Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1011/13-ц
Провадження № 2/321/315/2013

У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2013 року смт. Михайлівка

Суддя Михайлівського районного суду Запорізької області Шамота Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині в порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року, позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

При цьому було встановлено, що позов було подано з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Так, в порушення п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України відсутні посилання на докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на підтвердження кожної обставини.

Зокрема, позивач, зазначаючи про наявність у неї права на обов'язкову частку у спадщині, взагалі не зазначає підстав, з яких саме вона має таке право.

Також, позивач, зазначаючи про неможливість вирішення питання щодо оформлення її права на обов'язкову частку у спадщині в порядку спадкування за заповітом в позасудовому порядку, не зазначає про жодні докази на підтвердження цих обставин, при цьому позивачем не враховуються ті обставини, що відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством; за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так, позивачем надано постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії за обставин щодо визнання за позивачем права власності на спадщину в цілому за законом, але жодних відомостей щодо наявності або відсутності відповідної відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на обов'язкову частку у спадщині в позовній заяві не зазначено.

Також, з викладеної в резолютивній частині позовної заяви вимоги про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, взагалі не зрозуміло, щодо якої саме земельної ділянки ставиться питання, оскільки не зазначено її розташування, призначення та відомості про її належність саме померлій. Тому в цій частині позовні вимоги підлягають уточненню.

Крім того, в порушення ч. 1 ст. 120 ЦПК України, до позовної заяви не додано копій всіх доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів.

Так, до позовної заяви додано лише копію позову, а копій всіх доданих до позову документів позивачем не додано, що позбавляє суд можливості надіслати відповідачу копії всіх доданих до позовної заяви документів.

Вказані недоліки перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року, якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, суд вважає необхідним залишити вказаний позов без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 4 дні з дня отримання копії вказаної ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині в порядку спадкування за заповітом залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 4 дні з дня отримання копії вказаної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

14.06.2013