У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2013 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1,

суддів Григоренка М.П., Собіни І.М.,

секретар судового засідання Шпинта О.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_2,

відповідачки - ОСОБА_3,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника ПАТ „КБ „ПриватБанк - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_6, ОСОБА_3 на рішення Дубенського міськрайонного суду від 19 вересня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк, треті особи: Служба у справах неповнолітніх Дубенської міської ради, приватний нотаріус Дубенського міськрайонного нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання недійсним договору іпотеки,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 19 вересня 2013 року у задоволенні вказаного позову відмовлено за безпідставністю вимог.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 оскаржили його в апеляційному порядку.В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 вказує на незаконність та необґрунтованість рішення місцевого суду, порушення норм матеріального та процесуального права. Доводить, що на момент укладення договору іпотеки квартири, їхня сімя складалась із пяти чоловік, включаючи трьох неповнолітніх дітей, які проживали у ній, і цю обставину в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, та, окрім того, вона підтверджується письмовими доказами: медичною довідкою Дубенської міської поліклініки, довідкою Дубенського професійного ліцею та довідкою ЗОШ № 6 м. Дубно. Стверджує, що відсутність попереднього дозволу органу опіки і піклування є підставою для визнання недійсним договору іпотеки.Зазначає, що оскаржуване рішення суперечить вимогами Закону України Про охорону дитинства та Закону України Про основи соціального захисту бездомних осіб та безпритульних дітей.Покликаючись на неповне зясування обставин справи судом першої інстанції, невідповідність його висновків фактичним обставинам справи, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на незаконність, необґрунтованість рішення місцевого суду та порушення ним житлових прав неповнолітніх дітей. Пояснює, що після придбання квартири, котра є предметом іпотеки, їхня сімя вселилась в неї, включаючи і трьох неповнолітніх дітей, а питанню реєстрації у цьому житлі вони значення не надавали. Стверджує, що при укладенні як кредитного договору, так і договору іпотеки працівникам банку та нотаріусу надавалися паспорти її і чоловіка, ОСОБА_8, в котрих значились їхні неповнолітні діти. Зазначає, що при укладенні

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа №559/424/13-ц Головуючий у 1 інстанції Юзьвяк Б.Г.

Провадження № 22-ц 787/1980/2013 Доповідач Ковальчук Н.М.

спірного договору іпотеки надавалася довідка про реєстрацію дітей, а не про їх місце проживання.

Посилаючись на ігнорування судом першої інстанції зібраних по справі доказів та вимог цивільного законодавства, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що укладення оскаржуваного договору іпотеки відбулося з дотриманням норм чинного законодавства, а також врахував, що факт його укладення не порушує прав неповнолітніх дітей іпотекодавця, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Судом встановлено, що 22.09.2008 року між ЗАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_3, яка є матірю позивача, було укладено договір іпотеки № 0809/53/1 (а.с. 8-10) на забезпечення виконання грошового зобовязання ОСОБА_8 перед Банком за договором кредиту № 0809/53 від 22.09.2008 року на суму 100 000 грн. (а.с. 4-6) .

Предметом договору іпотеки була трикімнатна квартира АДРЕСА_1, котра належала на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири ВЕК № 345955 від 02.04.2007р. (а.с. 18).

Довідкою ЖЕК № 2 м. Дубно № 5915 від 09.09.2008р., наданою суду приватним нотаріусом ОСОБА_7, підтверджено той факт, що при укладенні договору іпотеки ОСОБА_3 було подано відомості про реєстрацію її та її трьох неповнолітніх дітей за адресою: АДРЕСА_2, а у квартирі, що є предметом іпотеки, зареєстрований ОСОБА_8 (а.с. 58). Дані відомості узгоджуються із витягом з Будинкової книги квартир №19 по вул. Морозенка, 80 у м. Рівне.

Посилання апеляційної скарги про те, що факт проживання неповнолітніх дітей у спірній квартирі був встановлений письмовими доказами (довідками Дубенської міської поліклініки, Дубенського професійного ліцею та ЗОШ № 6 м. Дубно) та показами свідків у судовому засіданні (ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11С.), колеія суддів оцінює критично, так як чинним законодавством передбачено, що довідки, щодо місця проживання та реєстрації відповідними ЖЕКами.

Не заслуговують на увагу суду посилання апеляційних скарг щодо такої підстави визнання недійсним оскаржуваного договору іпотеки, як відсутність попереднього дозволу органв опіки й піклування, оскільки вони суперечать обставинам справи. Дійсно, відповідно до ч. 2 ст. 177 СК України, батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобовязання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини. За ч. 3 ст. 188 СК України, батьки мають право дати згоду на вчинення неповнолітньою дитиною правочинів, передбачених частиною другою цієї статті, лише з дозволу органу опіки та піклування.

Згідно ч. 1 ст. 224 ЦК України, правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу), є нікчемним.

Зважаючи на те, що у самому договорі іпотеки (п. 12.8) ОСОБА_3 зазначила, про відсутність щодо предмету іпотеки вимог третіх осіб, у тому числі у тих, що не зареєстровані у встановленому законом порядку, а також надала довідку про реєстрацію дітей за іншою адресою, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави для визнання договору іпотеки недійсним відсутні.

Відхиляючи апеляційну скаргу, колегія суддів враховує, що на час укладення договору іпотеки були в наявності всі необхідні документи, які підтвердили відсутність порушення майнових прав дітей щодо предмета іпотеки.

Відповідно до норм процесуального права передбачається, що обставини цивільних справ зясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обовязку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, будь-яких доказів, які б заслуговували на увагу і спростовували висновки місцевого суду особи, які звернулися з апеляційними скаргами, не надали.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_6, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дубенського міськрайонного суду від 19 вересня 2013 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її набрання нею законної сили.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_12

підпис ОСОБА_13

Згідно:суддя-доповідач