Справа № 559/2634/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2013 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Юзьвяк Б.Г.

при секретарі Свирида М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про дозвіл на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька та супроводу матері

ВСТАНОВИВ:

В обгрунтування позову позивач посилається на таступне. ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 28.09.1997 р. по 29.12.2005 р. Свідоцтво про розірвання шлюбу видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції від 29.12.2005 р.

Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 За рішенням суду, місце проживання сина після розлучення, визначено разом із позивачкою. В даний час дитина проживає разом із ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1.

Позивачка матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Син позивачки професійно займається спортом, входить в збірну України по "тхеквандо" та має дуже багато дипломів. Але для того, щоб успішно та без перешкод сприяти спортивним якостям сина, його подальшим успіхам та перемогам, виїзду його на змагання, чемпіонати - необхідні часті виїзди за кордон, які ОСОБА_3 не може здійснювати без дозволу обох батьків. Позивачка, як мати, намагається по різному сприяти спортивним інтересам свого сина та здійснює такий дозвіл, як тільки довідується про змагання, фінансово та морально підтримує свого сина перед кожним виїздом, але не зважаючи на це, її колишній чоловік, батько дитини, - ОСОБА_2, безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували б його відмову, він не наводить.

Позивачка вважає, що така позиція відповідача і батька, шкодить інтересам неповнолітнього сина ОСОБА_3, не сприяє його всебічному та гармонійному розвитку.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року.

Згідно ст. 3 зазначеного Закону перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється при пред'явленні одного з документів, вказаних в ст. 2 цього Закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно п. 18 Правил оформлення видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, в редакції затвердженої Постановою КМУ від 24.03.2004р. № 380, оформлення проїзного документу здійснюється на підставі згоди батьків, а у разі, коли вони не перебувають в шлюбі між собою за наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлений на підставі рішення суду.

У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідач неодноразово відмовлявся надавати згоду на виїзд неповнолітнього сина ОСОБА_3 за кордон, намагаючись спонукати таким чином позивачку до відповідних поступок на його користь. Позивачка не заперечує право батька на отримання повної і достовірної інформації щодо місця перебування його дитини, проте реалізація такого права батьком здійснюється недобросовісно, і шкодить інтересам в першу чергу дитини.

Суперечки між батьками неповнолітнього сина не повиннні негативним чином впливати на права та інтереси дитини.

Позивачка зазначає, що виїзди дитини за кордон мають тимчасовий характер, відповідають інтересам та бажанням дитини, за своєю метою мають сприяти загальному розвитку та спортивному розвитку, а можливо і майбутній кар'єрі сина, в той же час Відповідач безпідставно відмовляється від нотаріального посвідчення оформлення проїзних документів, що в розрізі даних правовідносин порушує права та інтереси неповнолітньої дитини.

У зв'язку із вищенаведеним ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить: визнати відмову ОСОБА_2, на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітнього ОСОБА_3, 26 березня 1998 р. н. - безпідставною; дозволити ОСОБА_1, без згоди батька ОСОБА_2, оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітнього ОСОБА_3, 26 березня 1998 р. н., за межі України на його виїзд по спортивних змаганнях; допустити негайне виконання рішення суду в частині оформлення документів на тимчасовий виїзд за межі України.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4 (діє на підставі довіреності від 15.08.2013 р. №1412 а.с.15), позовну заяву підтримала у повному обсязі та пояснила, що батько дитини без жодних пояснень і аргументів не погоджується дати згоду для виїзду дитини за межі України для участі і спортивних змаганнях.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був належним чином повідомлений через засоби масової інформації. (а.с.19).

В свідоцтві про народження ОСОБА_3 в графі батько вказано ОСОБА_2 (а.с.6)

Копії дипломів підтверджують той факт, що ОСОБА_3 успішно та професійно займається "тхеквондо" (а.с.7-11).

Копія календарної карти спортивних занять підтверджує факт частого проведення їх за кордоном (а.с.12).

Довідка видана Федерацією тхеквондо м. Києва підтверджує те, що ОСОБА_3 є членом збірної юніорської команди України по тхеквондо і буде приймати участь у міжнародних турнірах: Росія - 13-15.09.2013 р., Португалія - 26-29.09.2013 р., Сербія - 18-20.10.2013 р., Хорватія - 08-10.11.2013 р., Франція - 07-08.12.2013 р. (а.с.13).

Зважаючи на доводи наведені позивачкою щодо забезпечення інтересів дитини, її всебічного розвитку, позовні вимоги є обгрутованимим і є доцільним дозволити виїзд дитини за кордон для участі у спортивних змаганнях.

В той же час ст.367 ЦПК Укаїни передбачає вичерпний перелік випадків, коли суд допускає негайне виконання рішень. Такої категорії справ як дозвіл для виїзду дитини за кордон без згоди батьків статею не передбачено. Тому суд не може допустити в цьому випадку негайного виконання рішення.

Керуючись ст.ст.10,60, 212 ЦПК України, суд

Р І Ш И В:

Визнати відмову ОСОБА_2, на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітнього сина ОСОБА_3, 26 березня 1998 р. н. - безпідставною.

Дозволити ОСОБА_1, без згоди батька ОСОБА_2, оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітнього ОСОБА_3, 26 березня 1998 р. н., за межі України для участі у спортивних змаганнях до кінця грудня 2013 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд з поданням в 10-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: