Справа № 2/2506/67/2012 Провадження № 22-ц/795/561/2013 Головуючий у I інстанції Кулініч Ю.П. Доповідач - Мамонова О. Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2013 року м. Чернігів
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді Мамонової О.Є.

суддів Губавр В.С., Позігуна М.І.,

при секретарі Летуті Ю.М.

з участю відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 грудня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому, після його уточнення, просила зобовязати ОСОБА_1 знести за власний рахунок самочинно побудований гараж по вулиці Ломоносова, 50 у м. Чернігові. Свої позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовувала тим, що вона та ОСОБА_1 є співвласниками жилого будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться за адресою: м. Чернігів, вул. Ломоносова, 50. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова між співвласниками вказаного будинку було встановлено порядок користування земельною ділянкою та виділено їм у користування її частини відповідно до їх часток у житловому будинку. На даний час відповідач ОСОБА_1 здійснює самочинне будівництво гаражу на своїй земельній ділянці без затвердженого проекту та з порушенням норм ДБН. Будівництво гаражу здійснюється на відстані приблизно 15 см від земельної ділянки позивача ОСОБА_4, що по закінченню будівництва, призведене до використання відповідачем належної позивачці земельної ділянки для обслуговування його гаражу та стоку дощових вод та снігу на належні їй земельну ділянку. Таке будівництво, на переконання позивачки, може завдати шкідливих наслідків її інтересам.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 грудня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено; зобовязано ОСОБА_1 знести за власний рахунок гараж по вулиці Ломоносова, 50 у м. Чернігові; вирішено питання розподілу судових витрат по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на його незаконність через порушення судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_4В не було доведено факту порушення її прав будівництвом ОСОБА_1 спірного гаражу, а висновок суду стосовно того, що подальше будівництво гаражу та його наступне обслуговування неможливе без порушення прав ОСОБА_4, є необґрунтованим, оскільки встановлення зазначеного вимагає наявності спеціальних знань у галузі будівництва, якими суд не наділений.

Апелянт наголошує на тому, що ані позивачем, ані судом не ставилось та не досліджувалось питання перебудови зазначеного гаражу, в звязку з чим ухвалення судового рішення про зобовязанння ОСОБА_1 знести спірний гараж є передчасним.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши суддюдоповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, які просили задовольнити апеляційну скаргу, представника позивача - ОСОБА_3, яка наполягала на законності рішення суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до чч. 1, 3 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що проведенням відповідачем ОСОБА_1 самочинного будівництва гаражу на належній йому земельній ділянці, були порушені законні права суміжного землекористувача позивача ОСОБА_4 і відновлення її прав можливе лише шляхом знесення гаражу.

Однак погодитись з таким висновком районного суду не може погодитися апеляційний суд у звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Апеляційним судом по справі встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є співвласниками жилого будинку за адресою: м. Чернігів, вул. Ломоносова, 50 по 23/100 та 27/100 частини відповідно (а.с.9, 11-15).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 лютого 2011 року, яке набуло законної чинності, встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 587 кв.м в м. Чернігові по вул. Ломоносова, 50 між співвласниками житлового будинку ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5; виділено у користування ОСОБА_4 земельну ділянку площею 135 кв.м., ОСОБА_1 - земельну ділянку площею 158 кв.м, ОСОБА_5 земельну ділянку площею 294 кв.м. (а.с.16-17).

З копій державних актів серії ЯМ №880126, серії ЯМ №880127 вбачається, що на даний час ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок площами 0,0126 га та 0,0032 га за вказаною адресою (а.с.71, 73).

Рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради від 23.05.2011 року №121 «Про індивідуальне будівництво» відповідачеві було надано дозвіл на будівництво гаражу розміром 5 х 5,8 м.

Будівництво спірного гаражу ОСОБА_1 здійснив на належній йому на праві власності земельній ділянці площею 0,0032 га. З листа Деснянської районної у м. Чернігові ради від 08.07.2011 року (а.с. 22) вбачається, що комісійним обстеженням було встановлено, що ОСОБА_1 будує свій гараж по межі із земельною ділянкою ОСОБА_4

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області при перевірці було встановлено, що ОСОБА_1 будівництво гаражу здійснено без погодженої в установленому порядку проектної документації та притягнуто його до адміністративної відповідальності згідно ст. 97 КпАП України (а.с. 21).

Рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради № 188 від 08.08.2011 року було скасовано п. 3.2 рішення №121 від 23.05.2011 року щодо надання дозволу ОСОБА_1 на будівництво гаражу у звязку з незгодою співвласника будинку ОСОБА_4 (а.с.69).

В серпні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просила зобовязати відповідача знести за власний рахунок самочинно побудований гараж по вулиці Ломоносова, 50 у м. Чернігові, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що внаслідок будівництва гаражу були порушені її законні права, таке будівництво проводилось без її згоди, по закінченню будівництва у звязку з малим проміжком між суміжними ділянками на земельну ділянку позивачки будуть постійно сходити дощові води та сніг, у майбутньому при обслуговуванні гаражу відповідач буде позбавлений можливості здійснювати будь-які дії не скориставшись земельною ділянкою позивачки (а.с.3-5).

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно із ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Відхилення від проекту забудови обєкту нерухомості або від вимог будівельних норм і правил, які не є істотними, не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства, не суперечать санітарно-технічним вимогам і правилам експлуатації, не впливають на міцність і безпечність цього обєкта (зокрема, відхилення у житловому будинку від внутрішнього планування зі збереженням чи незначним відхиленням від установленого проектом розміру житлової площі, незначна зміна його зовнішніх габаритів, місця розташування тощо), не можуть бути підставою для задоволення вимог про перебудову чи знесення обєкта нерухомості.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого обєкта нерухомості належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушенного права (ст. 391 ЦК України).

Наявність порушенного права має довести особа, яка предявила позов про знесення самочинного будівництва (частина сьома статті 376 ЦК України, частина перша статті 60 ЦПК України).

Проте, матеріали цивільної справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушень прав ОСОБА_4 як суміжного землекористувача, а відсутність її згоди на будівництво гаражу та будівництво гаражу без погодженої в установленому порядку проектної документації, не можуть бути підставою для задоволення позову та знесення спірного гаражу.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції викладеного не врахував, а відтак, на підставі п.п. 2, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 пп. 2, 4, 313-314, 316 , 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 грудня 2012 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про зобовязання вчинити дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: