РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2120/14141/12

Пров. №2/668/765/13

20.06.2013 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі

головуючого судді Корецького Д.Б.,

при секретарі Кур'яніновій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що йому належала на праві спільної сумісної власності з його дружиною ОСОБА_3 квартира АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право на житло виданого органом приватизації 27.06.1996 року.

З 05.06.2007 року по 07.09.2011 рік позивач був засуджений, відбував покарання та був звільнений з виправної колонії УДДУПВП в Херсонській області №90.

В період відбування покарання громадянином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу ? частини вказаної квартири на підставі простого письмового договору.

16.07.2008 року Суворовським районним судом м. Херсона було ухвалено рішення, відповідно до якого був визнаний дійсним договір купівлі-продажу ? частини вказаної квартири, укладений між дружиною позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4

30.09.2009 року заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона позов ОСОБА_4 задоволено, припинено право на ? частину в квартирі АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_1

Отже право власності на вказану квартиру, яка належала позивачу та його дружині на праві спільної сумісної власності визнано за ОСОБА_5

15 жовтня 2009 року ОСОБА_5 уклав угоду, а саме договір купівлі-продажу вказаної квартири з ОСОБА_2 яка на сьогоднішній день належить ОСОБА_2

З огляду на наведене, як стверджує позивач, право власності на вказану квартиру, яке з початку виникло у ОСОБА_5, а згодом у ОСОБА_2 вважає неправомірним. Вважає, що вказана квартира вибула з володіння її законних власників без їх волі.

На сьогоднішній день вказані рішення суду, на підставі яких у ОСОБА_5 виникло право власності на квартиру АДРЕСА_1, скасовані.

Також позивач зазначає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 до вказаної квартири не засилялись, не проживали за вказаною адресою, не сплачували комунальні послуги.

З огляду на наведене позивач був змушений звернутись за захистом до суду, оскільки вказана квартира є єдиним місцем для його проживання та проживання його сестри.

В судовому засіданні адвокат позивача - ОСОБА_6 підтримала вимоги викладені в позові, просила суд їх задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_7 позов підтримала, просила суд його задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_8 позовні вимоги не визнала, просила суд в їх задоволенні позивачу - відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Так судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Херсонського відділення Одеської залізниці від 27 червня 1996 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Квартира приватизована відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Відповідно до довідки про звільнення серія ХЕР №04715 виданої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 він в період з 05 червня 2007 року по 07 вересня 2011 року відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби.

В період відбування покарання ОСОБА_1, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу продажу ? частини вказаної квартири, за умовами якого ОСОБА_3 зобов'язувалась передати у власність ОСОБА_4 вказану частину, належної їй частину квартири, а ОСОБА_4 в свою чергу оплатити за неї її вартість, про що ОСОБА_3 була надана розписка.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 16 липня 2008 року позов ОСОБА_4 - задоволено, визнано вказаний договір дійсним та визнано за ОСОБА_4 право власності на ? частини вказаної квартири.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_4 звертається до суду з позовом до ОСОБА_1, яки в цей час відбував покарання у Північній виправній колонії УДДУПВП у Херсонській області №90, про припинення права на іншу ? частку у спільному майні та визнання за ОСОБА_4 права власності на ? частину вказаної квартири.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 30 вересня 2009 року позов ОСОБА_4 - задоволено, припинено право ? частини в квартирі АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1, з одночасним визнанням за ОСОБА_4М права власності на ? частини вказаної квартири.

Отже право власності на квартиру, що належало ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перейшло до ОСОБА_4

15 жовтня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу вказаної квартири, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_9

Однак ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 14.09.2012 р. заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 30.09.2009 р. скасоване.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20.02.2012 р. - апеляційну скаргу прокурора Суворовського районного суду м. Херсона подану в інтересах ОСОБА_10 задоволено, рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 16.07.2008 р. скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Таким чином, на сьогоднішній день рішення суду, на підставі яких у ОСОБА_5 виникло право власності на квартиру АДРЕСА_1, скасовані.

Так, згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 388 ЦК України передбачено якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень").

Виходячи із зазначеного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, законним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.328,388 ЦК України, ст.ст. 10,60,88,212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляції в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяКорецький Д. Б.