Провадження № 2/522/4253/13
УХВАЛА

про забезпечення позову

13 травня 2013 р. м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору дарування та договору купівлі-продажу недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору дарування та договору купівлі-продажу недійсним.

Ухвалою суду від 13.05.2013 р. по зазначеній справі відкрито провадження.

В позовній заяві позивачка просить суд накласти арешт на квартиру № 19, яка знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Лейтенанта Шмідта, 17.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі..

Суд, розглянувши заяву, яка відповідає вимогам ч.2 ст.151 ЦПК України, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, прийшов до наступного.

Позивач звернувся до суду з позовом. Предметом спору між позивачем та відповідачем є визнання договорів купівлі-продажу недійсними.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ст. 152 ЦПК України передбачено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, а самі види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо співмірності позовних вимог та видами забезпечення позову, які позивач просить вжити.

Згідно п.4 Постанови Пленума Верховного Суду України від 22.12.2006, № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, враховуючи те, що незастосування заходів по забезпеченню позову може унеможливити виконання рішення суду, вимоги є співмірними із заявленими вимогами, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача стосовно застосування способів забезпечення позовних вимог до розгляду справи по суті.

Через це суд вважає, що до вирішення спору між сторонами по суті необхідно накласти арешт на предмет позову.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору дарування та договору купівлі-продажу недійсним, шляхом накладенням арешту на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1.

Копію ухвали для виконання направити до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (м. Одеса, вул. Старицького, 10-А).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

13.05.2013