Справа № 219/4503/2013-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2013 року Артемівський міськрайсуд Донецької області у складі:

головуючого судді - Радченко Л.А.,

при секретарі - Лосинської І.М.,

з участю відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Артемівська справу за позовом Публічного акціонерного товариства Український ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказав, що 01 вересня 2008 року між Акціонерним банком Український ОСОБА_2, правонаступником якого по всіх правах та обовязках, відповідно до п. 1.2 Статуту, є ПАТ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання кредиту та поруки № КМ 6.8. Відповідно до договору позивач в разовому порядку надав відповідачу у тимчасове користування кредит на споживчі цілі в розмірі 7800 грн., строком користування з 01.09.2008 р. по 31.08.2010 р.

Згідно зі ст.526 Цивільного Кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Стаття 627 ЦК України встановлює, що сторони є вільними в визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору, відповідно до ст. 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 ЦК України, щодо обов,язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором ОСОБА_2 або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регламентують договір позики, якщо інше не встановлено ЦК України і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно п. 3.1 договору, відповідач, під час користування кредитом, повинен дотримуватися принципів кредитування: терміновості, зворотності, платності, забезпеченості.

Пункти 3.2, 3.3 договору встановлюють обовязок відповідача щомісячно сплачувати частину кредиту у розмірі 436,12 грн., днем остаточного погашення кредиту є 31 серпня 2010 р.

Відповідно до п. 10.2 договору, сторони підтверджують, що позичальнику надана повна інформація про всі умови кредитування банком фізичних осіб, та з усіх запропонованих, позичальник обрав саме умови кредитування, які містяться у даному договорі.

Позивач, свої обовязки за договором перед відповідачем виконав в повному обсязі. На сьогоднішній день, відповідач свої зобов'язання по погашенню кредиту належним чином не виконує, що призвело до створення простроченої заборгованості.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положення ст. 612 ЦК України встановлює поняття прострочення боржника, відповідно до даної норми боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач не виконав умови договору передбачені п.п. 3.1 - 3.3 та відповідно до законодавства вважається таким, що прострочив виконання зобовязання.

Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Пунктом 7.3 договору, у випадку не погашення простроченої заборгованості протягом 30 днів, позивач має право стягнути з відповідача штраф в розмірі 5% (пяти) відсотків від суми простроченої заборгованості.

Станом на 23.05.2013 року заборгованість ОСОБА_1 складає - 14870,28 грн., сума заборгованості за кредитом - 7116,09грн.; сума заборгованості за відсотками - 7046,08грн.; сума штрафних санкцій - 708,11 грн.

З метою запобігання збільшенню заборгованості, 09.10.2012 року за вих. № 70.034/9532, позивачем за місцем реєстрації відповідача, була направлена претензія про зобовязання сплатити заборгованість, та з попередженням, що у разі невиконання зобовязань згідно кредитного договору, банк буде змушений звернути стягнення в судовому порядку. Однак, зазначена претензія повернулися до банку з відміткою за закінченням терміну зберігання.

У відповідності до п.10.13 договору, боржник зобов'язався у триденний термін письмово повідомити банк про зміну своєї адреси, телефонів та інших реквізитів. Сторони у кредитному договорі узгодили, що у випадку зміни відповідачем адреси мешкання без повідомлення про це банка, всі поштові відправлення, направлені за старою адресою вважаються доставленими адресатові належним чином.

Таким чином, враховуючи той факт, що про жодні зміни у адресі мешкання відповідача банку, ОСОБА_1 не повідомлялось, то всі претензії, що направлялись банком на його адресу повинні вважатись належним чином доставленими боржнику.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Український ОСОБА_2 заборгованість в сумі 14870,28грн., а саме, заборгованість за кредитом 7116,09грн., за відсотками 7046,08грн., штрафні санкції 708,11грн., а також, судовий збір в сумі 229,40грн.

У судове засідання позивач не з,явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.76 ЦПК України, надав суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить справу розглянути у свою відсутність, тому, суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача.

Відповідач позовні вимоги визнала та пояснила суду, що заборгованість утворилась у зв,язку з важким матеріальним станом.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлений той факт, що між сторонами 01.09.2008 р. було укладено договір № КМ 6.8 про надання кредиту та поруки, згідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит на споживчі цілі в розмірі 7800 грн., строком користування з 01.09.2008 р. по 31.08.2010 р. (а.с.8-9).

Пункти 3.2, 3.3 договору встановлюють обовязок відповідача щомісячно сплачувати частину кредиту у розмірі 436,12 грн., днем остаточного погашення кредиту є 31 серпня 2010 р.

Пунктом 7.3 договору, у випадку не погашення простроченої заборгованості протягом 30 днів, позивач має право стягнути з відповідача штраф в розмірі 5% (пяти) відсотків від суми простроченої заборгованості.

Відповідно до п. 10.2 договору позичальнику надана повна інформація про всі умови кредитування банком фізичних осіб, та з усіх запропонованих, позичальник обрав саме умови кредитування, які містяться у даному договорі.

У відповідності до п.10.13 договору, боржник зобов'язався у триденний термін письмово повідомити банк про зміну своєї адреси, телефонів та інших реквізитів. Сторони у кредитному

договорі узгодили, що у випадку зміни відповідачем адреси мешкання без повідомлення про це банка, всі поштові відправлення, направлені за старою адресою вважаються доставленими адресатові належним чином.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов,язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з розрахунком заборгованості за укладеним договором, з яким погоджується суд та визнається відповідачем, загальний розмір невиконаних зобов*язань ОСОБА_1 перед банком станом на 23.05.2013р. становить 14870,28грн., а саме: непогашений кредит - 7116,09 грн., несплачені відсотки - 7046,08грн., штраф - 708,11 грн. (а.с.7), тому, вказана заборгованість підлягає стягненню з останнього відповідно до ст.ст.526,536, 530, 1050,1048 ЦК України.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.5,6,10,88,107,208,215 ЦПК України, ст.ст.526,527,530, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Публічного акціонерного товариства Український ОСОБА_2 заборгованість в сумі14870,28грн., а саме: непогашений кредит - 7116,09 грн., несплачені відсотки - 7046,08грн., штраф - 708,11 грн., а також, судовий збір у розмірі 229,40грн.

На рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Л. А.Радченко