АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

30 жовтня 2013 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Махлай Л.Д., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 поданої через преставника ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2010 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Комерціний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.05.2010 року позов задоволено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.04.2013 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення. Копія ухвали, як зазначено в апеляційній скарзі апелянтом отримана 05.06.2013 року.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 через преставника подав апеляційну скаргу, здавши її на поштове відділення 15.06.2013 року.

Апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 295 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені ім'я (найменування) осіб, які беруть участь у справі, їх місце проживання або місцезнаходження.

В апеляційній скарзі не зазначено адреси відповідача ОСОБА_3.

Відповідно до п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 295 ЦПК України, в апеляційній скарзі мають бути зазначені: в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Апеляційна скарга не відповідає вимогам зазначеної норми, оскільки вимоги постановити ухвалу про повернення позовної заяви не ґрунтуються на вимогах чинного цивільно-процесуального законодавства. За змістом апеляційної скарги апелянт оскаржує фактично відкриття провадженняу справі у зв'язку з порушенням правил підсудності і будь-яких обґрунтувань щодо неправильності чи необґрунтованості рішення суду не наводить.

Виходячи з викладеного апелянту слід визначитися з вимогами апеляційної скарги та зазначити в чому полягає незаконність чи необґрунтованість рішення суду.

№ апеляційного провадження: Справа № 22-ц-796/15235/13
Головуючий у суді першої інстанції: Васильєва Т.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу застосовується положення ст. 121 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків.

На виконання даної ухвали запропонувати апелянту подати апеляційну скаргу у новій редакції, із виправленими недоліками.

Керуючись ст. ст. 119 - 121, 295, 297 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Роз`яснити апелянту, що у випадку не усунення недоліків апеляційної скарги у наданий строк, апеляційну скаргу буде визнано неподаною і повернуто особі, яка її подала.

Суддя