Васильківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 1008/7041/12
Провадження № 2/362/502/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2013 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді К.В. Медведєв,

при секретарі І.А. Мельник ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Васильків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2012 року позивач звернулися до суду з вказаним позовом в якому просять визнати право власності в порядку спадкування.

Позивач стверджує, що після смерті 06 травня 2010 року її чоловіка ОСОБА_3, відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,060 га в садовому товаристві Сотка, яка розташована на території Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області, та садовий будинок вартістю 39379,00 грн., сарай вартістю 1082,00 грн., туалет вартістю 938,00 грн., криниця вартістю 1303,00 грн., огорожа вартістю 656,00 грн., а всього 43358,00 грн.

Позивач зазначає, що в шестимісячний термін вона звернулася до ОСОБА_4 Київської державної нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини, однак листом від 02 листопада 2012 року державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що на садовий будинок відсутні правовстановлюючі документи. На думку позивача, у відповідності до закону отримати на імя померлого чоловіка вона право власності на садовий будинок вона не може, а тому змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 06 травня 2010 року, відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БК № 171641 виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві, помер ОСОБА_3 (а.с. 4).

Як вбачається зі свідоцтв про одруження серії 1-АБ №254518 виданого 21 лютого 1970 року Насташкською сільською радою Рокитнянського району, Київської області, позивач являється дружиною ОСОБА_5 (а.с. 3)

ОСОБА_4 Київської державної нотаріальної контори № 3580/02-14/6 від 02.11.2012 року позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на садовий будинок, розташований за адресою: Київська область, Васильківський район, СТ Сотка42 на території Здорівської сільської ради, після смерті 06 травня 2010 року ОСОБА_3, оскільки до спадкової справи не надано документів, що підтверджують право власності померлого на садовий будинок (а.с.8).

Відповідно до довідки Васильківського міжрайонного бюро технічної інвентаризації №2286 від 30 жовтня 2012 року, на імя ОСОБА_3 нерухоме майно в СТ Сотка, 42 на території Здорівської сільської ради Васильківського району, Київської області, право власності не зареєстроване.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, для того, щоб спадкоємці успадкували майно після померлого, вказане мано мало нележати на праві власності спадкодавцю за життя останнього.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництвавизначено, що право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК України.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року забудова присадибних, дачних, садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, проектування такої забудови здійснюється за бажанням замовника без отримання містобудівельних умов та обмежень.

Натомість, як пояснили позивач та відповідач в судовому засіданні, будівельного паспорту забудови земельної ділянки вони не мають, до органів архітектурно-будівельного контролю ніколи не зверталися та дозвільних документів не отримували. Позивач до територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції України відповідно до порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства 24.06.2011 N 91 не звертався.

Відповідно, садовий будинок є самочинним будівництвом.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що спадкодавець право власності на садовий будинок не набув, а тому вкзане право не водить до спадкової маси.

Враховуючи викладене, позов є необгрунтованим, матеріалами справи не підтверджується та зщадоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя К.В. Медведєв