У Х В А Л А

05 лютого 2013 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мамалуй М.В., розглянувши заяву комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого водопровідно-каналізаційного господарства до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості в сумі 9306,86 грн.

Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу виходячи з наступного.

Із заяви вбачається, що борг нарахований станом на 01 січня 2013 року становить 9306,86 грн. У розрахунку заборгованість вказана станом на січень 2010 року у розмірі 4112,72 грн., при цьому розрахунок боргу до 2010 року не наданий.

Згідно із п.9 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження №14 від 23.12.2011 р., якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності - така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч.3 ст.267 ЦК України).

Відповідно до ст. 257 ЦК України встановлюється трирічний строк для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Заявник звернувся до суду 04 лютого 2013 р., тому в межах позовної давності може просити суд стягнути заборгованість за період починаючи з 04 лютого 2010 р.

Таким чином, заявник звернувся до суду із заявою про видачу наказу про стягнення суми заборгованості з пропуском строку позовної давності.

Крім того, заявник не обґрунтував свої вимоги та не подав документи, що вказують правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із заяви і поданих до неї документів про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги вбачається спір про право, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст. 257, 267 ЦК України, ст.ст. 96-101,210,293,294 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого водопровідно-каналізаційного господарства до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості в сумі 9306,86 грн.

Роз'яснити заявнику його право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.В.Мамалуй

05.02.2013