Справа № 145/2485/13-ц
Провадження №2/145/932/2013
РІШЕННЯ

іменем України

"24" грудня 2013 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого Мазурчак А. Г.

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участю прокурора Тимощука В.С.

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Тиврів справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав ,-

встановив :

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 13.08.2006 року вона уклала шлюб з відповідачем у даній справі, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції.

В шлюбі у них народилися діти : донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В подальшому спільне життя з відповідачем у них не склалося, внаслідок чого рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 26.10.2010 року шлюб між ними було розірвано.

Діти після розірвання шлюбу залишились проживати з нею, вона самостійно виховує і доглядає малолітніх дітей.

Однак, відповідач протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання ; не спілкується з малолітніми сином та донькою в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі ; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.

На її думку, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, оскільки протягом останніх двох років він жодного разу не бачився з сином і донькою, не виявляв такого бажання, не телефонував, діти батька не знають, жодного разу в дитсадок не приїжджав, їх успішністю та життям в навчальних закладах не цікавився, на батьківські збори не з'являвся.

Нею неодноразово робилися спроби в телефонному режимі залучити відповідача до виховання дітей однак, це не дало позитивного результату.

Протягом 10 місяців відповідач не сплачував аліментів, свого місця роботи та проживання не повідомляв тому, вона 10.01.2011 р. звернулася із заявою про оголошення його розшуку до відділу виконавчої служби Тиврівського РУЮ. Станом на 01.02.2011 року заборгованість з аліментів становить 6500 грн. на сьогоднішній день ця заборгованість не погашена. За повістками він не з'являвся, борг не сплачував, місце роботи і проживання встановити було неможливо, тому ухвалою Тиврівського районного суду від 14.02.2011 року відповідача було оголошено у розшук.

Крім того, відповідач характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя та характеризується негативно зі слів спільних знайомих.

Такі дії відповідача розцінює як умисне ухилення від виховання дітей.

Просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали, просять позов задоволити з підстав, викладених у ньому.

Позивачка ОСОБА_2 пояснила суду, що вона відносин з відповідачем не підтримує, діти його не знають в обличчя. Син бачив відповідача одного разу 2 р. тому, а донька 4 рази. Аліменти дітям не сплачував, у звязку з чим було оголошено його розшук. Розмір аліментів встановлено по 250 грн. на кожну дитину Такий розмір аліментів є дуже малим, але вона хотіла, щоб він хоча б відчував батьківський обовязок, сплачуючи аліменти. За останній місяць від відповідача ніяких коштів на сплату аліментів не отримувала.. Він дітям нічого не купував і нічого не передавав. Перешкод зустрічам з дітьми ні відповідачу, ні його батькам не чинила, а навпаки, хотіла, щоб вони його бачили.

Представник позивача ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до ст.150 та ч.2 ст.164 СК України батько зобовязаний брати участь у вихованні дітей незалежно від сплати аліментів.

Відповідач позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що його не допускають до дітей, він дзвонив по-телефону до позивачки, але доказів у нього немає. До суду та опікунської ради не звертався. Аліменти сплачує в міру можливості, яка заборгованість, він не знає, але вона є. Востаннє сплачував аліменти біля місяця тому, має квитанцію. У дитячий садочок до дітей не ходив.

Представник органу опіки і піклування Тиврівської РДА ОСОБА_7 вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно його малолітніх дітей, оскільки він не виконував і не виконує тепер своїх батьківських прав.

Свідок ОСОБА_8 дала показання про те, що вона вихователька дитячого садка у групі, в яку ходить син відповідача. Відповідача в суді побачила вперше. Ні він, ні його родичі до дитсадочка не приходили. Владик (син відповідача) про батька ніколи не згадує.

Свідок ОСОБА_9 дала показання про те, що вони хрещена мати доньки відповідача. Протягом останніх 4-х років вона не бачила відповідача на святкуванні Дня народження дітей. Їй відомо зі слів ОСОБА_2 (позивачки), що батько до дітей не приходить, аліментів не сплачує. В листопаді 2013 р. біля 24.00 год. хтось постукав у двері, вона розбудила чоловіка , щоб той подивився хто там. Коли той вийшов, - побачив ОСОБА_3 , який просився переночувати, але чоловік йому відмовив. Тоді відповідач заснув у підїзді. Між 4-м та 5-м поверхами. Їй було його шкода, але відповідач був пяний, а в неї є маленька дитина, до якої в кімнату вона не могла його впустити, оскільки місця в них не було. Півроку-рік тому вона декілька разів була свідком телефонної розмови позивачки з відповідачем. Позивачка просила його, щоб зрідка приїжджав до дітей, щоб діти, хоча б знали батька. Але, що саме він їй відповів вона не чула. Однак позивачка сказала, що він обіцяв прийти. Син його зовсім не знає.

Свідок ОСОБА_10 дала показання про те, що вона сусідка позивачки. Бачить. Що з дітьми постійно гуляє позивачка, її брат та батьки. Відповідача у них не бачить. Кілька років уже діти про нього не згадують. Позивачка їй ніколи не говорила, що не допустить до дітей свого бувшого чоловіка.

Судом встановлено, що 13.08.2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилися діти : донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.10-11).

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 26.10.2010 року (а.с.14) шлюб між сторонами було розірвано.

Діти після розірвання шлюбу залишились проживати з позивачкою, вона самостійно виховує і доглядає їх, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 15.11.2013 р. (а.с.12).

Відповідач протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання ; не спілкується з малолітніми сином та донькою в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі ; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.

Відповідно до довідки Тиврівського дошкільного навчального закладу № 82 від 14.11.2013 р. (а.с.13), який відвідують його син та донька, батько жодного разу до дітей не приїжджав, їх успішністю та життям в навчальних закладах не цікавився, на батьківські збори не з'являвся.

Протягом 10 місяців відповідач не сплачував аліментів, свого місця роботи та проживання не повідомляв, 10.01.2011 р. позивачка зверталася із заявою про оголошення його розшуку до відділу виконавчої служби Тиврівського РУЮ (а.с.5) і ухвалою Тиврівського районного суду від 14.02.2011 року (а.с.8) за поданням ДВС відповідача було оголошено у розшук. На сьогоднішній день має заборгованість зі сплати аліментів біля 6500 грн., що незаперечується відповідачем.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування Тиврівської РДА № 01/01-10/2988 від 24.12.2013 р. відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками, оскільки не забезпечує малолітніх сина та доньку належним доглядом та вихованням, не піклується про їх здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, тому вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ст.150 СК України, ст.12 Закону України Про охорону дитинства батьки дитини зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.164 СК України у випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав.

Вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідач своїх батьківських обовязків не виконував.

На підставі ст.ст.150, 157, 164 СК України, керуючись ст.ст.10; 11; 60; 88; 212-215; 223-226 ЦПК України, суд , -

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_11