Справа № 2-3831/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2013 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Деметрадзе Т.Р. при секретарі Секереш О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгород, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Фольксбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи - ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Фольксбанк" про розірвання кредитного та іпотечного договорів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із даним позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи - ОСОБА_4

В позовній заяві вказав, що 17.08.2007 року між ним та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № KF 40801, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредит у сумі 25 000 доларів США, з кінцевим терміном погашення не пізніше 15.08.2014 р.

Для забезпечення виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором, між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, 17.08.2007 року укладено договір поруки за яким поручитель взяв на себе обов'язок нести солідарну відповідальність перед кредитором, у тому ж обсязі, що і боржник.

Окрім цього, між позивачем та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від імені якої діяли ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, за яким відповідачами передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме, квартиру АДРЕСА_2, який належить їм на праві власності на підставі свідоцтва про право власності.

Зазначив, що ОСОБА_4, взяті на себе зобов'язання по Кредитному договору не виконує, внаслідок чого станом на 29.03.2011 р. допустила заборгованість перед банком в сумі - 30 529,69 доларів США, що еквівалентно - 243 242,25 грн., а саме: 21 126,00 доларів США або 168 319,29 грн. - сума заборгованості по кредиту, 9 403,69 доларів США або 74 922,96 грн. - сума заборгованості по відсотках.

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 (в межах договору поруки) на користь позивача заборгованість по кредитному договору в сумі 30 529,69 доларів США, звернути стягнення на заставлене майно, надати право продажу предмета іпотеки та право управління на нерухоме майно, отримання будь-яких документів та довідок необхідних для продажу квартири, а також стягнути з відповідачів судові витрати.

В свою чергу, ОСОБА_4 звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому посилаючись на норми цивільного законодавства, що регламентують порядок та підстави розірвання договорів, вважає, що в зв'язку з істотною зміною обставин, зумовлених настанням світової фінансової кризи, кредитний та іпотечний договори мають бути розірвані, тому, просила їх розірвати.

Під час розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги та просив надати позивачу право продажу предмета іпотеки за ціною 202 000 грн. В судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, на продовження розгляду справи не з'явився, так-як відповідно до поданої ним заяви просив розглянути справу без участі банку.

ОСОБА_4 в судовому засіданні, уточнені позовні вимоги не визнала, позовні вимоги

зустрічного позову підтримала, однак на продовження розгляду справи не з'явилася, хоч належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання, повторно не з'явилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

У зв'язку з повторною неявкою, в судове засідання відповідачів, суд провів розгляд справи у їх відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

В ході судового розгляду встановлено, що між позивачем за первісним позовом та ОСОБА_4 17.08.2007 року було укладено кредитний договір № KF 40801 відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 25 000 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних, строком до 15.08.2014 р.

В забезпечення виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором, між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, 17.08.2007 року укладено договір поруки, за яким поручитель взяв на себе обов'язок нести солідарну відповідальність перед кредитором, у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки.

Окрім цього, з метою виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 від імені якої діяли ОСОБА_1 та ОСОБА_4, 17.08.2007 року, було укладено іпотечний договір, за яким, останніми передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме, квартиру АДРЕСА_2 та належить їм на праві власності на підставі свідоцтва про право власності.

Позивачем за первісним позовом на виконання умов вищевказаного кредитного договору надано ОСОБА_4 кредит у сумі 25 000,00 доларів США, що підтверджується, наявними в матеріалах справи копіями розпоряджень про надання кредиту.

В свою чергу, ОСОБА_4 взяті на себе зобов'язання щодо виконання умов кредитного договору не виконує, внаслідок чого станом на 29.03.2011 року допустила заборгованість перед банком в сумі 30 529,69 доларів США, що еквівалентно - 243 242,25 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В свою чергу, згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_4, внаслідок невиконання зобов'язань по умовах кредитного договору, станом на 29.03.2011 р. має заборгованість перед ПАТ "Фольксбанк" в сумі 243 242,25 грн.

У відповідності до вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Проте, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2010 року, у справі за позовом ВАТ "Фольксбанк" до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про стягнення суми боргу позов задовольнено - та стягнуто з останніх на користь позивача 185 079,49 грн. заборгованості за кредитним договором № KF 40801, а тому в задоволенні позову в частині щодо стягнення з ОСОБА_1 (в межах договору поруки) заборгованості за кредитним договором № KF 40801 в сумі 30 529,69 доларів США слід відмовити.

Водночас, згідно ч.1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", - у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, обраний позивачем спосіб судового захисту, шляхом звернення стягнення на

предмет іпотеки відповідає вимогам законодавства, а тому позовні вимоги про звернення стягнення на квартиру № 2, що знаходяться за адресою м. Чоп, вул. Лаборця князя, будинок № 15 Ужгородського району Закарпатської області, слід задовольнити.

Щодо уточнених позовних вимог про надання права продажу предмета іпотеки будь-якій третій особі за ціною 202 000 грн., суд виходить з положень ст. 42 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" та вважає, що початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації повинна бути встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вирішуючи первісний позов в частині надання позивачу права управління нерухомим майном та отримання будь-яких документів та довідок, необхідних для продажу предмета іпотеки, суд виходячи з їх достатності для захисту порушених прав позивача, вважає, що такі слід задовольнити частково та надати право ПАТ "Фольксбанк" на отримання будь-яких документів та довідок, необхідних для продажу вищевказаного нерухомого майна.

Стосовно позовних вимог зустрічного позову, суд виходить з наступного.

Як вбачається зі змісту зустрічної позовної заяви, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 просить розірвати кредитний договір та договір іпотеки, у зв'язку з істотною зміною обставин, тобто з підстав передбачених ст. 652 ЦК України, які є вичерпними.

Ст. 652 ЦК України, визначено умови за одночасної наявності яких договір може бути розірваний у зв'язку з істотною зміною обставин, а саме, коли: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Окрім цього, відповідно до положень ст. 15, 16 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", при вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору з посиланням, зокрема, на світову фінансову кризу чи інші суттєві обставини суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК і виходити з того, що закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин.

Саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК, оскільки зазначене стосується обох сторін договору, й позичальник при належній завбачливості міг виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті.

Водночас, всупереч викладеним положенням, позивач в зустрічному позові ставлячи вимогу про розірвання кредитного договору, не вказала на одночасну наявність вищевказаних умов.

У відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи наведене, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, виходячи з принципів диспозитивності та змагальності сторін передбачених нормами цивільного судочинства, щодо обов'язку сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що достатніх підстав для розірвання кредитного договору та відповідно договору іпотеки та немає, а тому в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України,

Р І Ш И В:

Первісний позов задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 17.08.2007 року № KF 40801, в сумі 30 529,69 доларів США, що еквівалентно 243 242,25 грн., звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_2 що належить ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Надати ПАТ "Фольксбанк" право продажу предмета іпотеки, а саме, квартири АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, будь-якій третій особі в порядку передбаченому ст. 38 Закону України "Про іпотеку" за ціною не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна.

Надати право ПАТ "Фольксбанк" на отримання будь-яких документів та довідок, необхідних для продажу квартири АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Фольксбанк" про розірвання кредитного та іпотечного договорів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства "Фольксбанк" 1 700 (одну тисячу сімсот) грн. судового збору та 120 (сто двадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Т.Р. Деметрадзе