
Згідно ст. 104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.
Ст. 106 ЗК України, передбачає, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.
Ст.ст. 141, 143 ЗК України передбачають підстави припинення права на земельну ділянку, в т.ч. на користування, до яких належить: використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; не усунення допущених порушень земельного та екологічного законодавства.
Ст.ст. 211, 212 ЗК України передбачають відповідальність за порушення земельного законодавства. Юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення:
а) самовільне зайняття земельних ділянок;
б) псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами;
в) розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об'єктів, що негативно впливають на стан земель;
ґ) невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням;
д) порушення строків повернення тимчасово займаних земель або невиконання обов'язків щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням;
е) знищення межових знаків.
Законом може бути встановлено відповідальність і за інші порушення земельного законодавства.
Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.
Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.
Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом:
б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;
в) відшкодування заподіяних збитків;
г) застосування інших передбачених законом способів.
У звязку з порушенням зі сторони ТзОВ «Харків-Капітал» прав власників суміжних земельних ділянок (землекористувачів), у т.ч. її (позивача), держави (в особі районної чи обласної державної адміністрації) та інших громадян на їх право загального користування земельною ділянкою рекреаційного призначення, недотримання вимог правил добросусідства, порушення межових знаків земельної ділянки, непогодження меж у встановленому порядку під час виготовлення технічної документації щодо землеустрою, порушення інших її прав власника земельній ділянки, вважає, що її позовні вимоги, як позивача, є повністю обґрунтованими і законними, що дає їй право на звернення до суду, як власника суміжної земельної ділянки, користувача земельною ділянкою рекреаційного призначення загального користування та користувача земельною ділянкою водного фонду.
Далі позов містить ті ж дані, що і в позові ОСОБА_2
У судовому засіданні представник позивача-відповідача ТОВ «Харків-Капітал» ОСОБА_3 свою позовну заяву підтримала в повному обсязі, наполягала на її задоволенні. Дала пояснення аналогічні тим, що маються у позовній заяві. Зустрічні позовні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 не визнала.
Доповнила, що ТОВ «Харків-Капітал» придбало цілісний майновий комплекс у ТОВ «Харківська нафтова компанія». Після придбання будь-яке будівництво не проводилось. Відповідачами захоплена земельна ділянка загального користування.
Представник позивачів-відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2-ОСОБА_4 позовні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 підтримав повністю, дав аналогічні пояснення тим, які містяться у позовах. Позов ТОВ «Харків-Капітал» не визнав.
Доповнив, що його довірителі не оспорюють право власності відповідача за їх позовами на нерухоме майно, але ТОВ «Харків-Капітал» не має державного акта на землю, не укладений договір оренди землі, а тому немає законних підстав огороджувати земельну ділянку.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.
Земельною ділянкою користується Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків-Капітал».
Відповідно до ст.ст. 38, 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами. До природних ресурсів місцевого значення належать природні ресурси, не віднесені законодавством України до природних ресурсів загальнодержавного значення. До природних ресурсів належать землі та води України, в т.ч. земля рекреаційного призначення та водного фонду (ст.ст. 4, 47, 64, 85, 87, 88, 89 Водного кодексу України).
За межами міст та інших населених пунктів до складу земель рекреаційного призначення належать землі, зайняті лісопарками та іншими зеленими насадженнями, що виконують захисні та санітарно-гігієнічні функції і є місцем відпочинку населення.
Щодо обєкту нерухомого майна, які належать на праві власності відповідачу ТзОВ «Харків-Капітал», а саме: Центр реабілітації «Лозовеньки», у вигляді незавершеного будівництва 85% готовності приміщення гостиниці А-2Апд, то межі рекреаційних зон, функціональне зонування та планувальна організація їх територій мають відповідати чинним містобудівним і гігієнічним нормативам та вимогам до планування і забудови зон відпочинку ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», а також Санітарних правил і норм «Планування та забудова населених місць», Погодження вибору земельної ділянки під будівництво закладів відпочинку і туризму та відповідної проектної документації, що покладається на державну санітарно-епідеміологічну службу України. Так, Спеціальний правовий режим земель, зайнятих рекреаційно-оздоровчими об'єктами щодо створення будинків відпочинку, пансіонатів, туристичних баз, туристичних притулків, баз відпочинку й інших рекреаційно-оздоровчих об'єктів, діють Державні санітарні правила розміщення, облаштування й експлуатації оздоровчих закладів, затверджені наказом Міністерства охорони здоровя України № 172 від 19.06.1996 року.
Зазначена земельна ділянка, відповідно до ст.ст. 83, 84, 122 ЗК України, належить на праві власності державі, в особі обласної державної адміністрації, у звязку з тим, що є землею рекреаційного призначення та відноситься до земель загального користування та частково до земель водного фонду з водоохоронною зоною, частиною якої є прибережна захисна смуга.
Відповідно до п. д) ч. 1 ст. 90 ЗК України тільки власники земельних ділянок мають право споруджувати будівлі і споруди. Крім того, відповідно до ст. 103 ЗК України, Державних будівельних норм 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», норм Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про планування і забудову територій», «Про будівельні норми», «Про благоустрій населених пунктів» та розяснень Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України (Інформаційний бюлетень, №10, жовтень, 2003 р., К.: Укрархбудінформ), які стосуються п.3.19. ДБН 360-92 поверховість забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок встановлюються місцевими правилами забудови. Розроблення таких правил та їх затвердження здійснюється відповідно до норм законів «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про планування і забудову територій». В разі, якщо через відсутність таких правил питання огорожі ділянок залишається неврегульованим, можуть застосовуватись також положення ст.ст. 90, 103 ЗК України, які зобовязують власників земельних ділянок вчиняти дії на користування спорудженою будівлею у відповідності до санітарних норм, а саме СН-441-72 «Вказівки по проектуванню огорож майданчиків та ділянок підприємств будинків і споруд», де зазначено, що огорожі земельних ділянок необхідно влаштовувати по межі земельних ділянок, визначених документами на землекористування (Державним актом на право власності на земельну ділянку або Свідоцтвом на право власності на земельну ділянку та їх державної реєстрації, Договором оренди). Приступати до використання земельної ділянки та встановлення на ній огорожі без документів на право власності на земельну ділянку або її користування (Договір оренди) забороняється, відповідно ст.ст. 125, 126 ЗК України.
Це також підтверджує лист Державної екологічної інспекції у Харківській області від 23.08.2013р. № к-288/01-26/06-19.
ТзОВ «Харків-Капітал» незаконно, без належних підстав здійснює користування землею в зоні рекреаційного призначення, водоохоронної зони та прибережної захисної смуги, що є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності, де забороняється будівництво будь-яких споруд, у тому числі баз відпочинку, влаштування звалищ сміття, накопичувачів рідких і твердих відходів (ст. 61 ЗК України, ст. 89 ВК України).
Відповідно нормам Земельного та Водного кодексів України, для створення сприятливого режиму водних обєктів вздовж водосховищ встановлюються водоохоронні зони (ст. 58 ЗК України, ст. 87 ВК України), в межах яких виділяються прибережні захисні смуги (ст. 60 ЗК України, ст. 88 ВК України). Порядок надання земель водного фонду в користування встановлюється земельним законодавством та здійснюється з урахуванням вимог щодо охорони водойм від забруднення, засмічення та замулення, а також з додержанням правил архітектури планування та санітарних вимог (ст. 85 ВК України).
Відповідно до ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом.
Обовязками землекористувачів, у т.ч. без належних на то правових підстав (Договору оренди, Свідоцтва про право власності), згідно ст. 96 ЗК України, є:
- забезпечення використання землі за цільовим призначенням;
- додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля;
- сплачувати земельний податок або орендну плату;
- не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів;
- дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням водоохоронних зон.
Відповідно до ст. 103 ЗК України землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).
Згідно ст. 104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.
Ст. 106 ЗК України, передбачає, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.
Ст.ст. 141, 143 ЗК України передбачають підстави припинення права на земельну ділянку, в т.ч. на користування, до яких належить: використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; не усунення допущених порушень земельного та екологічного законодавства.
Ст.ст. 211, 212 ЗК України передбачають відповідальність за порушення земельного законодавства. Юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення:
а) самовільне зайняття земельних ділянок;
б) псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами;
в) розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об'єктів, що негативно впливають на стан земель;
ґ) невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням;
д) порушення строків повернення тимчасово займаних земель або невиконання обов'язків щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням;
е) знищення межових знаків.
Законом може бути встановлено відповідальність і за інші порушення земельного законодавства.
Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.
Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.
Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом:
б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;
в) відшкодування заподіяних збитків;
г) застосування інших передбачених законом способів.
У звязку з порушенням зі сторони ТзОВ «Харків-Капітал» прав власників суміжних земельних ділянок (землекористувачів) на їх право загального користування земельною ділянкою рекреаційного призначення, недотримання вимог правил добросусідства, порушення межових знаків земельної ділянки, непогодження меж у встановленому порядку під час виготовлення технічної документації щодо землеустрою, порушення інших прав ОСОБА_2, ОСОБА_1, вказаних вище, їх позови суд знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а, відповідно, у задоволенні позову ТОВ «Харків-Капітал» суд відмовляє.
На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.19,20,50-52,90,103,104,106,125, 152, 153 ЗК України, ст.ст.203, 215, 216 ЦК України, ст.ст.10, 11, 27, 31, 57-60, 209, 212, 215 ЦПК України, -
У задоволенні позовної заяви ТОВ «Харків-Капітал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою- відмовити повністю.
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Суддя Л. К. Калмикова