Справа № 347/84/13- ц
Провадження № 22ц/779/715/2013
Головуючий у 1 інстанції Гордій В.І.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2013 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Проскурніцького П.І., Соколовського В.М.

секретаря Бойчука Л.М.,

з участю: відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду від 18 лютого 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

у січні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що їх шлюб, укладений 18.09.2001 року, носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї не можливе. Просила шлюб між ними розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити за нею право іменуватись прізвищем «ОСОБА_3».

Рішенням Косівського районного суду від 18 лютого 2013 року позов задоволено. Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 18.09.2001 року у виконкомі Хімчинської сільської ради Косівського району, актовий запис № 19, розірвано. Неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено на проживання з матір'ю ОСОБА_3 Залишено позивачці прізвище «ОСОБА_3».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неповне з'ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що жодних підстав для розірвання шлюбу не було, сторони разом проживають 13 років, від шлюбу у них народилося двоє дітей. Бажання дружини розірвати шлюб суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей. Він допомагає дружині по господарству, займається вихованням дітей. Судом не враховано, що в будинку батьків дружини, де зараз проживають діти, немає відповідних умов для їх проживання та навчання. Тому просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким надати подружжю час для примирення на строк до шести місяців.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав. ОСОБА_3, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не з'явилась, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає її розглядові.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 18.09.2001 року. Шлюб зареєстровано у виконкомі Хімчинської сільської ради Косівського району, актовий запис № 19. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд першої інстанції обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 112 СК України, виходив із того, що сторони спільно не проживають, подружніх відносин не підтримують і не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, стосунки між сторонами істотно суперечать їх інтересам, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не надав час на примирення, відповідач допомагає дружині по господарству, займається вихованням дітей, є головою батьківського комітету в школі, де навчаються діти, а бажання дружини розірвати шлюб суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дітей, колегія суддів відхиляє.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України). За змістом цієї правової норми суд не зобов'язаний призначати строк для примирення подружжя.

Суд першої інстанції, постановляючи рішення про розірвання шлюбу, з дотриманням норм ст. ст. 213, 214 ЦПК України, повно встановив обставини справи та фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, врахував наявність у сторін двох неповнолітніх дітей, у зв'язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про неможливість збереження шлюбу та наявність правових підстав для його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Позивачка категорично заперечувала можливість збереження шлюбу, посилаючись на те, що примирення з відповідачем неможливе.

Доводи апелянта, що діти повинні виховуватися в сім'ї з обома батьками, самі по собі не можуть бути підставою для відмови в позові. Проживання дітей з матір'ю не позбавляє батька приймати участь у їх вихованні та розвитку.

Ураховуючи особливий характер сімейних відносин, колегія суддів не погоджується з думкою ОСОБА_2 про обов'язковість збереження сім'ї при категоричному запереченні цього зі сторони дружини.

Сторони не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства, втратили почуття поваги та любові, тому з урахуванням установлених обставин відсутні підстави для надання подружжю строку на примирення, а подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного з них.

З огляду на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову, а наведені в апеляційній скарзі доводи цього висновку не спростовують.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне й обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Косівського районного суду від 18 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Проскурніцький П.І. Соколовський В.М.