Справа № 379/456/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2013 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: Потеряйко Світлана Анатоліївна

за участю

при секретарі - Іванченко Т.Б., Самченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Таращанська міська рада про усунення перешкод користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач суду пояснив, що він проживає разом з дружиною ОСОБА_3 в житловому будинку, який розташований в м.Тараща по вул..Зелена, 36 а на приватизованій земельній ділянці площею 0,0745 га. Земельна ділянка належить йому на підставі Державного акта про право власності на земельну ділянку.

14.11.2012 року відповідач, демонтувавши огорожу з металевої сітки на межі його садиби, самовільно, без його дозволу встановив огорожу з бетонних елементів висотою 1,5 метра довжиною близько 50-ти метрів.

Встановлена бетонна огорожа складається із секцій та є суцільним елементом, внаслідок чого частина земельної ділянки, яка відведена йому для ведення особистого селянського господарства затіняється та там постійно скоплюється волога, оскільки сонячне проміння туди не проникає.

Він намагався пояснити відповідачу, що внаслідок встановлення такої бетонної огорожі частина його земельної ділянки постійно волога та там нічого рости не зможе. Проте, з даного приводу у них з сусідом склалися неприязні відносини.

17.11.2012 року близько 13.00 години на його подвір'ї внаслідок конфлікту, який виник у результаті незаконного встановлення на межі бетонної огорожі з хуліганських спонукань ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нанесли йому тілесні ушкодження. (ОСОБА_5 наніс невідомим йому предметом удар у голову, а ОСОБА_4 нанесла удар обухом сокири по його пальцям). Дане підтверджується актом судово-медичного дослідження (обстеження) за № 142 від 17.11.2012 року.

З відповідною заявою він звернувся до Таращанського РВ ГУ МВС України у Київській області.

Крім того, в листопаді 2012 року він звернувся до Таращанської міської ради Київської області із заявою, щодо незаконного встановлення відповідачем бетонної огорожі.

23.11.2012 року комісія Таращанської міської ради Київської області в складі землевпорядника міської ради ОСОБА_6 та землевпорядника міської ради ОСОБА_7 склали акт в якому зафіксували незаконність встановлення бетонної огорожі.

На даний час відповідач продовжує провокувати сварки та не погоджується добровільно демонтувати бетонну огорожу, яка затіняє частину його земельної ділянки.

Крім того, оскільки на момент подачі позову до суду, тривало таяння снігу, вся тала вода збиралася на його земельній ділянці, оскільки при самовільному встановленні бетонної огорожі відповідач не передбачив можливість встановлення водовідводу та не врахував те, що висота паркану та його суцільність не дають змоги повітрю висушувати частину його земельної ділянки.

Тому просить суд задовольнити позовні вимоги та судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та суду пояснили, що у них з позивачем ОСОБА_1 склалися неприязні відносини. На своїй присадибній ділянці позивач утримує пасіку в кількості біля 10 вуликів, які розташовані недалеко від їх забору з сітки, яку вони демонтували. В літню пору бджоли вилітають з вуликів, які стоять льотками в сторону їх садиби, за декілька метрів від огорожі з металічної сітки, в результаті чого стає неможливим вийти на присадибну ділянку для виконання там робіт. Бджоли позивача неодноразово жалили відповідача та його дружину, яка тяжко переносить укуси бджіл. Бджоли позивача також неодноразово кусали і сусідів, що було однією з причин конфліктів позивача з сусідами. Він та його сімя, враховуючи малолітніх внуків, не можуть вільно, не боячись укусів бджіл, знаходитися на подвірї, обробляти земельну ділянку, робити різкі рухи, вільно пересуватися по подвірю.

ОСОБА_1 розлучається зі своєю дружиною, постійно конфліктує із нею та сусідами, пише скарги в різні інстанції.

23.11.2012 року комісія Таращанської міської ради Київської області зазначила, що ОСОБА_1 необхідно вжити заходи для відводу стоків гноївки, яка знаходиться біля межі. Також позивач самовільно зі сторони його садиби попідкопував стовпчики огорожі, самостійно намагався повалити огорожу, в результаті чого було порушено лінію межі, потрібно по новому встановлювати стовпчики, перекладати бетонні елементи забору.

На початку квітня 2013 року комісією Таращанської міської ради повторно було проведено перевірку щодо правомірності встановлення ними огорожі. Порушень законодавства не виявлено.

Відповідач та його представник просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Представники третьої особи Таращанської міської ради в судовому засіданні зазначили, що позовні вимоги вважають безпідставними, оскільки позивач та відповідач мають неприязні відносини. Міською радою розглядалася скарга позивача щодо незаконного встановлення відповідачем огорожі з бетонних секцій. Перевіркою, проведеною 04.04.2013 року встановлено, що між садибами 36 та 36а по вул.Зелена в м.Тараща встановлено огорожу з бетонних секцій висотою 1,5 м довжиною 42 м. Зі слів ОСОБА_1 сусіди не погоджували з ним встановлення даної огорожі. До встановлення огорожі, господарства розмежовувала металева сітка. Довжина тіні від бетонної огорожі станом на 14 год в бік садиби 36а по вул..Зелена становить 1,1 м. Негативного впливу від встановленої бетонної огорожі на житловий будинок, погосподарські споруди не виявлено. Підтоплення будівель та земельної ділянки в цілому від талих вод не виявлено. Між сусідами існують неприязні відносини. Землевпорядники Таращанської міської ради вважають, що неприпустимого впливу на земельну ділянку ОСОБА_1, що має цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, погосподарських будівель і споруд не має та перешкод у користуванні з боку власника сусідньої садиби ОСОБА_2 не виявлено. Конфлікт виник на грунті особистої неприязні та носить побутовий характер. Встановлення нової огорожі не порушує вимог ст.108 ЗК України.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що на початку листопада 2012 року він приїхав встановлювати огорожу з бетонних секцій за адресою в м.Тараща по вул..Зелена,36. Замовником на виконання цієї роботи була ОСОБА_4 Огорожу ставили на місці старої, знятої завчасно. Між сусідами, в день встановлення нової огорожі, сварок не було. ОСОБА_1 не заперечував щодо встановлення нової огорожі із бетонних секцій.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в судовому засіданні надали аналогічні покази.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 11.11.2012 року він разом з зятем ОСОБА_13 допомагали тещі ОСОБА_4 розбирати паркан із сітки, що межував з господарством ОСОБА_1 Коли ОСОБА_1 запитав чому вони розбирають паркан, то ОСОБА_5 йому повідомив, що будуть ставити новий паркан з бетону. Зняті стовпчики та сітку, за вказівкою ОСОБА_1, вони склали у його подвірї. Паркан із сітки, що межував між господарством ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був із сітки, яка вкрита ржею, майже вся деформована, стовпчики стояли в різні сторони. Тесть та теща ( ОСОБА_4 та ОСОБА_2М.) виріши змінити паркан, не сказавши ОСОБА_1 Коли вони розбирали старий паркан, то ОСОБА_1 весь час був поряд з ними та допомагав, декілька разів говорив, що йому не подобається, що буде новий паркан. ОСОБА_1 така людина, якій завжди щось не подобається. Цього ж дня приїхали люди, які поставили паркан.

17.11.2012 року він разом з родиною перебував в м.Біла Церква, коли до нього зателефонувала теща та повідомила, що ОСОБА_1 розкопує стопчики та хоче завалити паркан, погрожує, що якщо не розберуть паркан, то він його завалить. Через декілька годин до нього зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що вже викликали міліцію. Після чого між сімєю тещі та ОСОБА_1 виникли неприязні відносини, останній почав виражатися нецензурною лексикою, погрожувати фізичною розправою та погрожував затягати по всім інстанціям.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що в м. Тараща на протязі останніх 10 років по вул. Зелена, 36, проживають його батьки: мати ОСОБА_4 та батько ОСОБА_2.

По сусідству з батьками проживає ОСОБА_1, з яким на протязі 10 років його батьки підтримували дружні стосунки. В середині листопада 2012 року між ними виникли неприязні відносини. ОСОБА_1 вже на протязі довгого часу з усіма сусідами вчиняє сварки, пише на всіх скарги, в яких не має ніякого підґрунтя.

На початку листопада 2012 року він разом з батьками вирішили змінити паркан, який розділяє господарство батьків та господарство ОСОБА_1 Про те, що будуть змінювати паркан, з ОСОБА_1 його батьки не обговорювали, бо знали, що ОСОБА_1 буде проти, та не хотіли з ним сваритися. Паркан який межував між їх господарствами являв собою металеву сітку висотою близько 1,5 м, якій вже більше 30 років. Сітка була іржава, стовпчики були похилені в різні боки.

11.11.2012 року він разом із зятем ОСОБА_12 вранці почали розбирати паркан із сітки. Перед початком цієї роботи вони покликали ОСОБА_1, який перебував на подвірї та повідомили, що будуть розбирати паркан у звязку з тим, що встановлюватимуть інший. ОСОБА_1 вказав місце куди складати стару сітку та стовпчики. ОСОБА_1 запитував, чому з ним ніхто не порадився з приводу зміни паркану. Цього ж дня близько обіду приїхали наймані працівники, які поставили бетонний паркан. Коли встановлювали паркан його вже не було. Мати розповідала, що ОСОБА_1 сказав, що йому не подобається цей паркан, але він був присутній коли встановлювали паркан та давав вказівки щодо встановлення паркану. Того дня між матірю, батьком та ОСОБА_1 сварок ніяких не було.

12.11.2012 року у вечірній час коли батько повернувся до місця проживання, то ОСОБА_1 почав його безпідставно ображати нецензурними словами та погрожував розправою. Дане йому відомо зі слів батьків.

17.11.2012 року близько 12 години до нього зателефонувала мати та повідомила, що ОСОБА_1 ламає та підкопує паркан, кричить погрожує фізичною розправою, та що затягає по всім інстанціям. Батьки викликали міліцію. Він сів до свого автомобіля та поїхав до місця проживання батьків. Приїхавши до місця проживання батьків, він відразу вийшов з автомобіля та помітив, що мати та сусідка ОСОБА_14 стояли біля господарства, а ОСОБА_1 стояв біля паркану та розшатував його і кричав, що розламає його. Він намагався заспокоїти ОСОБА_1, але останній не слухав. Через хвилину - дві приїхали працівники міліції та почали розбиратися. В цей час він помітив на руці ОСОБА_1 кров та зрозумів, що напевно придушив руку секцією бетонного паркану, коли намагався його завалити, на обличчі крові не було.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що проживає по-сусідству з сімєю ОСОБА_2, підтримує з ними дружні стосунки. 17.11.2012 року вона вирішила відвідати свою сусідку ОСОБА_4 Зайшовши до сусіди ОСОБА_4, вона помітила, як сусід ОСОБА_1 за допомогою лопати біля паркану щось копає. З ОСОБА_1 в неї склалися неприязні відносини, оскільки він на протязі багатьох років пише на неї скарги по інстанціям. Зайшовши до будинку, вона повідомила ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 за допомогою лопати щось копає біля паркану, який вони нещодавно встановили. Через деякий час до будинку зайшов ОСОБА_2, та відразу вийшов на подвіря. Потім вона почула, як на подвірї хтось кричить. Після чого вона та ОСОБА_4 вийшли на подвіря. Перебуваючи на подвірї, вони побачили, що за парканом у своєму подвірї перебуває ОСОБА_1 та кричить до ОСОБА_2, ображав його нецензурними словами та погрожував, що якщо не підуть на компроміс, то він до вечора завалить весь паркан. ОСОБА_1 був дуже агресивним, та не припиняв кричати та ображати. Через деякий час ОСОБА_2 вирішив викликати міліцію, але міліція довго не приїздила тому ОСОБА_2 поїхав сам у міліцію. В цей час ОСОБА_1 вхопився двома руками за бетонний паркан та почав його хилитати та кричати, що завалить його. Коли приїхав син ОСОБА_4, то хотів заспокоїти ОСОБА_1, але останній не реагував. Через декілька хвилин приїхали і працівники міліції та почали відбирати пояснення.

Заслухавши сторони, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи судом встановлено, що позивач проживає разом з дружиною ОСОБА_3 в житловому будинку, який розташований в м.Тараща по вул..Зелена, 36 а на приватизованій земельній ділянці площею 0,0745 га. Земельна ділянка належить йому на підставі Державного акта про право власності на земельну ділянку ЯИ № 480549 та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Відповідно до плану Білоцерківського бюро технічної інвентаризації земельна ділянка, на якій знаходиться будинок ОСОБА_1, межує з одного боку з земельною ділянкою ОСОБА_2 за адресою м.Тараща вул.Зелена,36.

Відповідач ОСОБА_2 проживає разом із дружиною в житловому будинку, який розташований в м.Тараща по вул..Зелена, 36. Державний акт на право власності на земельну ділянку не виготовлявся.

11.11.2012 року між земельними ділянками, на яких розташовані домоволодіння сторін, відповідачем ОСОБА_15 було встановлено паркан висотою 1,5 метра довжиною 42 м, демонтувавши огорожу з металевої сітки на межі. Дана огорожа є бетонною, складається із секцій та є суцільним елементом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не погоджував з ОСОБА_1 встановлення даної огорожі.

Комісією Таращанської міської ради при проведенні перевірки 02.04.2013 року встановлено, що довжина тіні від бетонної огорожі станом на 14 год 10 хв в бік садиби 36 а (власник ОСОБА_1М.) становить 1,1 м. Негативного впливу від встановленої бетонної огорожі на житловий будинок, погосподарські споруди не виявлено. Підтоплення будівель та земельної ділянки в цілому від талих вод не виявлено. Між сусідами існують неприязні відносини.

У відповідності до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення його прав на землю, не повязані з позбавленням права володіння даною земельною ділянкою.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Згідно із вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не звертався до відділу містобудування та архітектури Таращанської РДА з питанням надання дозволу та виготовлення проектної документації на встановлення суцільної глухої огорожі.

В судовому засіданні представники третьої особи зазначали, що відсутні норми встановлення огорожі між садибними ділянками відповідно до Правил благоустрою міста Тараща.

Суд критично ставиться до акту від 02.04.2013 року про розгляд заяв громадян, складеного комісією Таращанської міської ради в складі землевпорядників, яким встановлено, що негативного впливу від бетонної огорожі на земельну ділянку, житловий будинок та по господарські споруди позивача не має (затемнення, затоплення талими водами і т.д.), оскільки суду не надані відомості щодо компетенції даної комісії на складання таких актів, до того ж, в акті відсутні посилання на технічні способи, якими встановлено дані обставини.

Суд зазначає, що відповідно до п. 5.104.4 Правил забудови території Київської області, затверджених рішенням №096-08-ХХІУ від 19.06.2003 року, улаштування огорож земельних ділянок здійснюється з урахуванням нормативних вимог щодо інсоляції територій суміжних земельних ділянок. При виборі архітектурних рішень щодо огорож повинні бути взяті до уваги такі фактори як провітрювання території, забезпечення необхідної інсоляції рослин, водовідвід з території. В загальному випадку дозволяється облаштовувати огорожу висотою до 1,6 м. При цьому не менше 30 % площі огорожі повинно бути світлопрозорою, а глухі частини огорожі не повинні затіняти території суміжних земельних ділянок більше доцільного для росту рослин часу. Застосування глухих огорож, а також огорож більшої висоти повинно оформлюватися відповідним проектом з врахуванням містобудівної ситуації. Проект має погоджуватись місцевим органом містобудування і архітектури. Конкретні вимоги щодо архітектурного вирішення огорож (висоти, конструкції, матеріалу) у населеному пункті або його окремих районах повинні бути визначені в місцевих правилах забудови (у разі їх затвердження).

Судові витрати суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 10, 15, 57-61, 84, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст.103, 152 Земельного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2 демонтувати огорожу з бетонних елементів, що встановлена на межі земельних ділянок по вул.Зелена,36 а та вул.Зелена,36 в м.Тараща Київської області та облаштувати водовідвід для талої води.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 114,70 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається на протязі 10 днів з дня його проголошення через Таращанський районний суд.

Головуючий:ОСОБА_16.