АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: №22-ц/791/3398/13 Головуючий в І інстанції: Сімчук С.Б.
Категорія 27 Доповідач: Слюсаренко О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 06 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого:Радченко С.В.
суддів:Вербицької Л.І.
Слюсаренко О.В.
при секретарі:Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 12 вересня 2013 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа: Білозерський районний сектор управління державної міграційної служби у Херсонській області про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення із зняттям з реєстраційного обліку,-

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Державний ощадний банк України" (далі - Банк ) звернулося до суду із позовом, у якому зазначало, що 05 травня 2006 року між Банком та ОСОБА_5 укладений іпотечний кредитний договір відповідно до умов якого останньому надано кредит у розмірі 37780 дол. США зі сплатою 10,8 % річних з кінцевим терміном поверненням кредиту 04 травня 2025 року. На забезпечення виконання кредитних зобов'язань 05 травня 2006 року сторони уклали договір іпотеки, згідно з яким ОСОБА_5 передав позивачу в іпотеку будинок № 3 по вул. Молодіжній у с. Чорнобаївка.

У зв'язку з неналежним виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість, що станом на 22.11.2011 року склала 521441, 56 грн.

Банк просив звернути стягнення на предмет іпотеки та виселити з будинку відповідачів зі зняттям їх з реєстрації .

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 12 вересня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ " Державний ощадний банк України ", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції , колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 05 травня 2006 року між ВАТ "Державний ощадний банк України " правонаступником якого є ПАТ "Державний ощадний банк України " , та ОСОБА_5 укладений договір про іпотечний кредит відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 37780 дол. зі сплатою 10, 8 % річних з кінцевим терміном поверненням кредиту 04 травня 2025 року (а.с. 12-14)

На забезпечення виконання кредитних зобов'язань 05 травня 2006 року сторони уклали договір іпотеки, згідно з яким ОСОБА_5 передав позивачу в іпотеку будинок № 3 по вул. Молодіжній у с. Чорнобаївка Білозерського р-ну Херсонської області ( а.с.9-11).

Позичальник не виконував зобов'язання щодо повернення кредиту відповідно до умов договору.

24.10.2007 року було вчинено виконавчий напис нотаріуса , за яким запропоновано звернути стягнення на будинок , що є предметом іпотеки для задоволення вимог Банку у розмірі 42500, 90 дол. США.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 23 грудня 2009 року визнано недійсним вказаний виконавчий напис у зв'язку порушення прав неповнолітніх дітей, що проживають у спірному будинку, що є предметом іпотеки ( а.с. 107)

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 22 листопада 2011 року задоволено вимоги Банку про дострокове повернення кредитних коштів і з ОСОБА_5 стягнуто заборгованість у розмірі 65354 дол. США, що еквівалентно 521441, 56 грн. (а.с. 15)

Зазначене рішення суду не виконане, постановою державного виконавця від 22.08.2013 року виконавчий лист повернуто на підставі ст. 50. п3 ч. 1 ст. 47 Закону України " Про виконавче провадження" ( а.с. 42)

За умовами п. 3.1.3. укладеного сторонами іпотечного договору іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет іпотеки , зокрема у випадку невиконання чи неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язання за договором про іпотечний кредит, якщо прострочення строку будь - якого з платежів становить більше 2 місяців ( а.с. 9)

Відповідно до п. 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2013 року № 5 " Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів , що виникають зі кредитних правовідносин" згідно зі статтею 32 ЦК України , статтею 177 СК України та статтею 17 Закону України " Про охорону дитинства" батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. У зв'язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом ( нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним не вимагається ( ч. 2 ст. 215 ЦК України)

Згідно з ч. 1 ст.224 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу), є нікчемним.

За приписами ст. 236 ЦК України нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків , крім тих, що пов'язані з його недійсністю ( ч. 1 ст. 216 ЦК України)

З матеріалів справи вбачається, що на час укладення договору іпотеки у будинку, що є предметом іпотеки були зареєстровані та проживали ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 8). ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована у зазначеному будинку з 25.12.2006 року. Батьками дітей є ОСОБА_11, колишній власник спірного будинку та ОСОБА_5- іпотекодавець і теперішній власник будинку.

Отже на час укладення договору іпотеки право користування спірним будинком мали неповнолітня та малолітні доньки іпотекодавця , тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 12 Закону України " Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей " , ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства " договір іпотеки не міг бути укладений без дозволу органу опіки та піклування.

Відсутність попереднього дозволу органу опіки та піклування свідчить про недотримання сторонами на час укладення договору іпотеки від 05 травня 2006 року вимог законодавства щодо погодження у встановленому законом порядку органу опіки та піклування на передачу в іпотеку будинку, право користування яким мали троє дітей, наслідком чого є нікчемність договору іпотеки від 05 травня 2006 року.

Зважаючи на встановлені судом обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову у задоволенні вимоги Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки, що ґрунтується на умовах договору іпотеки, який в силу закону є нікчемним та вимог про виселення відповідачів з будинку та зняття їх з реєстрації .

Посилання апелянта на наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки , зважаючи на відсутність в Законі України "Про іпотеку" та в Законі України " Про заставу" застережень про неможливість звернення стягнення на майно боржника у якому зареєстровані діти , колегія суддів вважає необґрунтованими. Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і підлягають відхиленню.

Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального закону , і колегія суддів не вбачає підстав для його скасування та ухвалення нового рішення .

Керуючись ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" відхилити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 12 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і з цього часу протягом 20 днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

головуючий:

судді: