Справа № 1418/1244/12
Провадж.№ 2/481/26/2013
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2013 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі головуючого судді Бібік М.В.

за участю: секретаря Слюсаренко А.І.

позивача ОСОБА_1

представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новий Буг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання протиправними дій щодо незбереження межових знаків та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, третя особа без самостійних вимог: Новобузька міська рада Миколаївської області,

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною позовною заявою до відповідача ОСОБА_3, в якій посилаючись на самовільне збудування відповідачем цегляного паркану на належній йому земельній ділянці, що розташована по вул. Урицького, 31 в м. Новий Буг Миколаївської області, просив ухвалити судове рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо незбереження межових знаків на вищевказаній земельній ділянці та зобовязати останнього усунути перешкоди у користуванні належної йому земельної ділянки шляхом демонтажу збудованого відповідачем цегляного паркану.

При судовому розгляді справи позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав і пояснив, що при виділенні відповідачу ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0748 га для обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, розташованої по вул. Урицького, 33 в м. Новий Буг, а також при виготовленні на його імя державного акту ЯК № 937803 від 03.09.2012 року, що посвідчує право власності останнього на вказану земельну ділянку не була врахована межова лінія їх суміжних земельних ділянок, яка зазначена в плані меж земельної ділянки за державним актом серії МК за № 002220 від 05.08.2004 року, що виданий раніше на імя ОСОБА_1 для обслуговування його жилого будинку та споруд, що по вул. Урицького, 31 в м. Новий Буг, а тому на його думку їх суміжні земельні ділянки накладаються одна на одну, при цьому земельна ділянка відповідача накладається на його земельну ділянку на відстань одного метра в сторону її зменшення. При будівництві цегляного паркану, відповідач ОСОБА_3 брав до уваги умовну лінію яка проходила вздовж стінки колишнього гаражу, який був збудований попереднім власником цієї земельної ділянки вже з порушенням меж суміжних земельних ділянок, тому вважає, що вказаний паркан фактично встановлено відповідачем на його власній земельній ділянці, при цьому встановлюючи капітальну огорожу відповідач пошкодив дійсні межові знаки, оскільки зняв огорожу із сітки рябиці, яка на той час була встановлена приблизно у тому місці, де проходила суміжня лінія між їх земельними ділянками. Наголосив, що ні відповідачем ні службою, які виконували роботи по виготовленні технічної документації з землеустрою для отримання відповідачем ОСОБА_3 державного акту на землю не погоджувалися з ним її граничні межі з розташованою поруч по сусідству його земельною ділянкою.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги позивача не визнав, зазначив, що вказаний цегляний паркан почав будуватися у 2006 році ще попереднім власником будинку його матірю ОСОБА_4 за погодженням з Новобузькою міською радою, а він лише згодом його добудував, коли став власником домоволодіння по вул. Урицького, 33 в м. Новий Буг Миколаївської області. Відтак, минуло шість років з дня встановлення такої огорожі, проте позивач до цього часу жодного разу не звертався зі скаргами до компетентних органів щодо захоплення його земельної ділянки. Попередньому власнику цього будинку ОСОБА_5 згідно з рішенням Новобузької мської ради Миколаївської області від 31.05.1994 року за № 241 передано у приватну власність земельну ділянку площею 748 кв.м. для обслуговування вказаного будинку. В подальшому така площа земельної ділянки, як після придбання будинку його матірю ОСОБА_4 так і після дарування його йому не змінювалася. Ставши власником житлового будинку по вул. Урицького, 33 в м. Новий Буг він виготовив технічну документацію з землеустрою, згідно з якою встановлені межі розташування земельної ділянки площею 748 кв.м. і видано державний акт на цю земельну ділянку площа якої не перевищує встановлених 748 кв.м. Його камяна огорожа зведена якраз по межі встановленою відповідною технічною документацією, а тому вимоги позивача щодо зведення такої огорожі на його земельній ділянці є безпідставними. Посилання позивача на знищення ним межових знаків вважає також безпідставними, оскільки такі знаки не були встановлені згідно з Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості та їх закріплення межовими знаками), затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року № 376. За таких умов просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Третя особа без самостійних вимог Новобузька міська рада Миколаївської області, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, направила на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за відсутності їх представника, при цьому надала свої письмові заперечення проти позову. Згідно з вказаними запереченнями межа між земельними ділянками домоволодінь № 31 та № 33 по вул. Урицького в м. Новий Буг проходить по огорожі, яка встановлена з погодженням позивача та колишніми власниками будинку № 33. Площа та конфігурація межуючих земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_3, після їх заміру працівниками міської ради, відповідають площі та конфігурації, що визначені державними актами на ці земельні ділянки.

Вислухавши доводи сторін, допитавши свідка та експерта, дослідивши письмові докази у справі, суд приходе наступного висновку.

Згідно з договорами дарування, посвідченими приватним нотаріусом Новобузького нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_6 07.04.2004 року ОСОБА_1 набув права власності на житловий будинок № 31 з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Урицького в м. Новий Буг Миколаївської області, зареєстрованого в Новобузькій філії ММ БТІ 13.04.2004 року за р./№ 5396444 та на земельну ділянку площею 0,0887 га, що знаходиться за вищевказаною адресою для обслуговування зазначеного домоволодіння.

На підставі вказаного договору дарування земельної ділянки ОСОБА_1 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК № 002220, виданий Новобузькою міською радою Миколаївської області від 05.08.2004 року, площею 0,0887 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташований по вул. Урицького, 31 в м. Новий Буг Миколаївської області.

Як встановлено в судовому засіданні на час придбання вказаного будинку і земельної ділянки позивачем, по сусідству з ним, у житловому будинку № 33 по вул. Урицького в м. Новий Буг проживала громадянка ОСОБА_5. Остання, набувши право власності на житловий будинок, державний акт на земельну ділянку для обслуговування цього будинку не виготовляла, хоча за рішенням Новобузької міської ради Миколаївської області від 31.05.1994 року за № 241, земельну ділянку для вказаних потреб площею 748 кв.м. їй виділено.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗК України (в редакції Закону 1990 року), право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Як пояснив позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні, між їхніми домоволодіннями була встановлена огорожа у вигляді сітки рябиці, що і служила межовим знаком, що поділяла їх суміжні земельні ділянки. Згодом ОСОБА_5 збудувала поруч зі своїм будинком гараж, при цьому з дозволу ОСОБА_1 його частина (бокова стінка) виступала на його земельну ділянку. Втім, відповідач, вважаючи, що саме за стінкою цього гаража проходить межа його земельної ділянки відступив від його стіни ще певну відстань і збудував на цьому місці камяний паркан (євро).

16.08.2006 року ОСОБА_5 згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку посвідченого нотаріально, продала громадянці ОСОБА_4 житловий будинок по вул. Урицького, 33 в м. Новий Буг Миколаївській області, яка в свою чергу подарувала цей будинок 07.07.2009 року своєму сину ОСОБА_7, а вже останній подарував вказаний будинок 24.11.2011 року за відповідним договором, посвідченого нотаріально, своєму брату ОСОБА_3, відповідачу по справі.

Ставши власником даного житлового будинку ОСОБА_3 зніс огорожу з сітки рябиці та збудував цегляний паркан, яким відгородив земельну ділянку, яка на той час перебувала у його користуванні для обслуговування житлового будинку, від земельної ділянки належній ОСОБА_1

Виходячи з вимог частини 1 та 3 ст. 125 ЗК України (в редакції Закону на час виникнення спірних правовідносин), право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Згідно положенгь ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції Закону на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

Однак лише згодом, на підставі рішення Новобузької міської ради від 16.12.2011 року за № 262, ОСОБА_3 замовив виготовлення технічної документації зі складання документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,0748 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Урицького, 33 в м. Новий Буг, де після її виготовлення та затвердження згідно з рішенням Новобузької міської ради від 13.07.2012 року за № 384, отримав від вказаної міської ради державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 937803 від 03.09.2012 року.

Однак, при виготовленні відповідної технічної документації, з ОСОБА_1, як власником суміжної земельної ділянки, не було погоджено граничних меж земельної ділянки ОСОБА_3, що видно з відсутності підпису ОСОБА_1 на плані погодження таких меж. А відтак проект відведення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку № 33 по вул. Урицького, розроблявся по фактичному користуванню цією ділянкою ОСОБА_3

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року №43, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 04.06.1999 року за №354/3647, роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включають, зокрема, встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки.

Погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами передбачено статтею 198 Земельного кодексу України при виконанні кадастрової зйомки як комплексу робіт, що виконуються для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Як вбачається з висновків судово-технічної експертизи, проведеною згідно з ухвалою суду від 13.02.2013 року, при складанні плану земельної ділянки по вул. Урицького, 31 в м. Новий Буг, що належить ОСОБА_1 (далі земельна ділянка № 31) та плану прилягаючої по цій вулиці за № 33 земельної ділянки належної ОСОБА_3, (земельна ділянка № 33) згідно з виданих кадастрових планів, було виявлено, що площа земельної ділянки № 31 не відповідає виділеної земельної ділянки згідно з державним актом, тобто площа цієї земельної ділянки зменшена на 18 кв.м.

Межа земельних ділянок №31 та №33 не відповідає первісній межі земельної ділянки № 31 за кадастровим планом. Межа між земельними ділянками № 31 та № 33 повинна бути звивистою, а фактично вона є прямою. Межа земельної ділянки № 31 від точки 5 до точки 1 земельної ділянки № 31 зменшена на 1,20 м., а від точки 3 до точки 2 зменшена на 0,52 м. Це свідчить про те, що раніше зміщена межа земельної ділянки №33 в сторону земельної ділянки №31 проектантами при розробці проекту відведення земельної ділянки не була врахована по відношенню до межі земельної ділянки № 31.

Причиною зміщення межі земельної ділянки №33 в сторону земельної ділянки №31 є те що, до складання проекту відведення земельної ділянки та одержання державного акту користувач здійснював будівництво будівель та споруд. Не були враховані межові знаки, які були встановлені раніше на земельній ділянці №31 при будівництві огорожі земельної ділянки №33.

Встановлена раніше камяна огорожа земельної ділянки № 33 вказаним землекористувачем була збудована з порушенням користування меж земельної ділянки №31. Проектами було за основу прийнято межу земельної ділянки на рівні раніше збудованого паркану землекористувачем ділянки № 33 у вигляді прямої лінії, внаслідок чого була допущена груба помилка при розробці проекту землеустрою по відведенні земельної ділянки, який включає свої вимоги.

При аналітичному розрахунку площа земельної ділянки № 33, згідно виданого державного акту гр. ОСОБА_3, відповідає площі земельної ділянки.

Межі земельної ділянки приймалися до уваги по існуючій огорожі ділянки №33. Що свідчить про те, що складений план відведення земельної ділянки не відповідає вимогам Еталону проекту відведення земельних ділянок та оформленню графічних матеріалів.

Довжина сторін земельної ділянки №31 та його площа не відповідають первісним таким значенням за кадастровим планом цієї земельної ділянки.

Огорожа користувачем земельної ділянки № 33 раніше була збудована на земельній ділянці № 31, ще до видачі державного акту користувачем земельної ділянки № 33.

Частинами 1 та 4 статті 41 Конституції Українинаголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 391 ЦК Українивласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, за результатами проведеної у справі експертизи, межі земельної ділянки ОСОБА_1 розташованої по вул. Урицького, № 31 в м. Новий Буг порушені шляхом накладання на нею земельною ділянкою, яка перебуває у власності ОСОБА_3 3, що розташована відповідно по вул. Урицького, № 31 в м. Новий Буг.

Доводи відповідача, що не ним, а попередніми власниками відбулося зведення огорожі, не є переконливими та вирішальними для вирішення спору, оскільки на час звернення до суду позивача з вказаним позовом саме ОСОБА_3 є власником житлового будинку по вул. Урицького, 33 в м. Новий Буг з прилеглими до нього житловими будівлями та спорудами, в тому числі і камяної огорожі, яка збудована на земельній ділянці позивача.

Відповідно до висновку експерта саме ОСОБА_3 порушує межі земельної ділянки ОСОБА_1, а не навпаки, а тому наявність огорожі відповідача ОСОБА_3 не на межі між земельними ділянками, а саме на земельній ділянці позивача ОСОБА_1 є порушенням права останнього як землевласника.

Вирішуючи вимоги позивача про протиправність дій відповідача через незбереження межових знаків на земельній ділянці по вул. Урицького, 31 в м. Новий Буг Миколаївської області, суд виходить з наступного.

У ч. 1 ст. 106 ЗК Українипередбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Згідно з ч. 1 ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Як вбачається з акту встановлення меж земельної ділянки, складеного за участю представника землевпорядної організації, Новобузької міської ради та самого ОСОБА_1 у 2004 році, розміри та місцезнаходження земельної ділянки та її площа приведена на плані.

Відповідно до п. 3. Основних положень про конструкцію межових знаків, затвердженого рішенням Держкомзему, Укргеодезкартографії 30.03.1993 року за N 309/1 (чинні на час виготовлення на імя ОСОБА_1 державного акту на земельну ділянку по вул. Урицького, 31 в м. Новий Буг) у випадку, коли межа землекористування чи землеволодіння проходить по огорожах різних типів чи співпадає із стінами різних будівель, закріплення її межовими знаками не виконується, бо ними служать кути огорож, наріжні кути будівель і т.п. Якщо межа фізично не закріплена різними спорудами, тоді вона може, за рахунок землекористувача чи землевласника, закріплюватись межовими знаками. Вимоги до їх конструкції і закладки довільні.

При судовому розгляді справи встановлено, що єдиним існуючим між домоволодіннями сторін знаком поділу їх земельних ділянок слугувала огорожа, яка встановлена із сітки рябиці, а оскільки відповідачем таку огорожу, без відому позивача знесено і на попередньому її місці розташування не встановлено іншої огорожі, то суд розцінює дії відповідача щодо незбереженя відповідних межових знаків неправомірними.

За таких обставин, позовні вимоги позивача щодо визнання дій відповідача щодо незбереження межових знаків на земельній ділянці по вул. Урицького, 31 в м. Новий Буг Миколаївської області та усунення перешкод у корисутуванні зазначеною земельною ділянкою, знайшли своє підтвердження при судовому розгляді справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1, судові витрати, понесені останнім на проведення судово-технічної експертизи у справі у розмірі 4700 грн.

Крім цього в силу вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, зважаючи на те, що позивача звільнено від сплати судового збору і заявлені ним позовні вимоги задоволені повністю, витрати на оплату судового збору у розмірі 214,60 грн. належить покласти на відповідача, стягнувши такі кошти з останнього на користь держави.

Керуючись ст. ст. 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання протиправними дій щодо незбереження межових знаків та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, третя особа без самостійних вимог: Новобузька міська рада Миколаївської області, - задовольнити повністю.

Дії ОСОБА_3 щодо незбереження межових знаків (від точки (А до точки Г згідно кадастрового плану земельної ділянки) на належній ОСОБА_1 земельній ділянці, розташованій по вул. Урицького, буд. № 31 в м. Новий Буг Миколаївської області, - визнати протиправними.

Зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою належної ОСОБА_1, шляхом демонтажу цегляного паркану (євро) довжиною 43,86 метра від точки "А" до точки "Г" (згідно кадастрового плану зовнішніх меж земельної ділянки, що передавалася у власність ОСОБА_1 за договором дарування земельної ділянки від 07.04.2004 року), збудованого на земельній ділянці домоволодіння ОСОБА_1 по вул. Урицького, буд. № 31 в м. Новий Буг Миколаївської області, вздовж межі суміжної земельної ділянки домоволодіння ОСОБА_3 по вул. Урицького, буд. № 33 в м. Новий Буг Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені позивачем на проведення судово-технічної експертизи у справі у розмірі 4700 (чотири тисячі сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя