АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1914/3136/2012Головуючий у 1-й інстанції Малярчук В.В.
Провадження № 22-ц/789/363/13 Доповідач - Ткач О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2013 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бахметової В. Х., Гірського Б. О.,

при секретарі ОСОБА_1

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за апеляційною скаргою відділу ДВС Теребовлянського районного управління юстиції на ухвалу Теребовлянського районного суду від 04 січня 2013 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову про закінчення виконавчого провадження від 29 листопада 2010 року та на акт державного виконавця від 26 листопада 2010 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Теребовлянського районного суду від 04 січня 2013 року ОСОБА_3 поновлено строк для звернення із скаргою до суду та скаргу ОСОБА_3 частково задоволено:

визнано постанову про закінчення виконавчого провадження від 29 листопада 2010 року та акт державного виконавця від 26 листопада 2010 року, винесені головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Теребовлянського районного управління юстиції ОСОБА_4 неправомірними та скасовано їх, зобов'язано відділ державної виконавчої служби Теребовлянського районного управління юстиції поновити виконавче провадження по виконавчому листі № 2-17, виданому 13 квітня 2010 року Теребовлянським районним судом;

в задоволенні решти скаржних вимог відмовлено.

Додатковою ухвалою від 11 лютого 2013 року з відділу державної виконавчої служби Теребовлянського районного управління юстиції стягнуто 114 грн. 70 коп. судового збору в дохід держави.

В апеляційній скарзі відділ ДВС Теребовлянського районного управління юстиції просить ухвалу суду скасувати, а провадження у справі закрити посилаючись на порушення норм процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції неправомірно поновлено пропущений строк на звернення, оскільки ОСОБА_3 не наведено жодних поважних причин пропуску строку оскарження постанови ДВС про закінчення виконавчого провадження. Крім цього, рішення суду є належним чином виконаним у відповідності до змісту рішення та вимог Закону України Про виконавче провадження, а тому відсутні підстави для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

В грудні 2012 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про поновлення строку на звернення та скаргою на акт державного виконавця від 26 листопада 2010 року, постанову про закінчення виконавчого провадження від 29 листопада 2010 року. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ДВС неправомірно закінчено виконавче провадження, оскільки рішення по суті є невиконаним. Про порушення своїх прав дізнався лише 13 грудня 2012 року.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження скаржнику не була вручена, рішення суду фактично не виконано тому, вказаний термін на оскарження підлягає поновленню, а скарга до часткового задоволення.

Проте, з вказаним висновком суду не може погодитись суд апеляційної інстанції, оскільки він суперечить нормам процесуального права, а висновки суду спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Буданівської сільської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод шляхом повернення самовільно зайнятої земельної ділянки вирішено:

усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою;

зобов'язано ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення йому самовільно зайнятої частини ділянки площею 0,0252 га, розміщеної в с. Буданів, вул. Шевченка, 26 Теребовлянського району, згідно із додатками № 4,5 до висновку судової земельної-технічної експертизи, проведеної Тернопільським відділенням Київської НДІСЕ № 144 від 30.04.2009 року та доповнення до вказаного висновку від 16.05.2009 року;

зобов'язано ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_3 перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом повернення йому самовільно зайнятої частини земельної ділянки площею 0,0031 га (30,80 кв.м.), розміщеної в с. Буданів вул. Шевченка, 26 Теребовлянського району, згідно із додатками № 4, 5 до висновку судової земельно-технічної експертизи, проведеної Тернопільським відділенням Київського НДІСЕ, № 144 від 30.04.2009 року та доповнення до вказаного висновку від 16.05.2009 року.

Резолютивна частина рішення дослівно є викладеною, як у виконавчому листі, так і в постанові про відкриття виконавчого провадження за заявою ОСОБА_3

Із матеріалів справи вбачається, що 26.11.2010 року державним виконавцем складено акт ...про повернення земельної ділянки та нечинення перешкод у користуванні земельною ділянки площею 0,0031 га та 0,0252 га... в якому зазначено і про встановлення землевпорядником межових знаків згідно схем сільської ради від 11.11.2009 року та встановлення огоорожі. Вказаний акт підписаний державним виконавцем, стягувачем ОСОБА_3 та понятими.

29.11.2010 року на підставі вказаного акту, державним виконавцем ухвалено постанову про закінчення виконавчого провадження, яку надіслано сторонам у справі простою кориспонденцією з супровідним листом ( а.с. 53 ).

Згідно ст. 27 Закону України Про виконавче провадження № 606 від 21.04.1999 року в редакції, яка була чинною на 2010 рік, зазначено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

Крім цього, влітку 2012 року судами вирішувались вимоги ОСОБА_3 про роз'яснення рішення від 11.11.2009 року і відповідно йому було відомо про закінчення виконавчого провадження.

Із змісту скарги на акт та постанову ДВС, вбачається, що ОСОБА_3 не погоджується із виконаним рішенням суду, оскільки виконавцем не демонтовано: металева сітка, стовпчики та кам'яний підмурівок.

Однак, вказані посилання скаржника, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції, оскільки демонтаж сітки, стовпчиків та підмурівку не був предметом позовних вимог позивача ОСОБА_3, про що свідчить зміст ухвали апеляційного суду від 18 березня 2010 року та судового рішення від 11.11.2009 року.

Тому, вимоги ОСОБА_3 є безпідставними, відповідно ухвалу суду слід скасувати і ухвалити по суті нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги.

Враховуючи норми ст. 88 та ст. 388 ЦПК України, якими визначено, що судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, тому слід скасувати додаткову ухвалу від 11.02.2013 року, як похідну, а судові витрати покласти на ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Теребовлянського районного управління юстиції - задовольнити.

Ухвалу Теребовлянського районного суду від 04 січня 2013 року скасувати і постановити нову.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні скарги про визнання незаконними дій державного виконавця і скасування постанови від 29 листопада 2010 року про закінчення виконавчого провадження та акту державного виконавця від 26 листопада 2010 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 114,70 грн. судового збору та в користь ДВС Теребовлянського районного управління юстиції сплаченого при подачі апеляційної скарги судового збору в сумі 114,70 грн.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_7