АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/2090/7942/2012 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 2020/4428/12 Фанда О.А.
Категорія:захист права власності Доповідач - Гальянова І.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого-судді: Гальянової І.Г.

суддів: Колтунової А.І.

Костенко Т.М.

при секретарі Галушко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, в особі його представника ОСОБА_4 , на заочне рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 23 липня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 третя особа у справі : ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житлом, визначення порядку користування житловим приміщенням, вселенням,-

ВСТАНОВИЛА:

03 травня 2012 року позивач, в особі свого представника, звернулась у суд з позовом, в якому на підставі ст.ст. 356, 358, 367, 319 ЦК України, просила встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_2 між нею та відповідачем, виділивши їй у користування житлове приміщення № 6 площею 10, 6 кв.м , а відповідачу -кімнату № 8 площею 17, 4 кв.м. № 3 площею 11, 7 кв.м..Вселити її до кімнати № 6 вказаної квартири та зобов»язати відповідача не чинити їй перепонів у користуванні житловим приміщенням вказаної квартири.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є її рідним братом. Вона є інвалідом з дитинства бо є глухонімою. Після смерті батька вона оформила на себе спадщину та є власником 3/12 частин вказаної квартири, де мешкає відповідач з жінкою та двома дітьми. Вона як власник частки квартири не може користуватись своєю часткою, оскільки відповідач не допускає її до квартири. Позивач також зазначає.що вона як власник частини квартири бажає сплачувати за неї комунальні послуги та підтримувати її санітарно-технічний стан.

Позивачем в позові також ставилось питання щодо призначення у справі судово-технічної експертизи з метою визначення можливості визначити порядок користування спірною квартирою , визначення вартості кімнати № 6 площею 10, 6 кв.м. та визначення вартості різниці площі 0, 7 кв. метрів , яка існує при визначенні порядку користування квартирою та передачею їй в користування кімнати більшою площею, ніж припадає на її частку в спільній частковій власності.

Справу розглянуто судом першої інстанції за відсутності сторін та відсутності даних про належне повідомлення відповідача та третьої особи про день та час слухання справи.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 23 липня 2012 року позовні вимоги позивача задоволено. Суд визначив порядок користування вказаном жилим приміщенням та виділив позивачу в користування житлову кімнату площею 10, 6 кв.м і залишив в користуванні відповідача житлові кімнати площею 17, 4 та 11, 7 кв.м. ,а місця загального користування -кухню, ванну кімнату, кладові залишив в загальному користуванні. Суд вселив позивача в житлову кімнату № 6 площею 10, 6 кв.м. зазначеної квартири та зобов»язав відповідача не чинити перешкод в користуванні позивачем жилим приміщенням. Суд стягнув з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору в сумі 107 грн. 30 коп..

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10 вересня 2012 року, суд відмовив в задоволенні заяви про перегляд вказаного заочного рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, в особі свого представника, просить скасувати вказане заочне рішення та повернути справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, а саме неповідомлення його про час та місце слухання справи ,що порушило його право на надання доказів та заперечень,звернення до суду з зустрічним позовом.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач, в особі свого представника, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з»явились, перевіривши матеріали справи доводи апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, судова колегія приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції, з посиланням на ч.1 ст. 358, ст. 391 ЦК України, виходив з того,що позивач є власником 3/12 частин спірної квартири та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права власності на свою частку в спільній частковій власності.

Однак повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Так судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що позивач є власником 3/12 частин спірної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька ОСОБА_7, виданого 20 січня 2012 року державним нотаріусом Сьомої Харківської держаної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1-16 та вказане право власності позивачем зареєстровано 23.02.2012 року ( а.с. 10,11).

Матеріали також свідчать про те, що 20 січня 2012 року відповідачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_8 на 1/6 частину вказаної квартири ( а.с.60) .

Згідно ж довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації »станом на 18.04.2012 року право власності на зазначену квартиру зареєстровано на 3/12 частини на ім.»я позивача та 3/4 частини квартири зареєстровано на праві спільної сумісної власності за померлими ОСОБА_9, ОСОБА_8 та за відповідачем ОСОБА_10 ( а.с.6).

Матеріали справи також свідчать про те. що вказана квартира належала на праві спільної сумісної власності відповідачу ОСОБА_10 та померлим батькам сторін ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 лютого 1998 року ( а.с.59).

Матеріали справи також свідчать про те , що в спірній квартирі крім відповідача та третьої особи також зареєстровані та проживають діти відповідача: сини ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.24).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідачем надано для огляду технічний паспорт на вказану квартиру та свідоцтва про реєстрацію права власності на вказану квартиру та встановлено, що відповідач є власником 15/12 частин спірної квартири.

Таким чином , матеріали справи свідчать про те, що позивачу та відповідача спірна квартира належить на праві спільної часткової власності.

Згідно до вимог ст. 358 ЦК України, на підставі якої суд першої інстанції вирішив спір, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці ц праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном , відповідної матеріальної компенсації.

Як свідчать матеріли справи, спірною є трьохкімнатна квартира, розташована за вказаною адресою яка має житлову площу 39, 7 кв.м та загальну площу 63, 5 кв.м. , а також має жилі кімнати площею : 10, 6 кв.м., 17, 4 кв.м., 11, 7 кв.м, кухні площею 8, 5 кв.м., ванної кімнати площею 2, 6 кв.м., вбиральні площею 1, 1 кв.м, коридору площею 9. 2 кв.м. та допоміжного приміщення площею 0, 7 кв.м. та двох балконів по 0, 8 кв.м. кожний ( а.с.7-8)

Таким чином на долю позивача в спільній частковій власності припадає 9, 9 25 кв.м. житловою площі ( 39, 7 х 3 : 12), та 5, 95 кв.м. нежитлової площі (63,5 загальної площі - 39, 7 житлової площі х 3 : 12).

Матеріали справи також свідчать про те, що позивач має інше житло , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 ( а.с.2, 3) та в зазначеній квартирі ніколи не проживала.

Згідно до вимог ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності у випадках і в порядку, встановлених законом.

В частинах 1 та 2 ст.13 ЦК України встановлено, що цивільні права особа здійснює у межах , наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов»язана утримуватися від дій, які б могли порушити права інших осіб.

Таким чином, визначення порядку користування спірною квартирою без порушень прав як її співвласника, відповідача ОСОБА_3 так і неповнолітній членів його сім»ї , оскільки їх права щодо користування спірною квартирою зменшуються.

Суд першої інстанції на вказані обставини справи та вимоги норм матеріального права уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог позивача щодо визначення порядку користування спірною квартирою,хоча таке визначення не вирішить виниклий між сторонами спір.

Згідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як свідчить позовна заява позивача, вона вимагає вселити її саме в житлову кімнату № 6 зазначеної вище квартири, яку просить виділити їй в користування.

Оскільки підстави для визначення порядку користування спірної квартири відсутні, то відсутні і підстави для вселення позивача в зазначену кімнату

З огляду на наведене, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню як таке, що ухвалено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам та ухваленню нового рішення в цій частині про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог з зазначених вище підстав.

Між тим, судова колегія погоджується з висновком суду щодо задоволення позовних вимог позивача в частині усунення перешкод в користуванні зазначеною квартирою шляхом зобов»язання відповідача не чинити перешкод в користуванні спірним жилим приміщенням.

Вказаний висновок суду відповідає вимогам закону на наявним у справі доказам. яким суд дав належну оцінку.

Доводи, викладені представником відповідача в апеляційній скарзі висновків суду в цій частині не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни рішення суду в цій частині.

За таких обставин іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню його без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316, 317, 319, 218 ЦПК України, судова колегія ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, в особі його представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Змінити заочне рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 23 липня 2012 року, скасувавши його в частині визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_2 та вселення ОСОБА_5 в житлову кімнату № 6 площею 10, 6 кв.м. зазначеної квартири.

В цій частині ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді :