Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2013 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Рябченко Л. А. ,

при секретарі - Вербицька М.
Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку окремого
провадження

цивільну справу за заявою

ОСОБА_1,

Заінтересована особа: ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Заяниця звернувся до суду з вказаною
заявою, просить розірвати шлюб з
ОСОБА_2, укладений 11.06.2004 року. Від шлюбу
дітей не мають.

Заяву обґрунтувала тим, що спільне
сімейне життя з ОСОБА_2 не склалося з
самого початку реєстрації шлюбу,
оскільки вони мають різні характери та
погляди на життя, в стосунках відсутні
взаємоповага, любов, розуміння. За
вироком Білоцерківського
міськрайонного суду від 25.11.2008 року
ОСОБА_2 засуджено до 15 років
позбавлення волі, їхній шлюб існує
формально.

Заявниця в судове засідання не
з»явилася, про день час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином. До суду надала заяву про
розгляд справи без її участі, позов
підтримує, просить шлюб розірвати.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, оскільки в даний
час відбуває покарання в місцях
позбавлення волі, на адресу суду
надійшла заява про одержання ним копії
заяви з додатками, в якій він вказав на
те, що заперечень щодо заяви не має,
просить шлюб розірвати.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що заява підлягає
до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що
заявниця та ОСОБА_2 з 11.06.2004 року
перебувають в зареєстрованому шлюбі,
від шлюбу дітей не мають, що за вироком
Білоцерківського міськрайонного суду
від 25.11.2008 року ОСОБА_2 було засуджено до
15 років позбавлення волі, в даний час
він відбуває покарання в Бердичівській
виправній колонії № 70, що слідує з
копії вироку суду, повідомлення за
підписом начальника виправної колонії.

Відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України, у
порядку окремого провадження
розглядаються справи про розірвання
шлюбу за заявою будь-кого з подружжя,
якщо один з нього засуджений до
позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 і ч.4 ст.56 кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини. Примушування до припинення
шлюбних відносин чи до їх збереження є
порушенням права дружини, чоловіка на
особисту свободу та недоторканність.

Згідно до ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
подальше спільне життя сторін і
збереження шлюбу є неможливим, бо це
суперечить інтересам позивача, яка не
має наміру поновлювати шлюбні
стосунки, а тому шлюб слід розірвати.

Заявниця, просить суд після розірвння
шлюбу залишити прізвище - ОСОБА_1.

На підставі ст.ст. 110, 111,112,113, 114 СК
України, керуючись ст.ст. 3-13, 79, 88, 208,
212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Задовольнити заяву.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 11.06.2004 р. Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Менського районного управління
юстиції Чернігівської області, актовий
запис №29.

Після розірвання шлюбу прізвище
заявника залишити «ОСОБА_1».

Судові витрати покласти на заявника.

Рішення суду може бути оскаржене
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
до апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Л. А. Рябченко