Справа № 1906/975/2012
провадження № 2/598/8/2013
РІШЕННЯ

іменем України

"16" січня 2013 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого Ткаченка О.М.

при секретарі Гураль І.З.

за участю

представника позивачки адвоката ОСОБА_1

представника відповідачки адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, встановлення права власності на спадкове майно, -

встановив:

До суду звернулась ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та встановлення права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Зокрема, позивачка просить визнати недійсним в частині успадкування відповідачкою половини будинковолодіння, яке розташоване по вул.Шевченка,1 в с.Шимківці Збаразького району Тернопільської області, виданого 01.04.2003р. Збаразькою державною нотаріальною конторою Тернопільської області свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАЕ №271259 відповідно до якого відповідачка ОСОБА_4 є спадкоємцем за законом після померлого 06.05.1999р. її чоловіка ОСОБА_5 та встановити за нею в порядку спадкування за заповітом від 06.05.1999р. після померлого 06.05.1999р. її дядька ОСОБА_5 право власності на вищезгадану 1/2 частину даного будинковолодіння.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідачка, будучи дружиною спадкодавця, оформила свої спадкові права в порядку спадкування за законом на ціле будинковолодіння, яке знаходиться по вул.Шевченка,1 в с.Шимківці Збаразького району Тернопільської області без врахування того, що спадкодавцем 06.05.1999р. було складено в її користь заповіт відповідно до якого він заповів їй половину житлового будинку та 1/2 частину хліва.

Дану спадщину вона впродовж шестимісячного визначеного Законом строку не прийняла, оскільки ні її батьки, як законні представники, ні вона будучи на час відкриття спадщини неповнолітньою, про існування заповіту не знали.

Про те, що спадкодавцем в її користь було складено заповіт вона дізналась лише восени 2009р.

В обґрунтування свого позову позивачка вказавши на вищенаведені причини пропуску нею строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини просить визнати їй поважними.

В суді позивачка свій позов підтримала.

Відповідачка позов не визнала пославшись при цьому на його безпідставність.

Проаналізувавши здобуті в ході судового розгляду докази суд приходить до висновку, що в задоволенні даного позову слід відмовити, виходячи з наступного.

У відповідності із виданим 17.03.2001р. відділом РАГС по с.Шимківці Збаразького району Тернопільської області свідоцтва про смерть спадкодавець ОСОБА_5 помер 06.05.1999р.

Згідно посвідченого 06.05.1999р. приватним нотаріусом Збаразького районного нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_6 заповіту, спадкодавець належні йому половину житлового будинку та 1/2 частину хліва, які знаходяться в с.Шимківці Збаразького району Тернопільської області заповів ОСОБА_7.

Після укладення шлюбу прізвище ОСОБА_7 було змінено на Ляхович.

Це стверджується виданим 04.04.2007р. Шимковецькою сільською радою Збаразького району Тернопільської області свідоцтвом про шлюб.

Відповідно до виданої 23.05.2012р. Збаразьким районним БТІ Тернопільської області довідки за №549 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул.Шевченка,1 в с.Шимківці Збаразького району Тернопільської області 25.04.2003р. зареєстрований за відповідачкою на підставі виданого 01.04.2003р. Збаразькою держаною нотаріальною конторою Тернопільської області свідоцтва про право на спадщину.

Раніше дане будинковолодіння було зареєстроване за спадкодавцем.

Згідно матеріалів спадкової справи №197 Збаразькою держаною нотаріальною конторою Тернопільської області після померлого 06.05.1999р. ОСОБА_5 01.04.2003р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВАЕ №271259 у відповідності із яким відповідачка, як дружина спадкодавця успадкувала належне йому будинковолодіння, яке знаходиться в с.Шимківці Збаразького району Тернопільської області.

У відповідності із ст.549 ЦК України в редакції 1963р. норми Закону, яка регулювала спадкові правовідносини на час відкриття спадщини після померлого 06.05.1999р. ОСОБА_8 визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину:

1. Якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

2. Якщо він подав держаній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивачка, в користь якої спадкодавцем ОСОБА_5 було складено вищезгаданий заповіт та її батьки, як законні представники неповнолітньої, впродовж шестимісячного терміну з часу відкриття даної спадщини заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не подавали.

Це стверджується як матеріалами позову так і показами в суді самої позивачки та допитаного в якості свідка її батька ОСОБА_5

Дані обставини свідчать про те, що позивачка у встановленому Законом порядку спадщину не прийняла.

До тверджень позивачки щодо того, що вона про заповіт дізналась лише восени 2009р. суд відноситься критично, оскільки вони спростовані здобутими по справі доказами.

Так, відповідно до виданого приватним нотаріусом Збаразького районного нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_6 дублікату складеного спадкодавцем ОСОБА_5 вищезгаданого заповіту останній отримано замість втраченого оригіналу позивачкою за згодою її батька ОСОБА_5 17.03.2001р.

Отримавши дублікат заповіту ні батько позивачки, як її законний представник ні сама позивачка, а зокрема і після досягнення нею повноліття заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не подавали.

Відповідно до матеріалів спадкової справи померлого 06.05.1999р. ОСОБА_5 така заява від них не надходила зокрема і до 01.03.2003р. тобто до оформлення в нотаріальному порядку своїх спадкових прав відповідачкою.

Право відповідачки на вищезгадане спадкове майно позивачка в судовому порядку оспорила в 2012р. звернувшись з даним позовом до суду лише 30.05.2012р.

За таких обставин твердження позивачки щодо поважності наведених нею причин пропуску строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини є надуманими.

Таким чином, суд вважає, що дані спадкові права позивачки судовому захисту не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.10, 11, 13, 53, 524, 525, 526, 529, 534 541, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст.267, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272, 1301 ЦК України, суд

вирішив:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним виданого 01.04.2003р. Збаразькою державною нотаріальною конторою Тернопільської області свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАЕ №271259 відповідно до якого ОСОБА_4 є спадкоємцем за законом померлого 06.05.1999р. її чоловіка ОСОБА_5 та встановлення за нею в порядку спадкування за заповітом від 06.05.1999р. після померлого 06.05.1999р. ОСОБА_5 права власності на 1/2 частину будинковолодіння, яке розташоване по вул.Шевченка,1 в с.Шимківці збаразького району Тернопільської області відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.М.Ткаченко