Справа № 428/4050/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2013 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Александрової Н.В.,

при секретарі Голуб Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зняття арешту з рухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зняття арешту з рухомого майна, посилаючись на те, що 03 грудня 2009 року в межах виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу у сумі 238503,57 грн., державним виконавцем ВДВС Сєвєродонецького МУЮ в Луганській області винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. На виконання даної постанови було накладено арешт та заборона на відчуження легкового автомобіля «Daewoo Lanos», д/н 103/85АХ, при цьому рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області по справі № 2-6268/10 від 27 квітня 2011 року за нею та ОСОБА_2 визнано право спільної сумісної власності подружжя на легковий автомобіль «Daewoo Lanos», д/н 103/85АХ. Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Спірне майно (автомобіль) на праві спільної сумісної власності належить позивачці та відповідачу. Порядок звернення стягнення на частку майна, що є у спільній сумісній власності, врегульовано ст. 371 Цивільного кодексу України, згідно якої кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, може предявити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, при цьому виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому ст. 366 цього Кодексу, а саме кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, може предявити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. При цьому у разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу, кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. Тому, з метою недопущення завдання шкоди законним правам та інтересам ОСОБА_3, ОСОБА_2 було відшкодовано вартість частки у спільній сумісній власності, про що свідчить відповідна розписка, а оскільки накладення арешту на спірний автомобіль суттєво порушує її права як власника, просить зняти арешт з транспортного засобу, легкового автомобіля «Daewoo Lanos», д/н 103/85АХ, накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції ОСОБА_4 03.12.2009 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але у судове засідання не зявились, згідно заяви просили розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують.

Відповідачі ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 про час, місце та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, але у судове засідання не зявились, про причини неявки не повідомили, але згідно заяви просили розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнали, проти їх задоволення не заперечували.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 371 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може предявити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може предявити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обовязків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

В судовому засіданні було встановлено, що згідно копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.12.2009 року, на підставі виконавчого листа № 20194/09 від 28.08.2009 року, виданого на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 238503,57 грн. було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2.

Як видно з позовної заяви, в ході виконання процесуальних дій по арешту майна ОСОБА_2 було накладено арешт на транспортний засіб, автомобіль «Daewoo Lanos», д/н 103/85АМ, а згідно копії рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 квітня 2011 року № 2-6268/10 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції, ОСОБА_7 про визнання права власності та виключення майна з акту опису, позовні вимоги ОСОБА_1, з урахуванням ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 квітня 2013 року, було задоволено та визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності подружжя на легковий автомобіль марки «Daewoo Lanos», д/н 103/85АМ, зеленого кольору та пральну машину LG білого кольору. Тобто, транспортний засіб, автомобіль «Daewoo Lanos», д/н 103/85АМ, є спільною сумісною власністю подружжя позивача та відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно.

Позивач посилається на те, що з метою недопущення завдання шкоди законним правам та інтересам відповідача ОСОБА_3, як стягувача за виконавчим листом № 20194/09 від 28.08.2009 року, виданого на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 238503,57 грн., ОСОБА_2 було відшкодовано ОСОБА_3 вартість частки у спільній сумісній власності, але арешт на спірний автомобіль не знято, що порушує її права, як власника, дані обставини суд не ставить під сумнів враховуючи викладене, а також копію розписки від 20 березня 2013 року про отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_2 в якості відшкодування коштів за ? частку легкового автомобілю марки «Daewoo Lanos», д/н 103/85АМ, у розмірі 14000 грн., ОСОБА_3 не заперечує проти зняття арешту з автомобіля. Крім того представник відповідача, згідно заяви, визнала вимоги позивача.

Враховуючи викладене, суд вважає, оскільки 1/2 частка транспортного засобу автомобілю марки «Daewoo Lanos», д/н 103/85АМ, на який накладено арешт на користь ОСОБА_3, як стягувача за виконавчим листом № 20194/09 від 28.08.2009 року, виданого на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 238503,57 грн., належить на праві спільної сумісної власності подружжя позивачу ОСОБА_1, а іншу 1/2 частку відповідачем ОСОБА_2 було відшкодовано ОСОБА_3, про що останнім видана відповідна розписка, а також надано дозвіл на зняття з автомобіля арешту, його представником було визнано позовні вимоги позивача, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про зняття арешту з транспортного засобу, легкового автомобіля «Daewoo Lanos», д/н 103/85АХ, накладеного постановою Державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції ОСОБА_4 03.12.2009 року, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 82, 88, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зняття арешту з рухомого майна задовольнити.

Зняти арешт з транспортного засобу, легкового автомобіля «Daewoo Lanos», д/н 103/85АХ, накладений постановою Державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції ОСОБА_4 03.12.2009 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Александрова