Справа №: 343/3565/13-ц
Провадження №: 2-о/0343/81/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2013 року          м. Долина

Долинський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
– Керніцького І. І.,

секретаря
– Оленюк Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Долинського районного
суду заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа:
Долинська міська державна нотаріальна
контора про встановлення прийняття
спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник просить постановити
рішення, яким встановити факт
прийняття ОСОБА_2, спадщини по закону,
що відкрилася внаслідок смерті його
матері-Рошинець ОСОБА_3, яка померла
01.08.2001 р.

В заяві зазначає, що відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 17.03.2010р., серії ВМП, № 377612,
посвідченого державним нотаріусом
Долинської міської державної
нотаріальної контори, отриманого у
звя”зку з ним в Івано-Франківському
ОБТІ технічного паспорта на
садибний(індивідуальний) житловий
будинок і витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно за № 25905751
від 19.04. 10 р., в даний час власником 16/100
частини будинковолодіння за № 18
(квартири за № 2), розташованого по
вул.Братів Гавришів, в с.Шевченкове,
Долинського району, Івано-Франківської
обл., є його сестра- Хомин ОСОБА_4, яка
дане ж нерухоме майно у свою приватну
власність отримала у звязку наявним на
її і’мя заповітом, складеним 28.07.2008 р.,
померлим його батьком-Рошинець ОСОБА_5,
який він вважає є безпідставним,
недійсним, незаконним та
сфабрикованим, що і змушує звертатися в
суд з даною свою заявою і своїми
вимогами, виходячи з наступного. У свій
час, вище ним зазначене
будинковолодіня, до дня смерті
належало його матері-Рошинець ОСОБА_3,
яка померла 01.08.2001р.,і батькові-Рошинець
ОСОБА_5, що помер-04.06.2009р. Після смерті
останнього з його батьків, він, як його
син, звернувся до державовного
нотаріуса Долинської міської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини, де і
дізнавя, що померлим його
батьком-Рошинець М.М. був даний
вказаний вище заповіт на ім’я
сестри-Хомин ОСОБА_6, вище ним відмічене
будинковолодіння їхніх батьків було
придбане його померлим батьком - ОСОБА_7
ще 23.11.1956р., відповідно до укладеного
ним договору купівлі-продажу, що мало
місце за час його перебування в шлюбі з
його померлою матір’ю - ОСОБА_8, яка у
відповідно-до сімейного законодавства,
являлася співласником даного ж майна, а
це ж нерухоме майно було спільною
їхньою власністю,як подружжя. Він на
час смерті матері - ОСОБА_9,проживав і
був зеєстрований в одному із нею
будинковододінні, а за життя його
матері-всіляким чином помагав та
доглядав (ремонтував тощо) за належним
їм нерухомим майном (що мало місце і
після смерті його матері, аж до дня
смерті його батька), у зв’язку з чим,
фактично вступив у володіння і
користування спадковим її майном, на
рівні із померлим в даний час його
батьком, а її чоловіком - ОСОБА_7, тобто
фактично прийняв спадщину. Оскільки
він-Рошинець P.M.,на день смерті його
матері-Рошинепь А.В..проживав спільно
із нею і зареєстрваний спільно з нею,
як і з іншими членами його сім’ї в
належному їй будинковолодінні і
вважається таким, що фактично втсупив у
спадщину після смерті спадкодавця
(його померлої матері), від прийняття
спадщини майна, яке належало його
померлим, як матері – ОСОБА_8, так і
батькові-Рошинець М.М., він не
відмовлявся та і не відмовляюся по
даний час, а тому, як їхній син, є
спадкоємцем першої черги спадкування і
має право на спадкування належного їм
майна. Він зразу ж після смерті його
матері-Рошинепь А.В., фактично прийняв
спадщину та вступив в управління і
володіння спадковим майном, проте в
установленийй термін він не зміг
подати заяву в нотаріальну контору про
прийняття спадщини, за цих причин, як і
з ряду з інших - йому відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом щодо вказа ного вище
будинковолодіння після смерті
спадкодавця-його помелої матері ОСОБА_8
Прийняття ним спадщини
підтверджується рядом письмових
доказів, а також фактом його
користування даним нерухомим майном
проведенням в ньому ремонтних і інших
робіт.

Заявник в судове засідання не прибув,
однак звернувся до суду з письмовою
заявою, в якій просить справу
розглядати в його відсутності, заяву
підтримує.

Представник зацікавленої особи в
судове засідання не з’явився.

Суд, дослідивши та
проаналізувавши, здобуті в судовому
засіданні докази в їх сукупності,
вважає, що дана заява підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 256
Цивільного процесуального кодексу
України в судовому порядку можуть
встановлюватися факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

В ході розгляду справи встановлено, що
04.06.2009 року помер батько ОСОБА_10, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
що видане відділом реєстрації актів
цивільного стану Долинського
районного управління юстиції
Івано-Франківської області, серія І-НМ
№ 100173 від 26.11.2009 року. Смерть матері -
01.08.2001 року, підтверджується свідоцтвом
про смерть серія 1-НМ № 100174 від 26.11.2001
року.

Як вбачається з свідоцтва про
народження ОСОБА_1, серія І-НМ № 140626 від
03.11.2009 року в графі батько вказано
ОСОБА_10, мати – ОСОБА_8.

З повідомлення виконкому
Шевченківської сільської ради № К-18
від 01.02.2013 року, вбачається, що дійсно
житель села Шевченкове ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент смерті матері
ОСОБА_8 був зареєстрований до
ІНФОРМАЦІЯ_2, що в селі Шевченкове, мати
- ОСОБА_8 померла 01.08.2001 року. Гр. ОСОБА_1
також на момент смерті батька ОСОБА_10
був зареєстрований по вищевказаному
адресу в селі Шевченкове. Батько —
ОСОБА_10, помер 04.06.2009 року. До виконкому
сільської ради не поступали матеріали
щодо прийняття чи оформлення свідоцтва
про право на спадщину певними особами
після смерті спадкодавця ОСОБА_8.
Спадкодавець ОСОБА_8 у виконкомі
сільської ради посвідчувала заповіт
29.07.1996 року № 27.

Оскільки заявник ОСОБА_11,на день
смерті його матері-Рошинепь
А.В..проживав спільно із нею і
зареєстрваний спільно з нею, як і з
іншими членами його сім’ї в належному
їй будинковолодінні і вважається
таким, що фактично втсупив у спадщину
після смерті спадкодавця (його
померлої матері), від прийняття
спадщини майна, яке належало його
померлим, як матері – ОСОБА_8, так і
батькові-Рошинець М.М., він не
відмовлявся та і не відмовляюся по
даний час, а тому, як їхній син, є
спадкоємцем першої черги спадкування і
має право на спадкування належного їм
майна.

За таких обставин, суд
приходить до висновку, що оскільки
заявник, проживаючи в спадковому
будинковолодінні на час смерті
спадкодавців не відмовився від
прийняття спадщини, він вважається
таким, що прийняв спадщину, а тому
подана ним заява підлягає до
задоволення.

На підставі викладеного та ст.256
ЦПК України, керуючись ст.ст. 208, 209, 215, 218,
259 ЦПК України, суд -

РІШИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_2,
спадщини по закону, що відкрилася
внаслідок смерті його матері-Рошинець
ОСОБА_3, яка померла 01.08.2001 р.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача, яка має
бути подана не пізніше 10 (десяти) днів з
дня отримання ним копії заочного
рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь в ставі, але не були присутні у
судовому засіданні підчас
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: