Провадження № 2/403/5821/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2013 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про звернення стягнення, виселення, зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №DNR0GK00000358 від 27.03.2007 року ОСОБА_1 27.03.2007 року отримав кредит у розмірі 45000,00 долар США із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.03.2027 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відмотками, комісією, а також інші витрати. В порушення умов договору та закону відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні ним вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обовязкових платежів з цих коштів. В звязку з зазначеним станом на 22.11.2012 року відповідач має заборгованість у розмірі 98 531,99 долари США, яка складається з: заборгованості за кредитом 44 902,48 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 22 356,30 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом 4140,00 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 27133,21 доларів США. Позивач посилається на те, що в забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором відповідач уклав з банком договір іпотеки №DNR0GK00000358, за яким відповідач надав в іпотеку квартиру, загальною площею 37,70 кв.м., яка розташована за адресою м.Дніпропетровськ, ж/м Тополя-1, буд.18/2, кв.70.

Позивач просить в рахунок погашення заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором в розмірі 98 531,99 грн., що в гривневому еквіваленті становить 787270,60 грн., звернути стягнення на вказану квартиру шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ ПРИВАТБАНК з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ ПРИВАТБАНК всіх передбачених дій, необхідних для продажу предмета іпотеки; виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у вказаній квартирі, зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входить питання громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири.

В судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини, викладені в позові, позовні вимоги підтримала.

В судовому засіданні відповідач не заперечував проти наявності у нього заборгованості за кредитним договором у розмірі, вказаному позивачем, проте заперечував проти вимог про виселення та зняття з реєстрації в квартирі, яка є предметом іпотеки.

Вислухавши осіб, які зявилися, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, 27.03.2007 року між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством комерційний банк ПРИВАТБАНК, правонаступником якого є позивач, був укладений кредитний договір №DNR0GK00000358.

Відповідно до п.7.1. кредитного договору банк надав ОСОБА_1 27.03.2007 року в кредит грошові кошти на строк до 26.03.2027 року у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 45000,00 доларів США для купівлі квартири, а також у розмірі 8100,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7. даного договору, за сплатою за користування кредитом відсотків 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,0% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11. даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу. із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.03.2027 року.

Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 59,73 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотками, комісії, винагороди.

Відповідно до п.2.2.2., 2.2.3., 2.2.4. кредитного договору позичальник ОСОБА_1 зобовязався сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.7.1, 2.3.1., 2.3.2., 2.3.3., 3.1., 3.2. даного договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту; сплатити банку винагороду згідно п.п. 7.1. та 6.2 даного договору; погашення кредиту зробити в порядку, сумах і строки, передбачені п.7.1. та п.2.3.3. цього договору.

Згідно до п.3.1. кредитного договору за користування кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник щомісячно в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному в п.7.1. змінної частини даного договору.

Відповідно до п.3.2. кредитного договору згідно ст.212 ЦК України при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених пп. 1.1., 2.2.4., 2.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі, зазначеному у п.7.4. змінної частини цього договору на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Розраховані відповідно до цього пункту договору відсотки сплачуються позичальником щомісяця в період сплати понад зазначену в п. 1.1. суми щомісячного платежу за кредитним договором.

Згідно до п.3.4. кредитного договору нарахування відсотків здійснюється в останню дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожен день календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом -360 днів у році.

Відповідно до п.3.7. договору позичальник сплачує банку винагороду в розмірі та у строки, зазначені в п.7.1. даного договору. Згідно до п.3.8. договору при непогашенні кредиту в строки, зазначені в п.п.7.1. та 2.3.3. цього договор заборгованість в частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно до п.3.2. договору з дати виникнення простроченої заборгованості.

У відповідності до п.4.1. кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбачених п.п.2.2.2., 2.2.3. кредитного договору банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% вд суми простроченого платежу, але не менш 1 грн. за кожний день прострочки.

Згідно до п.7.3. договору забезпеченням виконання позичальником зобовязань за даним договором виступає іпотеки квартири за адресою м.Дніпропетровськ, ж/м Тополя-1, буд.18, корп..2, кв. 70.

Відповідно до п.7.4. кредитного договору згідно ст..212 ЦК України при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених пп.1.1., 2.2.4., 2.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,55% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором 27.03.2007 року відповідач уклав з позивачем договір іпотеки №DNR0GK00000358.

За п.33.1. договору іпотеки предметом цього договору є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п.33.2. цього договору, в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 перед іпотекодержателем, в силу чого іпотекодержатель має право в разі невиконання іпотекодавцем зобовязань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця.

Відповідно до п.33.2. договору іпотеки за цим договором іпотекою забезпечується виконання зобовязань позичальника за кредитним договором від 27.03.2007 року № DNR0GK00000358, укладеним між банком та іпотекодавцем, по поверненню кредиту, наданого у вигляді не поновлювальної лінії, в сумі 45000,00 доларів США, на строк з 27.03.2007 по 26.03.2027 року включно.

Згідно до п.33.3. договору іпотеки в забезпечення зобовязань за кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, а саме - однокімнатну квартиру №70, загальною площею 37,70 кв.м., житловою площею 18,80 кв.м., яка розташована за адресою м.Дніпропетровськ, ж/м Тополя-1, буд.18, корп. 2, для забезпечення виконання зобовязань іпотекодавця за вказаним кредитним договором. Відповідно до п.33.3. договору вказана квартира складається з: 1-коридор, 2-кладова, 3-житлова, 4-кухня, 5-санвузол, І-балкон, у відповідності до п.33.4. договору іпотеки сторони визначили, що вартість предмета іпотеки складає 227250,00 грн.

За п.1.1. договору іпотеки предметом цього договору є надання іпотекодавцем в іпотеку вказаного нерухомого майна в забезпечення виконання зобовязань іпотекодавця перед іпотекодержателем, в силу чого іпотеко держатель має право в разі невиконання іпотекодавцем зобовязань, передбачених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця.

У відповідності до п.16.7 договору іпотеки іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог: звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобовязань передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання будь-якого із зобовязань за кредитним договором у випадках: порушення іпотекодавцем зобовязань по цьому договору, у т.ч. при порушенні порядку заміни предмету іпотеки.

Згідно до п. 16.8 договору іпотеки сторони дійшли згоди, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки і в разі дострокового розірвання кредитного договору або зміни його умов, при наявності невиконаних обовязань на момент розірвання.

Відповідно до п.16.9 договору іпотеки у разі звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з п.16.7. цього договору іпотеко держатель має право задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги у повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи відсотки, винагороди та інші платежі, відшкодування збитків, неустойки, витрати на утримання предмету іпотеки, а також на здійснення забезпечених іпотекою вимог.

Згідно до п.16.10. договору іпотеки іпотекодержатель має право достроково стягнути наданий під забезпечення іпотекою кредит, відсотки, винагороду за надання фінансового інструменту, винагороди за користування кредитом при настанні якої-небудь із умов, передбачених п.16.7.2. цього договору.

У відповідності до п.18.13 договору іпотеки звернення стягнення на предмет застави у випадках, передбачених п.п. 16.7.1., 16.7.2., 16.9. цього договору здійснюється відповідно до чинного законодавства України та цього договору. Якщо іпотеко держатель у випадку порушення іпотекодавцем умов кредитного договору набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки, він може використати таке право у випадках: затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць або перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10% або несплати іпотекодавцем більше однієї виплати, яка перевищує 5% суми кредиту, іншого істотного порушення умов кредитного договору.

Відповідно до п.22 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених п.п. 16.7.1, 16.7.2., 16.9. цього договору, відповідно до розділу У Закону України Про іпотеку на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі. В разі продажу предмету іпотеки на публічних торгах іпотеко держатель відповідно до Закону Про оподаткування прибутку підприємств здійснює реалізацію предмета іпотеки у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів №1448 від 22.12.1997 року, якщо інше не передбачено законодавством на день реалізації предмету іпотеки.

В судовому зсіданні встановлено, що відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору, в звязку з чим має прострочену заборгованість.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. У відповідності до ст.627 цього Кодексу відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для даного виду договору, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї сторони має бути досягнуто згоди.

Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності до ст.611 цього Кодексу при порушенні зобовязань за договором настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пені).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязань, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно до ч.1 ст.12 Закону України Про іпотеку у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановленим іпотечним договором, іпотекодержатель має право дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

У відповідності до ст.33 цього Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Відповідно до ст. 572 ЦК України кредитор (іпотекодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

У відповідності до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання.

Згідно до ч.1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п.4.1.2. договору іпотеки про початок звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмове повідомлення.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України Про іпотеку у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш, ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього закону.

В звязку з наявністю заборгованості у відповідача по сплаті кредитних коштів, банком 18.10.2012 року за № 30.1.0.0/2-312 на його адресу була направлена письмова вимога про сплату заборгованості за кредитним договором, а саме про повернення суми кредиту в повному обсязі, процентів, комісії та штрафних санкцій в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги. Цією вимогою банк попередив відповідача про те, що у випадку її невиконання у вказаний строк ПАТ КБ ПРИВАТБАНК зі спливом цього строку має намір продати предмет іпотеки чи звернути на нього стягнення зі звільненням предмету іпотеки. Також в листі банк повідомляв відповідача про те, що оскільки банк прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання ним порушеного зобовязання в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги, він вимагає згідно до вимог ст. 40 Закону України Про іпотеку добровільно звільнити квартиру, яка є предметом іпотеки, разом зі всіма членами сімї. У випадку невиконання вимоги про добровільне звільнення квартири банк має намір звернутися до суду з позовом про примусове виселення та зняття з реєстрації осіб, які зареєстровані в квартирі за вказаною адресою.

Проте, вказана вимога банку відповідачем виконана не була, заборгованість за кредитним договором погашена не була, в тому числі і на час розгляду даної справи судом.

Встановлено, що станом на 22.11.2012 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 98 531,99 долари США, яка складається з: заборгованості за кредитом 44 902,48 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 22 356,30 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом 4140,00 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 27133,21 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 22.11.2012 року (1 долар = 7,00 грн.) складає 787 270,60 грн. Вказана сума заборгованості не оспорювалася в судовому засіданні відповідачем.

Згідно до ч.1 ст.36 Закону України Про іпотеку позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотеко держателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя, право вибору способу реалізації предмета іпотеки наведеними положеннями договорів та чинного законодавства надано саме у даних правовідносинах позивачу. Питання щодо порядку звернення стягнення на предмет іпотеки врегульовано сторонами договору у договірному порядку, згідно якого банк має право звернути стягнення на заставлене майно на підставі рішення суду. Тобто, при укладенні вказаного договору іпотеки відповідач погодився з тим, що у разі порушення ним зобовязання за Кредитним договором, забезпеченого іпотекою, можливо бути звернено стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду і, підписуючи цей договір, він виявив своє волевиявлення на виконання обовязків за цим договором та погодився з його умовами, що відповідало положенням ч.1 ст.590 ЦК України.

Як вбачається із вказаних кредитного договору та договору іпотеки, вони були підписані їх сторонами і на час їх підписання ними було досягнуто згоди з усіх істотних їх умов, на час укладання договорів сторони володіли необхідним обсягом цивільної дієздатності, волевиявлення учасників договорів було вільним та відповідало їхній внутрішній волі. Вказані договори в судовому порядку недійсними не визнавалися і тому звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку не суперечить умовам договорів.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Будь-яких належних доказів в спростування позовних вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідачем суду не надано, як не надано ним доказів існування у нього заборгованості за кредитним договором у іншому розмірі, ніж вказано позивачем.

З огляду на наведене, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру №70 в будинку №18 корп. № 2 на ж/м Тополя-1 в м.Дніпропетровську, загальною площею 37,70 кв.м., яка належить ОСОБА_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DNR0GK00000358 від 27.03.2007 року в розмірі 98 531,99 долар США, яка складається з: заборгованості за кредитом 44 902,48 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 22 356,30 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом 4140,00 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 27133,21 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 22.11.2012 року (1 долар = 7,00 грн.) складає 787 270,60 грн., шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ ПРИВАТБАНК з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ ПРИВАТБАНК всіх передбачених дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, за початковою ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, та яка буде визначена на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

При ухвалені рішення в частин вказаних позовних вимог суд бере до уваги розяснення п.п.41-42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року.

Разом з цим, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про виселення відповідача та інших осіб з квартири №70 за адресою м.Дніпропетровськ, ж/м Тополя-1, буд.18/2, яка є предметом іпотеки, із зняттям з реєстраційного обліку за вказаною адресою, зважаючи на наступне.

Як зазначено в розясненнях, викладених в п.43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.3012 року № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, згідно з ч.4 ст.9, ст.109 ЖК України, статей 39-40 Закону України Про іпотеку виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення.

При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Разом з цим, як зазначено вище, відповідно до ч.1 ст.35 Закону України Про іпотеку у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш, ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього закону.

Таким чином, суд вважає, що вказану письмову вимогу про усунення порушення від 18.10.2012 року № 30.1.0.0/12-312 не можна одночасно вважати письмовою вимогою банку до відповідача про звільнення вказаної квартири, оскільки у цій вимозі банк одночасно пропонує в тридцятиденний строк з дня отримання вимоги виконати порушене зобовязання та попереджує про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Тобто, тільки у разі невиконання вимоги про виконання порушеного зобовязання у встановлений банком термін, у іпотекодержателя настає право вимоги до боржника про звільнення квартири, яка є предметом іпотеки. Разом з цим, судом встановлено, що після спливу строку на добровільне виконання боргових зобовязань, встановлених письмовою вимогою від 18.10.2012 року № 30.1.0.0/2-312, письмова вимога про звільнення квартири у добровільному порядку відповідачеві банком не направлялася, суду також не надано доказів відмови відповідача від добровільного звільнення квартири, тобто вказані позовні вимоги про виселення та зняття з реєстрації є передчасними. Крім того, суду позивачем не надано доказів того, які саме особи, крім відповідача, проживають та зареєстровані у вказаній квартирі, зважаючи також на те, що відповідач зареєстрований за іншою, ніж спірна квартира, адресою, що підтверджується матеріалами цивільної справи.

Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд вважає за необхідне відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати - сплачений судовий збір в сумі 3219 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК про звернення стягнення, виселення та зняття з реєстрації задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру №70 в будинку №18 корп. № 2 на ж/м Тополя-1 в м.Дніпропетровську, загальною площею 37,70 кв.м., яка належить ОСОБА_1, іпн. НОМЕР_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DNR0GK00000358 від 27.03.2007 року в розмірі 98 531,99 долар США, яка складається з: заборгованості за кредитом 44 902,48 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 22 356,30 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом 4140,00 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 27133,21 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 22.11.2012 року (1 долар = 7,00 грн.) складає 787 270,60 грн., шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк ПРИВАТБАНК з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством комерційний банк ПРИВАТБАНК всіх передбачених дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, за початковою ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, та яка буде визначена на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційний банк ПРИВАТБАНК у задоволенні позовних вимог про виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК понесені витрати по справі сплачений судовий збір у розмірі 3219,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня його проголошення.

Суддя Т.О. Кудрявцева