ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2013 року Справа № 0445/1362/2012

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Шевченко О.В.,

за участі секретаря судового засідання: Рудковської А.В.,

позивача:: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3,

представника відповідача: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив та доповнив до відповідача про стягнення з останньої:

- невиплачену заробітну плату з урахуванням компенсації за невикористану щорічну відпустку в сумі 1 503,59 грн.;

- середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 3 923,50 грн.;

- відшкодування моральної шкоди 3000 грн.;

- судових витрат (витрати на правову допомогу) в сумі 1 500 грн.

В обґрунтування уточненої позовної заяви, позивач посилається на те, що 23.05.2011 року позивачка була прийнята на роботу до ФОП ОСОБА_3 на створене додаткове робоче місце з наданням дотації за направленням державної служби зайнятості на посаду продавця непродовольчих товарів, згідно трудового договору, зареєстрованого Широківським районним центром зайнятості 23.05.2011 року № 2. 25 червня 2012 року позивачка була звільнена з роботи на підставі п.1 ст. 38 КЗпП України, а саме за власним бажанням. Трудовий договір було розірвано. На день звільнення відповідач видав позивачу трудову книжку, без розрахунку з урахуванням компенсації за невикористану відпустку в супереч нормам ст. 116 КЗпП України. Відповідачем не було письмово повідомлено позивача про суму належну йому до розрахунку. Позивач неодноразово зверталася до правоохоронних органів та до територіальної державної інспекції з питань праці в Дніпропетровській області про відновлення свого порушеного права. Відповідачем була нарахована та не сплачена позивачу заробітна плата за період з 01.06.2012 року по 25.06.2012 року у сумі 936,69 грн. та виплати щодо компенсації невикористаної щорічної відпустки за 26 календарних днів у сумі 898,30 грн., що разом становить 1 503,59 грн. (без урахування обовязкових по датків та внесків в сумі 331,40 грн.). З звязку із незаконними діями ОСОБА_1 була спричинена моральна шкода, яка полягає у втраті нормальних життєвих звязках, що вимагали від позивача додаткових зусиль для організації її життя. Вважає, що у відповідача перед позивачем виник обовязок щодо сплати 9 927,09 грн.

Позивач, представник позивача в судовому засідання позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені в уточненій позовній заяві підтримали повністю. Просили їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали, вважаючи позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, свої заперечення на позов позивача підтримали в повному обсязі. В судовому засіданні пояснили, що всі податки та належні платежі були сплачені відповідачем у день звільнення ОСОБА_1 ОСОБА_2 складено акт про відмову від підпису позивача в відомості про отримання вказаних сум при розрахунку з нею.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що ОСОБА_3 25.06.2012 року здійснила всі виплати позивачу належні їй при звільненні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи в сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Судом встановлено наступні обставини:

23.05.2011 року ОСОБА_1 на підставі письмового трудового договору була прийнята на посаду продавця непродовольчих товарів на новостворене додаткове робоче місце до ФОП ОСОБА_3 Звільнена 25.06.2012 року за власним бажанням (а.с. 3, 7, 59-60, 81, 82,).

Відповідно до акту від 25.06.2012 року ОСОБА_1 отримала розрахунок при звільненні в сумі 1 834,99 грн. із вирахуванням податків та отримала на руки 1 503,75 грн. від ОСОБА_3, в присутності свідків від підписання у відомості про отримання заробітної плати відмовилася, про що свідчить відповідний акт та показання свідків (а.с. 59-60, 61, 62, 63, 74, 75-80).

Виходячи з тексту довідки, виданої Управлінням Пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області від 19.02.2013 року № 415/03 заборгованість підприємця ОСОБА_3 станом на 01.02.2013 року перед УПФ, відсутня (а.с. 83).

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали, вважаючи позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, свої заперечення на позов позивача підтримали в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_7 (мати позивача) знає про невиплату позивачеві сум відповідачем лише зі слів позивача.

Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 суду показали, що відповідач в день звільнення позивача здійснила з останньою розрахунок та передала трудову книжку, але позивач відмовилася розписатися в отриманні грошових коштів.

Суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо виплати заробітної плати з урахуванням компенсації за невикористану щорічну відпустку в сумі 1 503,59 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 3 923,50 грн. не підлягають задоволенню, оскільки всі належні виплати відповідачем у визначені законом строки позивачеві були здійснені.

Вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від зазначених вимог, тому не підлягає задоволенню.

Судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

На основі вищевикладеного, керуючись ст. 1166 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 47, 116, 117 Кодексу законів про працю України, ст. ст. 212, 213 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_3 про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку, відшкодування моральної шкоди повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Широківський районний суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.В.ШЕВЧЕНКО