Справа № 473/1304/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"09" квітня 2013 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Вуїва О.В., при секретарі Кашарайло А.А.,

за участю: позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Вознесенський районний відділ управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що вона є власником житлового будинку №5 по вул. Бр. Бреславських в с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області.

Позивачка зареєстрована та проживає за цією адресою.

З 2010 року в будинку, крім інших осіб, зареєстрований її зять відповідач по справі.

Також вказувала на те, що ОСОБА_2 з 06 січня 2012 року за місцем реєстрації без поважних причин не проживає, на користування житлом не претендує, однак не бажає в добровільному порядку знятися з реєстрації.

Оскільки реєстрація відповідача в належному позивачці будинку створює власнику перешкоди в користуванні та розпорядженні своєю власністю, а тому ОСОБА_1 на підставі норм ст.ст. 386, 405 ЦК України просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування належним їй житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

Представник третьої особи Вознесенського РВ УДМС України в судове засідання не з`явився, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без участі представника третьої особи, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих ними доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку №5 по вул. Бр. Бреславських в с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області.

Позивачка зареєстрована та проживає за цією адресою.

З 2010 року в будинку, крім інших осіб, зареєстрований її зять відповідач по справі.

Проте з пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи (а.с. 6) вбачається те, що відповідач з 06 січня 2012 року за місцем реєстрації без поважних причин не проживає, на користування цим майном не претендує, однак на вимогу позивачки не знявся з реєстраційного обліку в добровільному порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) члени його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї.

До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, діти, батьки, інші особи, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть спільне господарство). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Житловий кодекс України не містить норм щодо підстав та порядку визнання колишнього члена сімї власника житла таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Проте такі підстави та порядок визначені нормами Цивільного кодексу України, які регулюють підстави припинення особистого сервітуту.

Зокрема, положеннями ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сімї власника житла (в тому числі колишній) втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За такого, враховуючи встановлені обставини, зокрема відсутність відповідача без поважних причини за місцем реєстрації понад встановлені законом строки, відсутність домовленості сторін про подальше право на користування житлом з боку відповідача, його небажання знятися з реєстраційного обліку, наслідком чого є створення ним перешкод власнику щодо належного користування та розпорядження будинком, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Вознесенський районний відділ управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням житлового будинку №5 по вул. Бр. Бреславських в с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Вуїв О.В.