АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2492/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2013 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого судді Харчука В.М.

суддів: Кізюн О.Ю., Спірідонової Т.В.

при секретарі Чебан О.М.

з участю: представника апелянта ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні справу провадженням № 22ц/792/2492 /13 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 22 жовтня 2013 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк про визнання недійсним іпотечного договору від 21.04.2008 року, виключення запису з державного реєстру іпотек.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

встановила:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ПАТ „Укрсоцбанк про визнання недійсним іпотечного договору та виключення запису з державного реєстру іпотек. В обґрунтування вимог позивач вказував, що 21.04.2008 року між сторонами було укладено договір іпотеки у забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором. Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1/1Б у м. Хмельницькому. Однак будинок № 94/1Б по вул. Проспект Миру в м. Хмельницькому на момент укладення договору іпотеки не був прийнятий в експлуатацію, а тому фактично в іпотеку були передані майнові права на квартиру № 71 в цьому будинку. Таким чином, при укладенні договору не було дотримано однієї з істотних умов договору іпотеки, а саме: щодо опису предмета іпотеки. Наведені обставини свідчать про те, що іпотечний договір, предметом якого фактично є майнові права на квартиру № 71, укладений з порушенням ст. 5 Закону України „Про іпотеку в редакції, яка діяла на час укладення оспорюваного договору, а тому є недійсним.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22 жовтня 2013 року в позові ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування

судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задоволити його позовні вимоги.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

________________________________________________________________Головуючий у першій інстанції ОСОБА_3 Справа№22ц/792/2492 /13

Доповідач Кізюн О.Ю. Категорія № 19,27

Як видно із матеріалів справи і ці обставини ніким не оспорюються, 05 січня 2006 року між ТОВ «Хмельницькбудінвест» та ОСОБА_4 було укладено договір на дольову участь у будівництві житла в м. Хмельницькому, а саме квартири АДРЕСА_2. 21 квітня 2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» , правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту.

На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, згідно умов якого ОСОБА_2 передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_3, яка стане власністю Іпотекодавця після укладення цього договору та яка знаходиться на стадії будівництва згідно Договору № 108/71 на дольову участь в будівництві житла в м. Хмельницькому від 05.01.2006 року та Договору про відступлення права вимоги від 21.04.2008 року.

Відповідно до положень частин 1,3 ст.575 ЦК України застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, є іпотекою.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про іпотеку» у редакції, яка була чинною з 23 лютого 2006 року до 25 грудня 2008 року, предметом іпотеки може бути обєкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому.

Згідно ст.1 Закону України «Про іпотеку» застава майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом.

Майнове право, що є предметом іпотечного договору,- це обумовлене право набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права.

Виконання грошових зобовязань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості обєкта інвестування, свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на обєкт будівництва, або набуття майнових прав на цей обєкт (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України: від 03.04.2013 року у справі № 6-21цс13; від 12.06.2013 року у справі 6-45цс13)

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.09.2013 року у справі за позовом ТОВ «Хмельницькбудінвест» до ОСОБА_2, ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним іпотечного договору від 21.04.2008 року, визнання права власності на майнові права, у задоволенні позову відмовлено. Відмовляючи у визнанні іпотечного договору недійсним, колегія суддів вказала, що сторонами іпотечного договору додержані вимоги, які є необхідними для чинності правочину, оскільки на момент укладення іпотечного договору ОСОБА_2 належали майнові права на предмет іпотеки, тобто право набуття ним у власність спірної квартири в майбутньому.

Цим же рішення встановлено, що за умовами відступлення прав вимоги ОСОБА_4 передав ОСОБА_2 всі необхідні документи, що засвідчують виконання ним грошового зобовязання щодо повної сплати вартості спірної квартири за договором на дольову участь у будівництві житла в м. Хмельницькому. Тобто з моменту підписання договору відступлення прав вимоги ОСОБА_2 набув право на отримання у ТОВ «Хмельницькбудінвест» спірної квартири, а за товариством залишився обовязок передати йому у власністю цю квартиру.

Доводи апеляційної скарги про те, що обставини встановлені рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.09.2013 року не повинні братися до уваги при вирішенні даної справи, не заслуговують на увагу і суперечать положенням ч.3 ст.61 ЦПК України, згідно яких обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів визнає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, що відповідно до ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 22 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:підпис.

Судді: підписи.

Копія відповідає оригіналу. Суддя: (ОСОБА_5Ю.)