Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0618/2-332/12 Головуючий у 1-й інст. Волощук В.В.
Категорія 52 Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Кочетова Л.Г.,

суддів Жигановської О.С., Косигіної Л.М.,

з участю секретаря Крижанівської М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Олевський хлібозавод, ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 19 грудня 2012 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та в обгрунтування вимог зазначив, що він 01 червня 2012 року, згідно наказу 105-к, був прийнятий на роботу в ПАТ Олевський хлібозавод на посаду завідувача відділу кадрів з випробувальним терміном 1 місяць. Наказом № 165 від 30 липня 2012 року він був звільнений з роботи, як такий, що не пройшов випробування. Звільнення вважає незаконним, оскільки термін випробування закінчився і він підлягав звільненню на загальних підставах. Просив суд зобовязати голову правління ПАТ Олевський хлібозавод підтвердити факт його невідповідності займаній посаді, визнати звільнення незаконним, поновивши його на роботі, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, заробітну плату за відпрацьований період за суміщення посади секретаря-референта та відшкодувати моральну шкоду в сумі 30000.00 грн.

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 19 грудня 2012 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовільнити його позов у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вислухавши доводи осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 26 КЗпП України, при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу.

Стаття 27 КЗпП України передбачає, що строк випробування при прийнятті на роботу, якщо інше не встановлено законодавством України, не може перевищувати трьох місяців, а в окремих випадках, за погодженням з відповідним виборним органом первинної профспілкової організації, - шести місяців.

01 червня 2012 року, згідно наказу 105-к, позивач прийнятий на роботу в ПАТ Олевський хлібозавод на посаду завідувача відділу кадрів з випробувальним терміном 1 місяць (а.с. 67).

27 червня 2012 року в.о. головного бухгалтера звернулася до голови правління з доповідною про те, що ОСОБА_1 допускаються порушення при винесенні наказів про надання відпусток та долучила зазначені накази (а.с. 95-99).

Надати письмове пояснення з даного приводу позивач відмовився (а.с. 102).

Відповідно до наказу № 130-к від 29 червня 2012 року, строк випробування продовжено на 1 місяць до 01 серпня 2012 року (а.с. 68).

27 липня 2012 року в.о. головного бухгалтера та комірник звернулися до голови правління з доповідними щодо неналежного виконання позивачем своїх трудових обовязків (а.с. 100-101).

Надати пояснення з даного приводу ОСОБА_1 також відмовився.

Наказом № 165 від 30 липня 2012 року ОСОБА_1 звільнений з роботи, як такий, що не пройшов випробування (а.с. 69).

Порядок визначення терміну випробування при прийнятті на роботу законодавчо не визначений. Чинне законодавство не містить заборони щодо продовження терміну випробування в межах встановленого законом строку. Протягом першого місяця роботи позивача виникла ситуація, яка викликала сумнів щодо відповідності працівника займаній посаді, тому відповідач обгрунтовано продовжив термін випробування в межах, визначених ст. 27 КЗпП України.

Крім того, позивач, будучи обізнаним із даним наказом, оскільки він його готував як завідувач відділу кадрів, не оскаржував цей наказ у встановленому законом порядку.

Згідно з вимогами ст. 27 КЗпП України, якщо протягом строку випробування встановлено невідповідність працівника роботі, на яку його прийнято, власник або уповноважений ним орган протягом цього строку вправі розірвати трудовий договір.

Протягом терміну випробування, встановленого ОСОБА_1, останнім допускалися числені помилки при виконанні покладених на нього трудових обовязків, з приводу чого надавалися зауваження. Оскільки на відповідні зауваження позивач не реагував, відношення до виконання посадових обовязків не покращив, висновок роботодавця щодо невідповідності його займаній посаді є правильним, а рішення суду першої інстанції в цій частині обгрунтованим.

Щодо позовної вимоги про стягнення коштів за виконання роботи за суміжною посадою, будь-яких доказів виконання такої роботи суду не надано, а тому висновок про її безпідставність є правильним.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,

Рішення Олевського районного суду Житомирської області від 19 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили

Головуючий Судді