Справа № 509/4092/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2013 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кочко В.К.,

при секретарі Козирської О.Є.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт.Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно одержаних грошей, -

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказувала, що 28 лютого 2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір про наміри №15/15, згідно якого сторони зобовязувалися в майбутньому укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначена квартира належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності від 16.03.1998 року. Але договір так і не був укладений. Позивач сплатила 4000 доларів США, що еквівалентно 32000 грн. у якості авансу. Відповідачка відмовляється у добровільному порядку повернути аванс.

З цих підстав позивачка просить стягнути з відповідача безпідставно одержаних грошей.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно ст.1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Так судом встановлено, що 28 лютого 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про наміри №15/15, згідно якого сторони зобовязувалися в майбутньому укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Зазначена квартира належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 16.03.1998 року. Але договір так і не був укладений. ОСОБА_1 сплатила 4000 доларів США, що еквівалентно 32000 грн. у якості авансу. ОСОБА_2 відмовляється у добровільному порядку повернути аванс.

Оскільки ОСОБА_2 взявши аванс за квартиру, відмовляється укласти договір купівлі-продажу та повернути аванс, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки безпідставно одержані гроші у сумі 32000 грн.

Відповідно до ст.79 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 320 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215,218,223 ЦПК України, ст.ст.1212,1214 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, безпідставно одержані гроші у сумі 32000 (тридцять дві тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 320 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_3