Справа № 2-3/11
Провадження №2/460/35/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2013м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Тесля Б.І.

з участю секретаря Хархаліс Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виселення з житлового будинку, -

В С Т А Н О В И В:

позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказує, що у відповідності до договору дарування вона набула право власності на житловий будинок № 11 по вул. Боженка у смт. Шкло Яворівського району Львівської області. На даний час у даному житловому будинку проживає сімя ОСОБА_2 і ОСОБА_3 Так як вказаний вище будинок є її приватною власністю, вона звернулася до відповідачів укласти з нею договір найму цього житла, який останні відмовилися укласти. Тому вона просить суд ухвалити рішення, яким виселити ОСОБА_2 і ОСОБА_3 із будинку № 11 по вул. Боженка у смт. Шкло Яворівського району Львівської області у звязку з відмовою укладення договору найму житла.

Відповідачі подали до суду письмове заперечення на позовну заяву, яким просять суд у задоволенні позову ОСОБА_1 до них про виселення відмовити, мотивуючи це тим, що позивачка не є законною власницею будинку № 11 по вул. Боженка у смт. Шкло Яворівського району Львівської області, оскільки рішення Шклівської селищної ради № 77 від 10 липня 2003 року, свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05 вересня 2003 року та договір дарування житлового будинку від 22 грудня 2003 року, які породжують для позивачки її права власника на спірний житловий будинок, є незаконними та такими, що порушують майнові права інших осіб, оскільки відповідачка ОСОБА_2 від народження постійно була зареєстрована та проживала разом зі своїми батьками: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у житловому будинку № 11 по вул. Боженка у смт. Шкло Яворівського району Львівської області, який постійно покращували, ремонтували. Згодом після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_4 одружився вдруге та постійно проживав та був зареєстрований у своєї дружини у м. Львові по вул. Одеській, 35/1, а ОСОБА_1 проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім цього на момент виготовлення первинної документації на забудову спірного житлового будинку ОСОБА_4 виступав не як одноосібний власник, а як голова сімї, тому і власниками житлового будинку мають бути усі члени сімї.

Представники позивачки - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та надали пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просять у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідачів ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просить у задоволенні позову відмовити, а також надала пояснення аналогічне викладеному в письмовому запереченні на позов. Додатково пояснила, що згідно рішення Яворівського районного суду, яке набрало законнної сили, позивачка не являється власником житлового

- 2 -

будинку, а тому і відповідно не має жодного права на пред"явлення позову про виселення з даного будинку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та їх троє повнолітніх дітей зареєстровані та постійно проживають у житловому будинку № 11 по вул. Боженка у смт. Шкло Яворівського району Львівської області.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 915248 від 05 вересня 2003 року власником будинку будинку № 11 по вул. Боженка у смт. Шкло Яворівського району Львівської області являється ОСОБА_4.

Згідно договору дарування від 22 грудня 2003 року, ОСОБА_10 подарував згаданий житловий будинок своїй дочці ОСОБА_1, яка, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19 січня 2004 року являється його власницею.

Частиною 3 ст. 9 Житлового кодексу України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Статтею 116 Житлового кодексу України визначені підстави виселення із жилого приміщення, зокрема, наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, підлягають виселенню якщо вказані особи систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Особи, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

ОСОБА_11, а саме ст. 150 Житлового кодексу України та ст. 48 ОСОБА_11 України "Про власність" ( який втратив чинність з 01.01.2004 року ), на які посилається у позовній заяві позивачка, не регулюють питань виселення.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 на час прийняття рішення не є власником житлового будинку № 11 по вул. Боженка у смт. Шкло Яворівського району Львівської області, оскільки рішенням Яворівського районного суду Львівської області № 2-107/2008 від 14 листопада 2008 року, яке набрало законної сили, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок № 11 по вул. Боженка у смт. Шкло Яворівського району Львівської області, видане на імя ОСОБА_4, яке було підставою договору дарування від 22 грудня 2003 року, визнано незаконним та скасовано, так само як і договір дарування вказаного житлового будинку від 22 грудня 2003 року, згідно якого позивачка ОСОБА_1 набула право власності на дане нерухоме майно визнано недійсним. Отже позивач не вправі вимагати від відповідачів укладення із нею договору найму житлового приміщення, оскільки такий, згідно ст. 158 ЖК України, укладається між власником будинку і наймачем.

Таким чином, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши докази по справі в їх сукупності, проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виселення з житлового будинку № 11 по вул. Боженка (Гординського) в смт. Шкло Яворівського району Львівської області слід відмовити, оскільки позивачка на обґрунтування своїх позовних вимог посилається лише на відмову позивачів укладати з нею, як власницею згаданого житлового будинку, договору найму житла, яка не є підставою для виселення осіб із вказаного житлового приміщення, яке проводиться тільки з підстав і в порядок передбачених законом. Крім цього позивачка, не будучи власником житлового будинку, не може вимагати від відповідачів укладення з нею договору його найму та ставити питання про їх виселення.

Керуючись ст.ст. 9, 116, 158 ЖК України, ст.ст. 3, 10, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_2

- 3 -

ОСОБА_12 про виселення з житлового будинку № 11 по вул. Боженка (Гординського) в смт. Шкло Яворівського району Львівської області - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику

СУДДЯ