У Х В А Л А

Іменем України

22.10.2013 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.,

при секретарі судового засідання - Сологуб А.М.,

за участю прокурора- Одуденко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державної казначейської служби України про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02.07.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного казначейства України, третя особа: Оболонське районне управління ГУ МВС України в м. Києві, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового слідства,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2013 року Деснянським районним судом м. Києва, під головуванням судді Таран Н.Г. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного казначейства України, третя особа: Оболонське районне управління ГУ МВС України в м. Києві, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового слідства ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено, стягнуто за рахунок коштів державного бюджету України, шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, на користь ОСОБА_1 моральну шкоду завдану незаконними діями органу досудового слідства у звязку з притягненням до кримінальної відповідальності в розмірі 500000,00 (пятсот тисяч) гривень.

Державна казначейська служба України звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про перегляд заочного рішення від 02.07.2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного казначейства України, третя особа: Оболонське районне управління ГУ МВС України в м. Києві, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового слідства.

Як підставу для скасування заочного рішення у справі заявник зазначає про те, що представник Державного казначейства України не зміг прийняти участь у судовому засіданні з причини, викладених організаційними моментами діяльності установи. Під час винесення даного рішення судом не було прийнято до уваги п.10-1 Постанови Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яким встановлено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України. Оскільки Державна казначейська служба України згідно із своїми функціональними обовязками не може бути учасником спірних відносин і не володіє будь-якими фактичними даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідачем у даній справі повинен бути орган, що порушив кримінальну справу відносно позивачки. Судами при вирішенні питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди не в повній мірі враховано положення п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких, окрім урахування характеру та обсягу страждань і немайнових витрат, яких зазнала особа, необхідно виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення Сам факт постановлення виправдувального вироку за відсутності підстав, передбачених ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» не дає право на відшкодування шкоди відповідно до закону. Судами не зясовано в повному обсязі якими саме діями позивачці завдано шкоду, чому судові витрати підлягають стягненню за рахунок коштів Державного бюджету, які ж саме державні органи таку шкоду заподіяли та у чому ця шкода проявилася з боку кожного з таких органів, внаслідок чого судами попередніх інстанцій було порушено вимоги процесуального закону щодо всебічного, повного і обєктивного зясування всіх обставин справи. Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження моральної шкоди, завданої йому неправомірними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і не доведено будь-який причинний зв'язок між шкодою, на наявність якої позивач посилається.

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, в заяві про перегляд заочного рішення просив слухати справу за його відсутності.

Представник Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

Представник прокуратури Деснянського району м. Києва Одуденко А.В. в судовому засіданні підтримала заяву про перегляд заочного рішення. Не заперечувала проти викладених позивачем обставин щодо права позивача на звернення до суду з даним позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового слідства до данного відповідача, однак вважає вимоги позивача щодо суми відшкодування надмірно завищеними та необґрунтованими.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви Державної казначейської служби України про перегляд заочного рішення і просив відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, які мають значення для розгляду заяви, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.228 ЦПК України заочне рішення суду може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини своєї неявки з поважних причин і докази на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм цивільно-процесуального законодавства вбачається, що заочне рішення може бути скасоване за наявності двох умов: якщо буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання з поважної причини та є докази, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Проте, у заяві про перегляд заочного рішення відповідач не повідомляє про причини особистої неявки у судове засідання, а лише зазначає, що не зміг прийняти участь у судовому засіданні з причин, викладених організаційними моментами діяльності установи. Суд не погоджується з таким твердженням відповідача, оскільки останній мав процесуальне право до початку судового засідання викласти свої посилання на докази, пояснення та заперечення у письмовій формі та подати їх до суду одночасно з клопотанням про відкладення розгляду справи.

Відповідачем не було наведено жодного доказу, який би спростовував висновки суду наведені в заочному рішенні суду і які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Більше того, із змісту заяви про перегляд заочного рішення вбачається його фактичне оскарження в частині розміру відшкодування шкоди.

Таким чином, відсутня друга умова за наявності якої суд може скасувати заочне рішення.

Враховуючи обставини викладені вище, суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення суду від 02.07.2013 року немає, а тому в задоволенні заяви відповідача Державної казначейської служби України повинно бути відмовлено.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 231 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Державної казначейської служби України про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02.07.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного казначейства України, третя особа: Оболонське районне управління ГУ МВС України в м. Києві, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового слідства відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржено відповідачем у справі до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення даної ухвали про відмову в перегляді заочного рішення.

Суддя Н.Г.Таран