Справа № 428/2243/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2013 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого суддіПосохова І.С.,

при секретаріКолядінцевій П.В.,

за участю позивачаЛобко Т.М.,

відповідачаСавельєва Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, в якому вказано, що вона, ОСОБА_1, 03 вересня 1994 року уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2, який було розірвано 10 жовтня 1995 року. В шлюбі у них народилась дочка, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час дочка ОСОБА_4 знаходиться на повному її утриманні та проживає разом з нею. Матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка навчається у школі відповідач не надає і в добровільному порядку надавати відмовляється, хоча має постійне місце роботи. Він працює: 119607, м. Москва, Мічурінський пр., б. 9, корп. 2, ТОВ «Спецміст». Вихованням дитини не займається. У звязку з чим позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила, просила позов задовольнити у повному обсязі. Суду пояснила, що дочка ОСОБА_4 на даний час досягла повноліття, зараз закінчує навчання у середній загальноосвітній школі та потребує матеріальної допомоги. Просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не нижче 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до моменту закінчення навчання.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, проти доводів позивача та проти задоволення позову у повному обсязі заперечував. Суду надав письмові заперечення, у яких зазначив, що він є неплатоспроможним, адже з нього утримують заборгованість по аліментам згідно з виконавчим листом у розмірі 27 % на користь ОСОБА_1 на сплату заборгованості по аліментам, яка утворилась до повноліття доньки. Водночас з нього утримують аліменти у розмірі 33 % на користь ОСОБА_5 на утримання двох неповнолітніх дітей. Отже, за двома виконавчими листами з нього утримують 60 % аліментів. Він вважає, що надає допомогу позивачу, оскільки щомісячно з нього утримують на її користь заборгованість по аліментам.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що їй виповнилося 18 років. Вона навчається у школі до 24.06.2013 року. Вже закінчує навчання. Живе на гроші матері. ОСОБА_2 є її батьком. Матеріальної допомоги він не надає, а тільки погашає заборгованість по аліментам, які він повинен був сплачувати до досягнення нею повноліття. Вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки від нього жодної допомоги вона не отримує.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 206762, виданим 12 квітня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції Луганської області ОСОБА_3 народилася 22.02.1995 року. Батьком дитини записаний ОСОБА_2, а матірю ОСОБА_6.

Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЕД № 022954, виданим 10 жовтня 1995 року Сєвєродонецьким відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, ОСОБА_6 10 жовтня 1995 року розірвала шлюб з ОСОБА_2, про що зроблено запис № 624. Прізвище громадянки після розірвання шлюбу ОСОБА_1.

Згідно з довідкою № 295 від 14.03.2013 року, виданою КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, 7-а/4, зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно з довідкою № 262/18-00/18 від 13.03.2013 року, виданою ДПІ у м. Сєвєродонецьку, ОСОБА_3 станом на 11.03.2013 року не перебуває на обліку в ДПІ у м. Сєвєродонецьку як фізична особа-підприємець.

Згідно з довідкою № 2865 від 13.03.2013 року, виданою СЗШ І-ІІІ ступенів № 13, ОСОБА_3 дійсно навчається в 11-а класі СЗШ І-ІІІ ступенів № 13 м. Сєвєродонецька Луганської області до 24.06.2013 року.

Згідно з довідкою від 07.06.2013 року, виданою ТОВ «Спецміст», ОСОБА_2 дійсно працює у ТОВ «Спецміст» з 01.02.2008 року по теперішній час на посаді машиніста компресорної установки 4 розряду.

Згідно з довідкою № 07б від 07.06.2013 року, виданою ТОВ «Спецміст», у бухгалтерії знаходиться з січня 2011 року два виконавчих листа, за якими провадиться утримання та перерахування аліментів ОСОБА_5 та ОСОБА_1 Заборгованість по аліментам на користь ОСОБА_1 станом на 01.06.2013 року складає 110 455, 27 рублів. На користь ОСОБА_5 заборгованості немає.

Згідно з постановою Управління федеральної служби судових приставів про розрахунок заборгованості по аліментам від 12.08.2010 року № 14/6/3258/8/2010, ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини станом на 01.08.2010 року у розмірі 107 440, 15 рублів.

Згідно з виконавчим листом № 3к-51/2009 від 18.11.2009 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30 серпня 1995 року та до досягнення нею повноліття.

Згідно з постановою про порушення виконавчого провадження № 2127/8 від 01.04.2008 року, судовим приставом-виконавцем Валуйського районного відділу судових приставів УФССП Росії порушено виконавче провадження № 1/3483/266/3/2008 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку боржника.

Задовольняючи позов частково та визначаючи частку заробітку від доходу, яку потрібно стягувати з відповідача в якості аліментів, суд виходить з того, що відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач офіційно працює, має стабільний щомісячний заробіток, сплачує заборгованість по аліментам за рішенням суду на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також щомісячні аліменти на користь ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку.

Враховуючи такі обставини, доводи відповідача про те, що коштів, які він заробляє, не вистачить на погашення заборгованості по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання себе, на сплату аліментів на користь ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, та ще й на сплату аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на утримання повнолітньої дитини, частково заслуговують на увагу, оскільки в такому разі розподіл грошових коштів, зароблених відповідачем, між ним та його утриманцями буде несправедливий.

Однак, посилання відповідача на зазначені вище обставини як підставу відмови у позові, суд вважає безпідставними виходячи з наступного.

Як зазначив відповідач, він не повинен нічого сплачувати на дитину, яка навчається, у звязку з тим, що і так щомісячно з нього утримують на користь позивача заборгованість по аліментам, яку він не сплатив своєчасно до повноліття дитини. З такою позицією відповідача суд не погоджується, оскільки вважає, що його фінансові зобовязання, не виконані своєчасно, не можуть бути підставою для відмови у даному позові, навіть тоді коли ці зобовязання виникли перед позивачем, яка на даний час отримує від відповідача повернення своєчасно несплачених аліментів.

З посиланням відповідача як на підставу відмови у позові на ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно з якою із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості пятдесят відсотків, суд також не погоджується, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати пятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

За таких обставин, враховуючи, що повнолітня дочка відповідача потребує від нього матеріальної допомоги, а також матеріальне становище сторін, згідно з яким, на думку суду, відповідач має достатній заробіток і може надавати таку допомогу, але не надає її у добровільному порядку, з урахуванням інших утриманців відповідача, суд вважає, що справедливим буде стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, що у сукупності з його виплатами по аліментам на користь ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, становитиме 50 % доходу, що не заборонено законодавством.

Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати державного мита звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 229 гривень 40 копійок.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 367 ЦПК України, Принципом 6 Декларації прав дитини Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, ст. 18 Конвенції про права дитини ратифікованої Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, ст.ст. 181-183, 191, 199 СК України, ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що мешкає за адресою: РФ, Бєлгородська область, м. Валуйки, вул. Транспортна, 21, працюючого машиністом компресорної установки у ТОВ «Спецміст», що знаходиться за адресою: РФ, м. Москва, Мічурінський проспект, буд. 9, корп. 2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 15 березня 2013 року і до припинення дитиною навчання, тобто до 24.06.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у сумі 229 гривень 40 копійок.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ І.С. ПОСОХОВ