Справа № 2/489/3160/13
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

09 грудня 2013 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Універсальна Біржа Клондайк про визнання договору купівлі-продажу частки будинку дійсним та визнання права власності,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила визнати договір купівлі-продажу 52/100 частин будинку № 7 по вул. 3 Інгульська в Миколаєві, укладений між нею та відповідачем дійсним та визнати за нею право власності на вказану частку будинку.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що 04.08.2000 між нею та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу вищезазначеної частки будинку. Вказаний договір був оформлений на Універсальній Біржі Клондайк за № 88 та зареєстрований Миколаївським БТІ за № 7054 від 22.08.2000.

Сторонами за договором було виконано усі суттєві умови. Однак на теперішній час вона позбавлена можливості розпорядитися належним їй нерухомим майном, в звязку з відмовою нотаріуса від посвідчення угоди.

Позивач в судове засідання не з"явилася надала суду заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наполягала на задоволенні позову, проти заочного розгляду не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про місце й час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Третя особа товарна біржа свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Універсальна Біржа Клондайк про визнання договору купівлі-продажу частки будинку дійсним та визнання права власності.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

04 серпня 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу 52/100 частин будинку № 7 по вул. 3 Інгульська в Миколаєві.

Зазначений договір був оформлений на Універсальній Біржі Клондайк за № 88 та зареєстрований Миколаївським БТІ № 7054 від 22.08.2000. Сторонами за договором було повністю виконано усі суттєві умови договору.

Статтею 227 ЦК УРСР (1963 р., що діяв на час укладення договору) визначено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Як вбачається з реєстраційного напису від 22.08.2000 право власності та договір зареєстровані Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, яке підпорядковане Миколаївській міській раді.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 р.) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоди, визнати угоду дійсною. При цьому наступне нотаріальне посвідчення угоди не потрібно.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 набула права власності на 52/100 частин будинку № 7 по вул. 3 Інгульська в Миколаєві. Її право посвідчене реєстраційним написом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов в частині визнання договору купівлі-продажу дійсним підлягає задоволенню.

Що ж стосується вимог позивача, про визнання за нею права власності на 52/100 частин будинку № 7 по вул. 3 Інгульська в Миколаєві, то вони не підлягають задоволенню, так як визнання договору купівлі-продажу дійсним є самостійним способом захисту права власності. Право власності позивача ніким не оспорюється, а тому і не потребує визнання в судовому порядку.

На підставі ст. 47, 227 ЦК УРСР (1963 р.), керуючись ст.ст. 10, 14, 30, 31, 60, 62, 212-214, 226 ЦПК України суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Універсальна Біржа Клондайк про визнання договору купівлі-продажу частки будинку дійсним та визнання права власності задовольнити частково.

Визнати дійсним договір від 04 серпня 2000 року купівлі-продажу 52/100 частин будинку № 7 по вул. 3 Інгульська в Миколаєві, укладений між ОСОБА_2, з одного боку та ОСОБА_1, з іншого боку та посвідчений Універсальною Біржею Клондайк за № 88 та зареєстрований Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 22.08.2000 за № 7054.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв