Справа № 2-182/2011
Провадження № 2/361/6/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2013 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Шинкаря А.О.

при секретарі Власик Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житловим будинком та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, виконкому Шевченківської сільської ради, треті особи: Броварська районна державна нотаріальна контора, КП КОР Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання незаконними рішення, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, свідоцтв про право на спадщину за заповітом, визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2010 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 та з урахуванням уточнених позовних вимог просять: встановити порядок користування житловим будинком по вул. Калініна, 23 в с. Шевченкове Броварського району Київської області, виділивши їм у користування кухню 2-1 площею 13.3 кв.м., коридор 2-2 площею 5,1 кв.м., житлові кімнати: 2-3 площею 16,1 кв.м., 2-4 площею 7,8 кв.м., 1-4 площею 15,2 кв.м., 1-3 площею 8,1 кв.м., а відповідачу веранду І площею 6,9 кв.м., кухню 1-1 площею 10,9 кв.м., житлову кімнату 1-2 площею 15,1 кв.м.

Свої вимоги обгрунтували тим, що 19 березня 2007 року помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Калініна, 23 в с. Шевченкове Броварського району Київської області.

Згідно заповіту посвідченого 13.10.2006 року Шевченківською сільською радою Броварського району Київської області, ОСОБА_4 заповів своїм синам: ОСОБА_2 2/3 частини всього належного йому майна та 1/3 частину ОСОБА_5.

При оформленні спадщини позивач ОСОБА_1 дружина спадкодавця отримала свідоцтво про право власності на 1/2 частину житлового будинку, як частку у праві спільної сумісної власності майна подружжя та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку у спадщині (обовязкова частка), а позивач ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 10/18 часток у спадщині.

Інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_5 своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але не оформив своїх спадкових прав на 5/18 часток у спадщині в звязку зі смертю 16 березня 2010 року.

Спадкоємцями першої черги за законом до майна померлого ОСОБА_5 є його мати позивач ОСОБА_1, дружина відповідач ОСОБА_3 та діти ОСОБА_6, ОСОБА_7, які відмовились від своєї частки у спадщині на користь матері ОСОБА_3

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3 займає більшу частину житлового будинку (приміщення І, 1-1, 1-2,1-3, 1-4), хоча має право на меншу частину, позивачі просять встановити порядок користування житловим будинком.

У судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_3, не погоджуючись з первісним позовом, предявила зустрічний позов, в якому просить: визнати незаконними та скасувати рішення виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області про формлення права власності на житловий будинок по вул. Калініна, 23 в с. Шевченково Броварського району Київської області та отримане на підставі нього свідоцтво про право власності на будинок на імя ОСОБА_4; визнати незаконними та скасувати свідоцтва про право на спадщину видані на імя позивачів; визнати недійсним заповіт складений ОСОБА_4 13.10.2006 року.

Свої вимоги обгрунтувала тим, що свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок видано 15 січня 2008 року на імя померлого 19 березня 2007 року ОСОБА_4, тому є незаконним. У звязку з цим є незаконними і отримані позивачами на підставі нього свідоцтва про право на спадщину.

Також вважає, що заповіт є недійсним, оскільки ОСОБА_4 тяжко хворів, приймав обезболюючі препарати, а тому на час посвідчення заповіту 13.10.2006 року не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявилась, повідомивши письмово про неможливість явки у звязку з хворобою. Суд вважає причину неявки неповажною, оскільки не надано доказів на підтвердження хвороби, та розцінює її неявку як намагання затягнути розгляд справи, тому вважає за можливе розглянути позов у відсутності відповідача, що не буде порушувати її прав, враховуючи участь у судовому засіданні її представника.

Позивачі за первісним позовом та їх представник зустрічний позов не визнали, вважають його безпідставним та необгрунтованим.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 15 грудня 2006 року виконавчий комітет Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області прийняв рішення про оформлення права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Калініна, 23 в с. Шевченково Броварського району Київської області на імя ОСОБА_4.

19 березня 2007 року ОСОБА_4 помер.

15 січня 2008 року на підставі вищевказаного рішення на імя ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме: на домоволодіння по вул. Калініна, 23 в с. Шевченково та зареєстровано за ним право власності на це майно в БТІ.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Калініна, 23 в с. Шевченкове Броварського району Київської області.

Згідно заповіту посвідченого 13.10.2006 року секретарем виконкому Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, яким 2/3 частини всього майна, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповів ОСОБА_2, а 1/3 частину ОСОБА_5.

При оформленні спадщини позивач ОСОБА_1 дружина спадкодавця отримала 13.04.2010 року свідоцтво про право власності на 1/2 частину житлового будинку, як частку у праві спільної сумісної власності майна подружжя та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку у спадщині (обовязкова частка), а позивач ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 10/18 часток у спадщині.

Інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_5 своєчасно - 08.09.2007 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але не оформив своїх спадкових прав на 5/18 часток у спадщині в звязку зі смертю 16 березня 2010 року.

Спадкоємцями першої черги за законом до майна померлого ОСОБА_5 є його мати позивач ОСОБА_1, дружина відповідач ОСОБА_3, які протягом шестимісячного строку подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та діти ОСОБА_6, ОСОБА_7, які відмовились від своєї частки у спадщині на користь матері ОСОБА_3, подавши до нотаріальної контори відповідні заяви протягом встановленого законом строку.

На час розгляду даної справи свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ОСОБА_5 не видавались.

Вищенаведене підтверджується копією рішення виконкому Шевченківської сільської ради від 15.12.2006 р., копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.01.2008 року, копіями спадкових справ №№ 848, 207 до майна померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

З огляду на наведене та враховуючи, що частки сторін у праві спільної часткової власності на будинок остаточно не визначені, оскільки не оформлені спадкові права після смерті ОСОБА_5, то суд не вбачає підстав для встановлення порядку користування житловим будинком відповідно до часток сторін.

При цьому суд також враховує, що запропонований позивачами порядок користування житловим будинком не забезпечує ізольованого користування сторонами приміщеннями, оскільки доступ до житлових кімнат 1-3 та 1-4, які позивачі просять виділити їм, можливий лише через приміщення 1-2, яке знаходиться у користуванні відповідача.

З наведених підстав суд відмовляє у задоволенні первісного позову про встановлення порядку користування житловим будинком.

Статтею 25 ЦК України встановлено, що цивільна правоздатність фізичної особи (тобто здатність мати цивільні права та обовязки) виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

З огляду на наведене суд визнає незаконним свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок від 15 січня 2008 року на імя померлого 19 березня 2007 року ОСОБА_4, оскільки воно видано після смерті спадкодавця.

Що стосується позовних вимог за зустрічним позовом про скасування рішення виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області від 15 грудня 2006 року про формлення права власності на житловий будинок по вул. Калініна, 23 в с. Шевченково Броварського району Київської області на імя ОСОБА_4А, то вони не підлягають задоволенню, оскільки зазначене рішення прийнято за життя спадкодавця, а позивачем не доведено в чому полягає його незаконність.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у звязку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

З огляду на наведене суд не вбачає підстав для визнання недійсними виданих на імя позивачів свідоцтв про право на спадщину за законом та заповітом, оскільки право власності спадкодавця на половину будинку не оспорюється, позивачі мають право на спадщину, а отримані ними свідоцтва не порушують прав інших осіб.

Не знайшли свого підтвердження належними доказами і позовні вимоги про визнання заповіту недійсним, а тому також не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 25, 358, 1301 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житловим будинком відмовити.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Визнати незаконним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 15 січня 2008 року виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області на імя ОСОБА_4 на домоволодіння по вул. Калініна, 23 в с. Шевченкове Броварського району Київської області.

В іншій частині зустрічних позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. О. Шинкар