Справа № 357/6429/13-ц
У Х В А Л А

22 травня 2013 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Бортяна К. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 5, заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору дарування частково недійсним визнання спільним майном подружжя та прва власності на 1/2 частину майна, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 27.03.2013 року ухваленому у справі № 1003/19389/12 за вищезазначеним позовом, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені. А саме, було визнано договір дарування квартири АДРЕСА_1 недійсним, визнано квартиру АДРЕСА_2. Линника в м. Біла Церква Київської області спільною подружньою власністю, визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири №67 буд. №9 по вул. ак. Линника в м. Біла Церква Київської області та стягнено з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі 800 (вісімсот) грн.

Відповідачі по справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно, 29.04.2013 р. та 07.05.2013 р. року звернулися до суду із заявами про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що не були належним чином повідомлені, виклик відповідачів на розгляд даної справи через оголошення в ЗМІ (газету «Час Київщини») є протиправним, а відповідач ОСОБА_2 , взагалі проживає в м. Запоріжжі, а тому не могла дізнатися про розгляд цієї справи. Також, відповідачі повідомляють суд про те, що спірна квартира була придбана за власні кошти ОСОБА_1, які йому позичила його сестра ОСОБА_2, що підтверджується копією розписки. Одночасно, з наведеним ОСОБА_1 підтверджує факт необізнаності ОСОБА_3, про визнання права власності на спірну квартиру за ОСОБА_1 одноособово та в подальшому про дарування цієї квартири ОСОБА_2 В підтвердження своїх вимог по заявам про скасування заочного рішення відповідачі подали письмовий доказ про отримання ними 18.04.2013 р. копії заочного рішення по справі № 1003/19389/12 за вищезазначеним позовом, копію розписки за березень 1996 р про позику коштів.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на розгляд даної заяви не зявилися, але відповідно до ч.1 ст. 231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заявник ОСОБА_1 та його представник і представник ОСОБА_2 підтримали заяву.

Представник позивача ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали заяв, та матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно розпорядження КМ України від 26.12.2012 року № 1065 затверджено перелік друкованих засобів масової інформації місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2013 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме і відповідно до даного Переліку друкований засіб ЗМІ по Київській області є газета «Час Київщини», куди і було розміщено оголошення про виклик. Враховуючи складність справи, суд надав оголошення про виклик відповідачів на розгляд даної справи в дві газети, місцевого та обласного рівня. У суду не було жодної інформації про місце реєстрації другого відповідача Запорізька область. Крім того, суд повідомляв сільську раду с. Храпачі де проживає відповідач про наявність судової справи за позовом ОСОБА_3 Крім того, слід зазначити, що відповідно до положень ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Уразі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається , що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. На даний час ОСОБА_1 є зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_1 9 кв. №67.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Так, відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З конструкції наведеної статті вбачається, що лише за наявності двох умов можливе скасування заочного рішення . Тобто, сама по собі поважна причина неявки відповідачів в суд на розгляд справи не може бути підставою для скасування заочного рішення. Жодних відомостей чи доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи суду не подано. Так, заявники в своїх заявах та додатках до них вказують на підтвердження місця проживання за іншими адресами, ніж надавалися виклики до суду і не подають доказів, що мають істотне значення для іншого вирішення справи.

З огляду наведеного, суд вважає за можливе залишити заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення без задоволення.

Одночасно, суд зазначає, що заявники мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 230, 231,232 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4