Справа № 428/3925/13-ц
02 серпня 2013 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Александрової Н.В.,
при секретарі Голуб Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -
У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 26.04.2013 року має заборгованість у загальній сумі 289131,15 грн., яка складається з наступного:
Позивач про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, підтримав позовні вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
Представник позивача не заперечував проти ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, у звязку з чим судом на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України у звязку з чим судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином, згідно умовам договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України зазначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений термін (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін.
Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Згідно ст. 611 ЦК України передбачено , що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи плату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, повязаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору.
Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на прехмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.
Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Згідно копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів з повідомленням позивачем на адресу відповідачів 23.03.2013 року було направлено лист з вимогою про повернення суми кредиту, процентів, комісії та штрафних санкцій та про добровільне звільнення нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, протягом 30 днів з дня отримання вимоги, в разі невиконання або неналежного виконання умов порушеного зобовязання.
Також, суд на підставі статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» приходить до висновку про можливість задоволення вимог щодо виселення ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, які зареєстровані та/або проживають у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі Державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим стягненню підлягають понесені позивачем судові витрати.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 553, 554, 598, 611, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», суд, -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задовольнити у повному обсязі.
Виселити ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, які зареєстровані та/або проживають у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі Державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири.
Стягнути у рівних долях з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», код 14360570, суму судових витрат у загальному розмірі 3120,71 грн.
Копію заочного рішення надіслати відповідачам.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду рдотягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н. В. Александрова