Провадження № 2/255/110/2013
Справа 0508/7466/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2013 року Ворошиловський районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді Орєхова О.І.,

при секретарі Моруженко Д.О., Лисенко Л.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Донецьку цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини.

18 серпня 2005 р. між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» (який змінив свою назву на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та ОСОБА_2 (далі - Відповідач) був укладений Кредитний договір (далі - Кредитний договір) №ML-100/932/2005.

Згідно частини №1 Кредитного договору Банк надає Відповідачу кредит у сумі 29 750,00 доларів США, розмір процентної ставки за користування кредитом - 11,00%. Термін дії Кредитного договору - до 18 серпня 2025 року.

12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (далі -Позивач) був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги згідно з якими до Позивача переходять усі права банку за Кредитним договором та договорами забезпечення між банком та Відповідачем.

Відповідач постійно порушує умови Кредитного договору щодо строків та сум сплати заборгованості за кредитом, в зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість, яка підтверджується розрахунком заборгованості від 22.05.2012 р.

Неодноразові звернення Банку та Позивача до Відповідача с вимогою про припинення порушення умов Кредитного договору та погашення заборгованості залишились без задоволення.

Станом на 22 травня 2012 року заборгованість Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором складає 990 810,54 грн. та 33 875,15 доларів США, у тому числі: заборгованість за відсотками - 10 681,35 доларів США; заборгованість за кредитом - 23 193,80 доларів США; пеня - 990 810,54 грн.

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Просили суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитом, відсотками за користування ним та нарахованою неустойкою в сумі 33 875,15 (тридцять три тисячі вісімсот сімдесят п'ять доларів 15 центів) доларів США та 990 810,54 (дев'ятсот дев'яносто тисяч вісімсот десять гривень 54 копійки) грн., віднести на відповідача відшкодування судового збору у розмірі 3 219,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд задовольнити вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково. Пояснив, що дійсно між ним та позивачем було укладено кредитний договір та ним було отримано кредит. Додав, що дійсно кредитні кошти сплачував несвоєчасно та не в повному обсязі. Але вважає, що сума заявлена позивачем завишена.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу.

Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором.

Позичальник зобовязаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини.

18 серпня 2005 року між акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» (який змінив свою назву на публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір №ML-100/932/2005.

Згідно частини №1 Кредитного договору Банк надає Відповідачу кредит у сумі 29 750,00 доларів США, розмір процентної ставки за користування кредитом - 11,00%. Термін дії Кредитного договору - до 18 серпня 2025 року.

Відповідно до п. 1.5.1 частини № 2 Кредитного договору №ML-100/932/2005 від 18.08.2005 року погашення Кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення Кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівкою в касу Банку або безготівковим перерахуванням.

Відповідно до п. 1.9.1 Кредитного договору №ML-100/932/2005 від 18.08.2005 року, Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов»язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх Боргових та інших зобов»язань за цим Договором.

Встановлено, що відповідач порушує умови Кредитного договору щодо строків та сум сплати заборгованості за кредитом, в зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість, яка підтверджується розрахунком заборгованості від 22.05.2012 року доданого до матеріалів справи, а також не спростовано відповідачем в судовому засіданні.

Встановлено, що Банк звертався до відповідача з вимогою про припинення порушення умов Кредитного договору та погашення заборгованості, що підтверджується наявною в матеріалах справи вимогою, яка була отримана відповідачем ОСОБА_2, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення, однак з боку відповідача залишились без задоволення.

Станом на 22 травня 2012 року заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором складає 990 810,54 грн. та 33 875,15 доларів США, у тому числі: заборгованість за відсотками - 10 681,35 доларів США; заборгованість за кредитом - 23 193,80 доларів США; пеня - 990 810,54 грн., що підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком.

Корім того, підтвердження заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується доданим позивачем до матеріалів справи виписку по особистому рахунку про проведення погашення заборгованості.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вчиняється у формі, встановленій законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З крадитнного договору №ML-100/932/2005 від 18 серпня 2005 року вбачається, що даний договір підписаний обома сторонами.

Вказаний кредитний договір був прочитаний та підписаний сторонами.

Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (свобода укладення договору).

Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. А отже, розмір процентів та комісії за користування кредитом, а також розмір інших штрафних санкцій до боржника є істотними умовами договору.

Також підписання цього договору свідчить про те, що відповідачу ОСОБА_2 всі умови даного Договору цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього.

Посилання відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні на те, що вимоги Банку до нього значно завищені не знайшли свого підтвердження, а також належним чином відповідачем не доведені.

12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги згідно з якими до позивача переходять усі права банку за Кредитним договором та договорами забезпечення між банком та відповідачем.

Відповідно до якого, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли права: 1) право вимоги сум основного боргу; 2) право вимоги сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу; 3) право вимоги штрафних санкцій; 4) право нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу.

Перелік договорів, за якими ПАТ «ОТП Банк» відступив зазначені права ТОВ «ОТП Факторинг Україна» міститься у Додатку 1 до Договору про відступлення права вимоги, в якому за порядковим № 551 зазначений Кредитний договір.

Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки вимоги позивача є цілком обгрунтовані.

Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 219 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 16, 203, 526, 610, 611, 626, 627, 629, 638, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 5, 10, 11, 15, 30, 60, 62, 88, 202, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № ML-100/932/2005 від 18 серпня 2005 року, відсотками за користування та нарахованою неустойкою у сумі 33 875,15 доларів США ( тридцять три тисячі вісімсот сімдесят п»ять доларів п»ятнадцять центів ) та 990 810,54 гривень ( дев»ятсот дев»яносто тисяч вісімсот десять гривень п»ятьдесят чотири копійки ).

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» витрати по сплаті судового збору у сумі 3 219 гривень ( три тисячі двісті дев»ятнадцять гривень ).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Ворошиловський районний суд міста Донецька шляхом подачі протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення надруковане у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Ворошиловського районного

суду м. Донецька О.І. Орєхов