Справа № 219/9509/2013-ц
2/219/3541/2013
У Х В А Л А

Про залишення позовної заяви без руху

15.11.2013 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Воробйова І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту не вступу в керування або володіння спадковим майном спадкоємцем за заповітом, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту не вступу в керування або володіння спадковим майном спадкоємцем за заповітом, визнання права власності в порядку спадкування за законом..

Подана заява не відповідає вимогам ст..119 ЦПК України, а саме: Відносини спадкування регулюються правилами ЦК в редакції 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР у

тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. Слід зазначити, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Необхідно надати правове обґрунтування щодо позовних вимог про встановлення у судовому порядку факту неприйняття спадщини оскільки якщо, як вказує позивач спадкоємець, на імя якого складено заповіт до теперішнього часу не реалізував своє право на прийняття спадщини і не отримав свідоцтво про його прийняття, це саме по собі і є підтвердженням факту неприйняття спадщини з урахуванням того, що спадкоємець, на імя якого складено заповіт, не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави. Крім того слід зазначити, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Враховуючи викладене слід зазначити, що до участи у справі в обовязковому порядку підлягає орган місцевого самоврядування за місцем знаходження спадкового майна, а також спадкоємець, на імя якого складено заповіт., оскільки без спадкоємця за заповітом справа не може бути розглянута.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дана позовна заява повинна бути залишена без руху, а позивачеві наданий строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту не вступу в керування або володіння спадковим майном спадкоємцем за заповітом, визнання права власності в порядку спадкування за законом залишити без руху, надавши строк позивачеві для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, та розяснити, що в разі не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В.Воробйова