Справа № 434/3781/13-ц
Провадження № 2/434/2644/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М                    У К Р А Ї
Н И

/Мотивована частина/

26 грудня 2013
року                    Артемівський
районний суд м. Луганська

у складі головуючого
судді
Морозової С.М.

при
секретарі
Івановій І.І.,
Височиній А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
цивільний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В

Позивачі звернулися до суду з позовною
заявою та просили суд стягнути
солідарно з відповідачів на користь
позивачів матеріальну шкоду у розмірі
40 616,85 грн., стягнути з відповідачів на
користь неповнолітньої ОСОБА_5,
законними представниками якої вони є в
рахунок моральної шкоди 200000 грн.,
стягнути з відповідачів солідарно на
користь позивачів по 100 000 грн. на
кожного в рахунок моральної шкоди.

Надалі позивачі подали позовну заяву
зі збільшеними позовними вимогами та
просять суд стягнути солідарно з
відповідачів на користь ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в рахунок матеріальної шкоди 103
823,95 грн., посилаючись на наступні
обставини.

12.07.2011 року коли їх неповнолітня дочка
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з
малолітньою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2
проходили мимо будинку ОСОБА_4, що
знаходиться за адресою: м. Луганськ,
пров. Грушевського, 2, відчинилася
хвіртка та з двору вибіг собака
бійцівської породи пітбультер'єр, який
накинувся на дітей та спричинив тяжкі
тілесні ушкодження ОСОБА_5 та
незгладиме спотворення обличчя.

У зв’язку з тілесними ушкодженнями
дитина знаходилася на лікуванні, на яке
позивачами було витрачено 103 823,95 грн.

Дитині була завдана моральна шкода, яка
полягає в тому, що тривалий час вона не
могла вільно розмовляти, вживати їжу,
постійно згадувала ті страшні події,
страх до цього часу залишився в неї,
вона боїться залишатися на самоті,
страждає від ушкодження свого обличчя,
не може вільно спілкуватися зі своїми
друзями, в основному спілкується
тільки з рідними. На цей час вона
позбавлена можливості будувати плани
на майбутнє, оскільки спотворення
обличчя є незгладимим на все останнє
життя.

Страждання своєї дитини позивачі
оцінюють у розмірі 200000 грн.

У зв’язку з ушкодженнями у дитини
позивачі змушені змінити своє життя, бо
вимагалося багато часу на поїздки з
дитиною на лікування, постійне
перебування з нею, змушені були
постійно заспокоювати дитину,
запевняти її, що рани на обличчі
пройдуть, позивачка змушена була
покинути роботу та постійно
знаходитися з дитиною, яка потребувала
постійного знаходження з нею, позивачі
не змогли приділяти уваги іншим дітям,
тому позивачі оцінюють свої моральні
страждання у розмірі по 100000 грн. на
кожного.

Представник відповідача позов визнав
частково, згоден виплатити 8 000 грн. в
рахунок моральної шкоди та суму
матеріальної шкоди в розмірі 5181,38 грн.,
стягнувши з відповідача ОСОБА_3,
посилаючись на те, що ОСОБА_4 не може
бути відповідачем по справі, оскільки
постановою Артемівського районного
суду м. Луганська визнано вину
господаря собаки, а саме ОСОБА_3
Відповідно висновку від 08.08.2011 року
Українського інституту пластичної
хірургії та косметології “ВИРТУС”
хірургічне втручання в лікування
дитини ОСОБА_5 було протипоказано, тому
матеріальні витрати на поїздку в
клініку Ізраїлю та на придбану в
Ізраїлі косметику відповідач не
визнає. До правовідносин, які виникли
між сторонами по справі неможливо
застосовувати Інструкцію про службові
відрядження № 59, затвердженою 13.03.1998
року, бо згідно неї грошові витрати
використовуються лише для авансового
/попереднього/ розрахунку витрат на
відрядження, а суми фактично понесених
витрат повинні бути підтверджені лише
документально. Також суд повинен
врахувати матеріальне становище
відповідача, який не має постійної
роботи, є власником автомобіля
вартість якого приблизно 50-55 тис. грн.,
що не зможе компенсувати суму
моральної шкоди, заявленої в позові.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши сторони по справі та їх
представників, розглянувши справу в
межах заявлених позовних вимог і
наданих сторонами доказів, оцінивши
докази відповідно до вимог ЦПК України,
суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 12.07.2011 року собака
бійцівської породи пітбультер'єр «Айс»
вибіг за територію двору будинку за
адресою: м. Луганськ, сел. Вольний, пров.
Грушевського, 2, де проходили малолітні
діти ОСОБА_6 та ОСОБА_5, напав на дівчат
та спричинив останнім тяжкі тілесні
ушкодження та незгладиме спотворення
обличчя.

З свідоцтва про народження ОСОБА_5
вбачається, що вона народилася 13 серпня
1998 року, її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1

З обвинувального висновку відносно
ОСОБА_3 за ст. 128 КК України вбачається,
що ОСОБА_3 згідно медичного паспорту є
господарем собак бійцівської породи за
прізвиськами «Айс» і «Боня», а також є
особою, яка здійснювала виховання,
дресуру та догляд за ними, достовірно
знаючи, що внаслідок особливостей
ляпаної породи собак, а саме підвищеною
агресивністю, заниженого больового
синдрому, він є господарем джерела
підвищеної небезпеки.

З постанови головного державного
санітарного лікаря Артемівського
району м. Луганська про накладення
штрафу № 434-15 від 16.07.2011 року вбачається,
що ОСОБА_3 визнаний винним у
недодержанні правил утримання
домашньої собаки породи американський
пітбультер'єр, в результаті чого
постраждали дві дитини ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, за що на ОСОБА_3 накладений
штраф у сумі 102,00 грн.

Згідно висновку судово - медичної
експертизи № 2177 від 20.09.2011р. малолітній
ОСОБА_5 були спричинені тілесні
ушкодження у вигляді: множини укушених
ран обличчя, проникаючих у порожнину
рота, укушено - рваної рани лівого
плеча. По ступеню тяжкості
вищезазначені пошкодження, як в
сукупності, так и ізольовано один від
одного відносяться до категорії
тілесних пошкоджень, які потягли за
собою короткочасний розлад здоров’я.
Внаслідок заживання вищевказаних ран є
рубці, які в свою чергу є незгладимими,
і таким чином, данні пошкодження носять
ознаки тяжких тілесних пошкоджень, які
потягли за собою незгладиме
спотворення обличчя.

З постанови Артемівського районного
суду м. Луганська від 24.02.2012 року
вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачувався
у вчиненні злочину передбаченому ст.128
КК України за ознаками необережне
тяжке тілесне ушкодження та його
звільнено від кримінальної
відповідальності, кримінальна справа
за його обвинуваченням за ст.128 КК
України закрита на підставі ЗУ «Про
амністію в 2011 році» від 08.07.2011 року,
оскільки на його утриманні знаходиться
неповнолітня дитина.

Згідно відповіді начальника центра
надання послуг, пов’язаних з
використанням автотранспортних
засобів обслуговування м. Луганськ,
Слов’яносербського та Лутугинського
районів /підпорядкованого УДАІ/ УМВС
України в Луганській області від 10.09.2013
року відповідач ОСОБА_3 станом на 29.08.2013
року є власником автомобіля НОМЕР_1 2007
року випуску.

З виписки з історії хвороби № 9955 на
ім’я ОСОБА_5 вбачається, що вона
знаходилася в ЧЛХ ЛОКБ з 12.07.2011 року по
23.07.2011 року, була доставлена машиною
швидкої допомоги, з діагнозом множинні
укушені рани обличчя, проникаючих у
порожнину рота, Остра реакція на стрес
тяжкого ступеню, депресивний синдром,
укушена рана лівої верхньої кінцівки.

Відповідно довідки № 633 від 18.08.2011 року
вбачається, що ОСОБА_5 рекомендоване
санаторно-курортне лікування.

З рахунку № 155 від 22 серпня 2011 року
вбачається, що за лікування в ДП
«Санаторій «Немирів» ОСОБА_1 сплачено
1728,00 грн.

Відповідно довідки від 26.12.2012 року
вартість обстеження та консультації у
пластичного хірурга в Ізраїлю
становить 170 доларів США або 1358,81 грн.

З довідки-направлення та квитанції про
вартість ізраїльської медичної
косметики від 03.01.2013 року вбачається, що
вартість тонального крему, коректора,
пудри, спрею, кистей становить 1716
шекелів або 3630,37 грн.

Відповідно довідки про вартість
консультації та обстеження у
пластичного хірурга в Ізраїлю від
20.11.2011р. становить 1450,00 доларів США або
11577,53 грн.

З консультативного висновку від 08.08.2011
року лікаря клініки «Віртус»
вбачається, що у ОСОБА_5 встановлений
діагноз посттравматичні свіжі
атрофічні рубці щічних областей.
Хірургічне лікування та лікування з
використанням лазерних технологій на
даний момент не показано. Застосування
даних методів лікування, можливо, не
раніше ніж через рік після травми.

Ст.1166 ЦК України передбачає, що майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
особи, а також шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Ст.1187 ЦК України передбачає, що
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов’язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утримання диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює небезпеку для особи, яка цю
діяльність здійснює та інших осіб.

Ст.1199 ЦК України передбачає, що у разі
каліцтва або іншого ушкодження
здоров’я малолітньої особи, фізична
або юридична особа, яка завдала цієї
шкоди, зобов’язана відшкодувати
витрати на її лікування, протезування,
постійний догляд, посилене харчування
тощо.

За таких обставин, суд вважає, що
неправомірними діями відповідача
ОСОБА_3 неповнолітній потерпілій
ОСОБА_5 були спричинені тілесні
ушкодження, на її лікування були
витрачені грошові кошти, а саме: на
проїзд, санаторно-курортне лікування,
консультації на суму 40105,82 грн., з яких
представник відповідача не заперечує
проти суми в розмірі 5181,38 грн.

Суд не приймає до уваги посилання
представника відповідача на те, що
згідно висновку від 08.08.2011 року
Українського інституту пластичної
хірургії та косметології “ВИРТУС”
хірургічне втручання в лікування
дитини ОСОБА_5 було протипоказано, тому
матеріальні витрати на поїздку в
клініку Ізраїлю та на придбану в
Ізраїлі косметику не повинні
відшкодовуватися відповідачем,
оскільки позивачі як батьки мали право
приймати усі заходи для лікування
своєї дитини і приймали ці заходи, в
тому числі поїздки до Ізраїлю, що
підтверджено належними документами. До
того ж як вбачається з наданих
позивачами доказів, такої
спеціальності як дитячий пластичний
хірург на Україні немає і ця обставина
змусила позивачів звертатися до клінік
Ізраїлю.

Посилання представника відповідача
про те, що до Ізраїлю в 2012 році могла
поїхати тільки мати без батька
спростовуються викликом шпиталю
Ізраїлю від 23.12.2012 року, з якого
вбачається, що ОСОБА_5 необхідно
прибути до Медичного центру Шиба з
супровідними ОСОБА_2 та ОСОБА_1 -
батьками неповнолітнього пацієнта.

Позов в частині відшкодування суми
добових витрат, які пов’язані з
знаходженням в санаторії, в клініках за
межами м. Луганська в розмірі 1380,00 грн.
не підлягає задоволенню, оскільки
Інструкція про службові відрядження в
межах України та за кордон, затверджена
Наказом міністерства фінансів України
від 13.03.1998 року № 59 та на підставі якої
позивачами зроблені розрахунки не
розповсюджується на цивільні
правовідносини, які виникли між
сторонами по справі.

З акту дослідження від 14.09.2013 року
вбачається, що з 2010 року по теперішній
час ОСОБА_3 та ОСОБА_4 утримують собаку у
дворі свого будинку, собака породи
пітбультер'єр періодично гуляє у дворі
без намордника, прив’язі та без
догляду.

З довідки директора позашкільного
навчального закладу школи мистецтв
естетичного виховання вбачається, що
дійсно ОСОБА_5 обучається в школі
мистецтв естетичного виховання, з
01.09.2011 року по 31.05.2012 року знаходилася в
академічній відпустці за станом
здоров’я.

Згідно довідки директора Луганської
середньої загальноосвітньої школи
І–ІІІ ступеня від 24.10.2013 року ОСОБА_5
дійсно навчалась в КЗ «Луганської
середньої загальноосвітньої школи
І–ІІІ ступеня № 51», в 2011-2012 році
знаходилася на індивідуальному
навчанню, вдома /наказ по школі № 70/ІІ
від 15.09.2011 року.

Згідно довідки від 01.11.2013 року
директора загальноосвітньої школи
І-ІІІ ступенів № 31 Сімферопольської
міської ради автономної республіки
Крим ОСОБА_5 дійсно навчається в 10 класі
на дистанційній формі навчання.

З довідки ЛКК ЛМДЛ № 2 вбачається, що
ОСОБА_5 стоїть на диспансерному обліку
у лікаря стоматолога та їй показано
хірургічне втручання, пластика м’яких
тканин та шкіряних покровів правої та
лівої області обличчя.

Неповнолітня ОСОБА_5 суду пояснила, що
12.07.2011 року вона йшла зі своєю сестрою
додому, в цей час з хвіртки ОСОБА_4
вийшла бабуся стала їм пропонувати
абрикоси, але в той же час з хвіртки
вибігла собака та накинулася на її
сестру ОСОБА_6. Вона дуже злякалася, але
стала захищати сестру, тоді собака
вчепилася їй самій в обличчя. Вони дуже
кричали і вибіг ОСОБА_3, став кричати на
собаку та заганяти її у двір, а вони
пішли додому. Сусідка побачила, що вони
стікають кров’ю та відвела їх додому.
Вони проживають неподалік від ОСОБА_3 і
до цього часу ОСОБА_3 тримає цих собак і
вона змушена йти різними шляхами, бо
боїться, що собака знов може вибігти та
покусати її. Після цього вони їздили до
Ізраїлю, бо дуже сподівалися, що лікарі
Ізраїлю повернуть їй попередній стан
обличчя, там вона проходила курс
лікування, вони там купили креми для
обличчя за рекомендацією лікарів, але
всі лікарі казали, що відновлення
попереднього стану обличчя неможливе.
Після Ізраїлю вони їздили на уколи в м.
Донецьк, бо в м. Луганську немає
лікарів, які б надали згоду робити
уколи в обличчя. Вона три місяця носила
на обличчі маску цілодобового тиску.

До цьому випадку вона співала, вчилася
в музичній школі, сподівалася
виступати на сцені, дуже любила
спілкуватися з друзями. На цей час їй
самій невідоме її майбутнє, вона
вчиться на дистанційній формі
навчання, не спілкується з друзями, бо
їй соромно за своє обличчя.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що ОСОБА_5
її онука. В 2011році її обличчя покусала
собака ОСОБА_3. До цього випадку її
онука була весела, жвава дівчинка,
любила спілкуватися з друзями, ходила в
музичну школу, цирк, театр. Після цього
випадку онука стала зовсім іншою,
перестала всюди ходити, спілкуватися з
друзями, перестала ходити в школу, бо їй
було соромно за своє обличчя, діти
могли образити її. Батьки возили її
тільки на машині, бо вона не могла
їздити на маршрутках, почала навчатися
дистанційно. На протязі кількох
місяців онука змушена була носити
цілодобова маску на обличчі. Вже на
протязі кілька років онука проходить
різні лікування. Дочка у зв’язку з цим
випадком, часто стала лежати в лікарні,
бо підіймається тиск, на період, коли
онуку покусала собака, дочка була
вагітна і вони дуже боялися втратити
дитину.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що ОСОБА_1
сестра її чоловіка. В липні 2011 року вони
жили разом із ОСОБА_1 і бачили трагедію
цієї сім’ї. Після того, як ОСОБА_5
покусала собака, вона стала дуже
закомплексованою, сором’язливою
дівчинкою, вона кілька місяців носила
цілодобово маску на обличчі, не ходила
до школи, їй скаржилася, що маска дуже
давить на обличчя, в неї болять рубці, в
школі за її спиною її ображають
однокласники. ОСОБА_1 після цього часто
скаржилася на серце, часто підіймався
тиск, дуже плакала, бо переживала за
майбутнє дочки. Після цього вони разом
з дітьми їздили до Одеси на лікування і
брали білети на одне ім’я на все купе.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв’язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров’я; 2) у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв’язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім’ї чи близьких родичів.

Згідно ч.3ст.23 ЦК України, моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру
правопорушення,глибини фізичних та
душевних страждань, погіршення
здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи,яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній особі або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків встановлених
частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади АРК, органу
місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала якщо
шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров’я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Суд враховує рекомендації п.9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
відшкодування моральної /немайнової/
шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, згідно
якої розмір відшкодування моральної
/немайнової/ шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
/фізичних, душевних, психічних тощо/,
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат /їх тривалості,
можливості відновлення тощо/ та з
урахуванням інших обставин; зокрема,
враховуються стан здоров’я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Відповідач ОСОБА_3 як особа, яка
неправомірними винними діями завдала
моральної шкоди позивачам, згідно ст.1167
ЦК України зобов’язаний відшкодувати
їм таку шкоду. Обраний позивачам спосіб
відшкодування моральної шкоди - грішми,
відповідає як вимогам закону так і
фактичним обставинам справи.

Суд вважає, що внаслідок ушкодження
здоров’я ОСОБА_5 були завдані моральні
страждання, оскільки у той час коли
собака відповідача рвала її обличчя,
вона відчувала фізичний біль, отримала
тілесні ушкодження які потягли за
собою незгладиме спотворення обличчя,
що підтверджується висновком
експертизи № 2177 від 21.09.2011 року; після
того як відповідач почув крики дітей
він вийшов на вулицю, але не надав
допомоги малолітнім дітям, а почав
займатися своєю собакою і вони
стікаючи кров’ю вимушені самі були йти
додому, а потім після цих подій дитина
знаходилася в лікарні, що
підтверджується випискою з історії
хвороби № 9955; на протязі тривалого часу
у зв’язку з отриманими ушкодженнями
дитина не могла говорити, навіть їсти,
дитина вимушена була витратити багато
часу не на навчання, а на поїздки до
різних лікарень, в тому числі і за
межами України, які проводять
косметичні операції на обличчі,
тривалий час дитина не могла їздити на
громадському транспорті, соромлячись
за своє обличчя, тривалий час дитина
змушена носити маску високого тиску,
яка одягається на усю голову на протязі
півтори-два роки, до цього часу дитина
потребує психологічної допомоги, бо
постійно згадує ті події і забути їх
для неї неможливо, оскільки відповідач
продовжує займатися цими бійцівськими
собаками, яких тримає у своєму дворі і
вони не позбавлені можливості у
будь-який час знов вискочити на вулицю,
до того ж гуляють без намордника у
дворі, без прив’язі та догляду;
позивачі мешкають поблизу з будинком
відповідача і через страх дитини
вимушені вибирати інший шлях, щоб не
проходити біля будинку відповідача;
для дитини як дівчинки дуже важливо
мати гарне обличчя, яке було в неї до
цих подій, вона багато часу проводить
перед дзеркалом, в надії, що її обличчя
стане таким гарним як раніше;
спілкування з дітьми які є її
ровесниками для неї стало тяжким,
оскільки діти можуть необережно її
образити з приводу її зовнішнього виду,
тому вона багато часу проводить вдома,
відновлення попереднього стану її
обличчя неможливо, що значно впливає на
її майбутню долю; дитина лишилася
можливості реалізувати свої минулі
плани на життя, навчання своє вона
проходить вдома без дітей
однокласників, без спілкування з ними,
до теперішнього часу відповідач в
добровільному порядку не бажає
відшкодувати шкоду, незважаючи на те,
що факт спричинення тілесних ушкоджень
був ще 12.07.2011 року.

З урахуванням характеру моральних
страждань та перелічених факторів, їх
тривалості, виходячи із засад
розумності, виваженості та
справедливості суд вважає, що
заявлений позивачами розмір
відшкодування в 200 000 грн. є надмірним і
розміром грошового відшкодування
моральної шкоди, необхідним за
вказаних обставин є 80 000 грн., відтак
позовні вимоги слід в цій частині
задовольнити частково.

Суд вважає, що внаслідок ушкодження
здоров’я неповнолітній ОСОБА_5 - її
батькам позивачам по справі були також
заподіяні моральні страждання, бо на
протязі тривалого часу вони дивляться
на спотворене обличчя своєї дитини, яке
вже ніколи не буде відновлено, на
протязі кілька років вони витрачають
свій час та гроші на різні
консультації, лікування, операції, вони
не мають можливості реалізувати свої
потенціальні здібності, бо дитина
потребує психологічної допомоги, вони
не можуть заробляти ту кількість
грошів, що потрібна на лікування
дитини, бо для цього потрібен час,
позивачка сприйняла трагедію в час
своєї вагітності, що потребувала
додаткових зусиль для організації
життя від усієї сім’ї, в сім’ї є інші
неповнолітні діти, яким позивачі не
можуть приділяти такої уваги, яку
приділяли до травми дочки ОСОБА_9.

З урахуванням характеру моральних
страждань та перелічених факторів, їх
тривалості, виходячи із засад
розумності, виваженості та
справедливості суд вважає, що
заявлений позивачами розмір
відшкодування по 100 000 грн. на кожного є
надмірним і розміром грошового
відшкодування моральної шкоди,
необхідним за вказаних обставин є по 25
000 грн., відтак позовні вимоги слід в цій
частині задовольнити частково.

Ст.1193 ЦК України передбачає, що суд може
зменшити розмір відшкодування шкоди
завданої фізичною особою залежно від
її матеріального становища, крім
випадків, коли шкоди завдано вчиненням
злочину.

Виходячи з того, що відповідач скоїв
відносно неповнолітньої потерпілої
ОСОБА_5 злочин, передбачений ст.128 КК
України, який відноситься до
необережних злочинів і в нього був
відсутній якийсь умисел на спричинення
шкоди, враховуючи його сімейний стан,
наявність неповнолітньої дитини, тяжку
хворобу його дружини, відсутність
цінного майна, яким можна було б
відшкодувати завдану шкоду, суд
приходить до висновку про зменшення
суми відшкодування моральної шкоди
позивачам, виходячи з засад розумності
та справедливості.

Ст.1190 ЦК України передбачає, що особи,
спільними діями або бездіяльністю яких
було завдано шкоди, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим.

Виходячи з того, що ОСОБА_3 згідно
медичного паспорту являється хазяїном
собак бійцівської породи
«пітбультер'єр» за кличками «Айс» та
«Боня», особою яка фактично здійснює їх
виховання, дресуру та догляд за ними,
достовірно знає, що він є володільцем
джерела підвищеної небезпеки, саме він
визнаний винним за ст.128 КК України, що
відображено в постанові про закриття
справи за його обвинуваченням від
24.02.2012 року, постановою про накладення
штрафу № 434-15 від 16.07.2011 року ОСОБА_3
визнаний винним у недодержанні правил
утримання домашньої собаки породи
американський пітбультер'єр, в
результаті чого постраждали дві дитини
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, за що на ОСОБА_3
накладений штраф у сумі 102,00 грн. і
доказів, що його дружина відповідачка
ОСОБА_4 причетна до спричинення
тілесних ушкоджень вищезазначеними
собаками, саме з її вини, спільних
неправомірних дій чи бездіяльності її
та її чоловіка ОСОБА_3 спричинені
тілесні ушкодження ОСОБА_5 позивачами
не надано, суд вважає за необхідне
відмовити в задоволенні позову
відносно відповідачки ОСОБА_4 за
безпідставністю, оскільки моральна
шкода відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини і доводи
позивачів, що ОСОБА_4 як дружина повинна
відповідати разом з відповідачем
ОСОБА_3 за спричинення тілесних
ушкоджень ОСОБА_5 не заслуговують на
увагу.

На підставі ст.ст. 23, 116, 1167, 1187, 1190, 1193, 1199
ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 – законних представників
неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в
рахунок моральної шкоди завданої
неповнолітній ОСОБА_5 80000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2 в рахунок матеріальної шкоди
40105,82 грн., моральної шкоди по 25000,00 грн.
на кожного, судові витрати у розмірі
229,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на
користь держави 1470,00 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити за безпідставністю позовних
вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня
проголошення рішення до апеляційного
суду Луганської області шляхом подачі
скарги через Артемівський районний суд
м. Луганська.

Суддя: