Дата документу 14.08.2013 Справа № 554/3688/13-ц
Провадження № 2/554/1727/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 серпня 2013 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.,

при секретарі Роєнко О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, Відділ державної міграційної служби України в Октябрському районі м. Полтави, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобовязання зняти з реєстрації,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, визначивши третьою особою Відділ державної міграційної служби України в Октябрському районі м. Полтави, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобовязання зняти з реєстрації.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що отримав трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 на підставі ордеру на жиле приміщення № 1074 від 13 грудня 1995 року. У вказаній квартирі зареєструвалися позивач, його дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4, проте у січні 1997 році ОСОБА_2 з дружиною ОСОБА_3 розлучилися і вона виїхала з м. Полтави, забравши з собою дочку. За рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12 листопада 1997 року місце проживання дочки визначено з батьком, тому з літа 1996 року дочка ОСОБА_4 постійно проживає з батьком. Місце проживання дружини позивачу тривалий час не було відомо, однак він нещодавно дізнався, що ОСОБА_3 зараз проживає у своєї матері в Рівненській області, але звязатися з нею по телефону позивачу не вдалося. Оскільки відповідач протягом 15 років за вказаною адресою не проживає, що створює ОСОБА_2 перешкоди в користуванні квартирою, чим порушуються його права як власника квартири, тому звернувся до суду з позовом.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, прохав його задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи (а. с. 20-21, 48), письмових заяв чи клопотань до суду не надіслала. Судове доручення щодо допиту відповідача повернулося з Рівненського районного суду Рівненської області без виконання. З цих підстав суд, відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення.

Треті особи ОСОБА_4 та представник Відділу ДМС України в Октябрському районі м. Полтави у судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи (а. с. 49, 53-54), письмових заяв чи клопотань до суду не надіслали.

Заслухавши представника позивача, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується ордером на жиле приміщення № 1074 від 13 грудня 1995 року (а. с. 10).

З довідки КП ЖЕО № 4 Полтавської міської ради від 26 березня 2010 року за вих. № 812 вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 разом з власником також зареєстровані його дружина ОСОБА_3 та його дочка ОСОБА_4 (а. с. 8).

13 січня 1997 року ОСОБА_2 розірвав шлюб з дружиною ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КЕ № 004700 від 25 травня 2005 року (а. с. 7). ОСОБА_3 виїхала з м. Полтави, забравши з собою дочку. Відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 листопада 1997 року місце проживання дочки ОСОБА_4 визначено з батьком, тому з літа 1996 року дочка постійно проживає з батьком.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_3 з 1995 року у квартиру АДРЕСА_1 після реєстрації не поселялася та не проживає протягом 15 років, її особистих речей у квартирі немає.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Згідно вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Зі змісту ч. 1 ст. 319 ЦК України слідує, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки ОСОБА_3 за місцем реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 не проживає 15 років, а саме з 1997 року, що підтверджено зібраними по справі доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання втратившим права користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Разом з тим, в задоволенні позову щодо зобов'язання Відділу Державної міграційної служби України в Октябрському районі м. Полтави зняти відповідача з реєстраційного обліку необхідно відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку, тому підстав для задоволення позовних вимог в цій частині у суду немає.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 150 ЖК України, ст. ст. 319, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 60 по провул. Комісарівському, 12 у м. Полтаві.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 114 грн. 70 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення суду може бути переглянуте Октябрським районним судом м. Полтави за заявою відповідача, яку може бути подано до суду протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СуддяОСОБА_5