_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2276/13-ц
Провадження № 2/520/2700/13
УХВАЛА

19.03.2013 року

суддя Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання право на спадщину за законом,

В С Т А Н О В И В :

21.02.2013 року позивач звернулась з позовом до суду та просила ухвалити рішення, яким визначити, що майно, що є обєктом права спільної сумісної власності, подружжя ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3, належить по Ѕ частини кожному квартира АДРЕСА_1 та квартира по вул. М. Говорова в м.Одесі; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 та 1/2 частину квартири по вул. М. Говорова, (номер будинку та квартири не відомий) в м. Одесі в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4, померлого 01 вересня 2012 року.

Справа передана судді Куриленко О.М. відповідно до розподілу автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвалою судді від 06 березня 2013 року подана заява була залишена без руху у зв`язку з несплатою в повному обсязі судового збору за вимоги майнового та немайнового характеру, з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків до 18.03.2013 року, однак, не більш ніж трьох днів з дня отримання копії ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали судді від 06.03.2013 року про залишення позову без руху була отримана представником позивача 13.03.2013 року.

15.03.2013 року до канцелярії суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання право на спадщину за законом, в якій позивач просить суд визначити, що майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3, належить кожному по 1/2 частини, а саме квартира АДРЕСА_3 та автомобіль марки Шкода, державний номер НОМЕР_1, 11.08.2007 року випуску; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 та право власності на 1/2 частину автомобіля марки Шкода, державний номер НОМЕР_1, 11.08.2007 року випуску.

Поданий позов слід вважати неподаним та повернути позивачеві.

Так ч.2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому ціна позову не відповідає дійсній вартості майна, або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Позивачем визначено ціну позову в розмірі 20 000 гривень, та згідно квитанції, наявної в матеріалах справи, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 229, 40 гривень, але як вбачається з позовних вимог, позивач просить визнати право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 та право власності на 1/2 частину автомобіля марки Шкода, державний номер НОМЕР_1, 11.08.2007 року випуску. Отже, на думку судді, сума сплачена судового збору вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна.

Крім того позивач просить суд визначити, що майно, що є обєктом права спільної сумісної власності, подружжя ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3, кожному по 1/2 частини , а саме квартира АДРЕСА_1 та автомобіль марки Шкода, державний номер НОМЕР_1, 11.08.2007 року випуску; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 та право власності на 1/2 частину автомобіля марки Шкода, державний номер НОМЕР_1, 11.08.2007 року випуску, вказана вимога є вимогою немайнового характеру.

А відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, (який набрав законної сили 01.11.2011 року) передбачені розміри ставок судового збору, так за подання до суду позовної заяви немайнового характеру передбачена сплата судового збору у розмірі 0, 1 % мінімальної заробітної плати, отже позивач повинен сплатити 114, 70 гривень.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Крім того суддя звертає увагу на те, що позивач з клопотанням про відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати, що передбачено ст. 82 ЦПК України до суду, не звертався, а довідка, видана на ім`я позивача про те, що вона працює в Одеському навчально-виховному комплексі №263 не є підставою вважати, що позивачем були виконані вимоги суду.

Таким чином суддя приходить до висновку, що у визначений в ухвалі строк позивач не усунув недоліки поданої позовної заяви, а сааме: не сплатив в повному розмірі судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру, у звязку з чим позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання право на спадщину за законом, та уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання право на спадщину за законом необхідно повернути позивачу.

Відповідно до вимог ст.121 ЦПК України, якщо позивачем відповідно до ухвали суду не виконані вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПУ України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст.119,121, 293 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання право на спадщину за законом, та уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання право на спадщину за законом - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу її право повторно звернутись до суду після усунення обставин, що стали підставою для повернення даної заяви.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її винесення через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.