З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ
12.04.2013 року сел. Шевченкове
Шевченківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Стеганцова С.М.
при секретарі Реуцькій Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальностю „Грозянське про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, зустрічну позовну заяву сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальностю „Грозянське до ОСОБА_1 про визнання права оренди на земельну ділянку та зобовязання його заключити договір оренди земельної ділянки
Позивач 13.03.2013 року звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні і володінні земельною ділянкою зі сторони СТОВ „Грозянське в звязку з тим, що після закінчення договору оренди земельної частки (паю) в березні 2009 року і після отримання позивачем державного акту на землю, СТОВ до теперішнього часу користується його земельною ділянкою без договору оренди і на його прохання повернути земельну ділянку не реагує.
В суді представник позивача мати (згідно свідоцтва про народження позивача а.с.5) ОСОБА_2 позовні вимоги уточнила і просила суд зобовязати відповідача повернути її сину земельну ділянку, яка належить йому на праві приватної власності згідно державного акта.
Представник відповідача - СТОВ „Грозянське по первинному позову, він же позивач по зустрічній позовній заяві, до суду в четвертий раз не зявився, надав зустрічну позовну заяву в якій зазначив, що з позовом ОСОБА_1, не згоден пояснив, що між сторонами ще в 2000 році був підписаний договір оренди земельної частки (паю), з покійним батьком позивача ОСОБА_3, який закінчився в 2009 році, перехід власності на земельну ділянку не є підставою для його перезаключення.
Представник СТОВ зазначає, що 16.03.2009 року позивач заключив договір оренди на новий пятирічний строк зі СТОВ, але даний договір суду не надав, вважає, що СТОВ має переважне право на переукладення договору з первинним позивачем, тому просить суд визнати за СТОВ право оренди на земельну ділянку, яка належить позивачу та зобовязати його укласти договір оренди земельної ділянки зі СТОВ, посилаючись на ч.1 , 2 ст. 33 ЗУ Про оренду землі.
Оскільки в суд не являється представник юридичної особи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується судовими розписками, суд визнає ці підстави неповажними і зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що первинний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини, повязані з орендою землі, набуттям і збереження майна без достатньої правової підстави.
Між покійним батьком позивача та відповідачем в 2000 році виникли правовідносини на підставі договору оренди земельної частки (паю), а саме 16.03.2000 року між СТОВ і батьком позивача було укладено договір оренди земельної ділянки (а.с. 26-29), згідно сертифікату строком на 9 років до 04.03.2009 року, термін закінчення дії договору зазначено в п.2.3 договору, вказаний договір був підписаний сторонами і зареєстрований в Петропільській сільській раді Шевченківського району Харківської області. (а.с 26).
Правовідносини по оренді земельної частки (паю) регулювалися Указом Президента України від 03.12.1999 року, Наказом Держкомітету по земельним ресурсам від 17.01.2000 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2000 року № 101 та загальними нормами цивільного законодавства в порядку виникнення та виконання зобовязань.
Після одержання позивачем державного акту 08.04.2003 року (а.с 9) на право приватної власності на землю і виділення земельної ділянки в натурі зобовязання сторін за укладеним договором на підставі сертифікатів продовжувалися до закінчення строків даного договору. Після закінчення даного договору, предметом договору стала земельна ділянка, так як змінився предмет договору.
Твердження представника відповідача - СТОВ по первинному позову, він же позивач по зустрічній позовній заяві, про те, що згідно ст..33 Закону України Про оренду землі, що орендар має право продовжувати користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і має переважне право на продовження договору оренди і захисту користування землею, стосувалося б тільки того випадку як би не змінився сам предмет оренди, так як раніше в оренді СТОВ знаходилася земельна частка (пай), а в даний час первинний позивач має конкретну земельну ділянку згідно державного акта.
Право СТОВ на користування земельною ділянкою, яка належить первісному позивачу на підставі державного акту виникає тільки після укладення договору оренди і його державної реєстрації згідно ст. 125 ЗК України. Використання земельної ділянки СТОВ до одержання документа, що посвідчує право на земельну ділянку та державної реєстрації забороняється законом, так як вказаний правочин підлягає державній реєстрації і вважається дійсним лише з моменту його державної реєстрації на підставі ч.1 ст.210 ЦК України.
Виходячи з того, що між сторонами припинено зобовязання за договором оренди земельної частки (паю) на підставі закону ст. 598 ЦК України, а ст. 627 ЦК України передбачено принцип свободи договору, не вбачається підстав для зобовязання позивача до укладення зі СТОВ договору оренди, оскільки позивач є власником земельної ділянки, і згідно із ст.319 ЦК України, ст. 27 ЗУ Про оренду землі має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, що не суперечать закону, в тому числі і самостійно обробляти власну земельну ділянку. Крім того, СТОВ не надано доказів, які б свідчили, що позивач уклав чи має намір укласти договір оренди земельної ділянки із іншим субєктом господарювання.
При недотриманні таких вимог СТОВ зобовязаний повернути позивачу самовільно зайняту земельну ділянку, якою користується без будь яких правових підстав.
На підставі вищевикладеного, суд вважає відмовити СТОВ в зустрічному позові про визнання права оренди на земельну ділянку та зобовязання позивача заключити договір оренди земельної ділянки яка належить йому на праві особистої власності зі СТОВ.
З відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір в розмірі 114,70 гривень, які позивач сплатив при подачі позову до суду.
Керуючись ст.ст.10,11,209, 212,214-215?224-227 ЦПК України,
ст. 125-126, ЗК України, 203, 210, 319, 598, 627, 1212-1213 ЦК України,
ст. 27 Закону України Про оренду Землі
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Забовязати сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Грозянське повернути ОСОБА_1 земельну ділянку розміром 2,138 гектарів, розташовану на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області, належну йому на праві приватної власності згідно державного акту серії Р2 № 748795, виданого Шевченківською райдержадміністрацією 08.04.2003 року.
В позові СТОВ „Грозянське відмовити.
Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Грозянське на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 114,70 гривень.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: С.М.Стеганцов