пр. № 2/759/587/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2013 року Святошинський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді - Борденюка В.В.,

при секретарі - Трегубенку М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мельник Ірини Романівни, за участю прокуратури Святошинського району міста Києва, про розірвання договору довічного утримання,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання, укладеного 28 січня 2009 року між відчужувачем, ОСОБА_1 і набувачем ОСОБА_2; договір був посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник І.Р. Позивач просив вказаний договір розірвати і повернути у його власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1, а судові витрати покласти на відповідача у справі.

Позов мотивовано тим, що між сторонами 28 січня 2009 року було укладено договір довічного утримання, за умовами якого позивач передав відповідачу у власність квартиру АДРЕСА_1, а відповідач зобов'язався утримувати довічно позивача; однак у порушення умов договору відповідач фактично не здійснював догляду і не надавав необхідної допомоги, не виконував зобов'язання з надання побутових послуг з прання постільної білизни, особистих речей, послуг перукарні, ремонту побутової техніки, не готував їжу, не прибирав квартиру, не доглядав під час хвороби, не допомагав при пересуванні по вулиці в зимовий час, не купував продукти харчування, ліки. Позивач також вказував на те, що відповідач не здійснював грошове забезпечення для харчування, купівлі одяг та взуття, придбання ліків тощо. Підставою для подання даного позову позивач визначив обставини, що мали місце у період з 30 травня 2012 року по 16 липня 2012 року.

У межах судового засідання позивач свій позов підтримав і просив його задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечував. У письмових запереченнях відповідач, зокрема, зазначив, що він сумлінно і добросовісно виконує обов'язки за договором, купує ліки, продукти позивачу і здійснює його грошове забезпечення за умовами договору.

Присутній у судовому засіданні представник прокуратури також позов підтримав і просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, допитавши свідків, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову, виходячи із наступного.

Статтею 744 ЦК України передбачено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 28 січня 2009 року між ОСОБА_1 (відчужувач) та ОСОБА_2 (набувач) було укладеного договір довічного утримання, який посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник І.Р. та зареєстрований в реєстрі за № 84. Предметом договору є те, що позивач (відчужувач) передає, а відповідач (набувач) отримує у власність квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, на умовах цього Договору.

Відповідно до пункту 5 договору довічного утримання матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватись відчужувачу оцінюється сторонами у сумі 200,00 грн. Відповідач зобов'язався повністю утримувати позивача, надавати йому матеріальне забезпечення, необхідну допомогу, пресу, постільну білизну, медикаменти, провести косметичний ремонт в квартирі, проводити постійне прибирання квартири.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до статті 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача.

Підставою подання даного позову стало те, що набувач із 30.05.2012 року неналежним чином виконує свої обов'язки із утримання і матеріального забезпечення відчужувача, його догляду.

У підтвердження цих обставин позивачем були надані копії сплачених ним рахунків для оплати житлово-комунальних послуг і фотознімки стану його квартири.

У межах судового засідання відповідач заперечував достовірність пояснень позивача, вказуючи на те, що він завжди сумлінно виконував свої обов'язки із утримання і догляду відчужувача і підтримання у належному стані його квартири. Так, відповідач зазначив суду на те, що ним було вивезено значний об'єм побутового сміття, старих непотрібних речей, які набувач із вулиці зносив у квартиру. Внаслідок накопичення значної кількості сміття і старих непотрібних речей, погіршився санітарний стан квартири, у ній з'явилися таргани і миші, що створювало незручності для мешканців сусідніх квартир і було приводом для їх скарг (а.с. 73, 76, 83-84, 85-89). Відповідачем було приведено квартиру у придатний для повноцінного проживання стан, вивезено сміття, проведено прибирання і дезінфекцію квартири.

У підтвердження цього відповідачем було надано суду копії накладних від 17-18.01.2009 р., довідки про прибирання і гарантійного талону з виконаних робіт (а.с. 77-79, 81, 82).

Крім того, набувач щомісяця належним чином виконує свої обов'язки із матеріального забезпечення відчужувача, про що свідчить надані відповідачем копії квитанцій про щомісячний поштовий переказ відповідачу визначеного договором розміру грошових коштів у спірний період (а.с.90-93,128,144-146,158,167). Було подано відповідачем суду і квитанцію про передплату відповідачу на 2012 і 2013 роки друкованих видань, а саме Пенсійної газети і Газети "Вечірній Київ" (а.с. 92, 147).

Відповідач звернув увагу суду на те, що необхідність направлення вказаних грошових коштів поштовим зв'язком викликана тим, що позивач відмовляється допускати його у свою квартиру; відповідач чинить йому перешкоди із належного виконання ним договірних зобов'язань із догляду за відчужувачем, про що свідчить наявний у матеріалах акт, що був складений відповідачем (а.с.166). За таких обставин відповідач надіслав позивачу телеграми від 17.10.2012р., від 21.02.2013р., із проханням допустити його у квартиру для виконання обов'язків із її прибирання, при цьому зазначив номер свого телефону для зв'язку; надіслав позивачу листа із пропозицією надати йому можливість оплачувати комунальні послуги, прибрати квартиру (а.с. 112, 156,168).

У ході судового розгляду позивач підтвердив той факт, що він не допускає відповідача до квартири, через те, що він не довіряє набувачу, вважає його догляд не щирим; вказував на те, що речі, які вивіз відповідач, були для нього цінними, і вивізши їх, за словами позивача, відповідач його обікрав. Разом з цим позивач повідомив суду, що він відмовляється отримувати надіслані йому відповідачем на виконання договору грошові кошти, що підтверджується змістом наданих ним довідок, виданих УДПП "Укрпошта" (а.с. 132,165).

Допитана у судовому засіданні знайома позивача ОСОБА_4 вказала суду на незадовільні умови проживання позивача, про те, що вона носить йому харчі; жодного разу не бачила ОСОБА_2 у квартирі ОСОБА_1; підтвердила факт підтоплення позивачем квартир його сусідів; їй не відомо, чи допомагає відповідач позивачу.

Допитана у судовому засіданні сусідка позивача ОСОБА_5, повідомила суду про те, що позивач збирає з вулиці і приносить до квартири багато сміття і непотребу, що негативно впливає на санітарний стан його квартири і квартири сусідів; із квартири відповідача до того, як за ним став доглядати позивач постійно відчувався різкий неприємний запах, у сусідів з'явились таргани і миші; відповідач протягом тижня повивозив із квартири позивача увесь непотріб, зробив прибирання і дезінфекцію; пізніше дізналась, що позивач не допускає відповідача до квартири; бачила, як відповідач заносив якісь пакети до позивача; відповідач часто телефонує їй і дізнається про стан позивача; до позивача приходять гості і влаштовують п'янки; недавно позивач знову не допустив відповідача до квартири; нещодавно з квартири позивача знову стало відчутно сморід.

У межах судового засідання, допитаний як свідок ОСОБА_6, сусід позивача повідомив суду про те, що із квартири позивача, до того, як за ним став доглядати відповідач, на увесь під'їзд стояв сморід, уся квартира була завалена сміттям і непотребом, у сусідів з'явились таргани і миші, у квартирі позивача неможливо було пройти; був випадок, коли сусід викликав службу МНС, щоб визволити відповідача, який застряг у завалі непотребу; сміття позивач вивозив більше тижня, одних старих телевізорів було вивезено близько 20; після прибирання, здійсненого відповідачем, сморід, таргани і миші зникли; у даний час позивач не допускає відповідача до квартири, знову з'явились таргани.

Допитана у ході розгляду справи як свідок ОСОБА_7, дружина відповідача, повідомила суду, що її чоловік завжди сумлінно виконував свої обов'язки за договором довічного утримання; відповідач кожну суботу приходив до позивача і здійснював у квартирі прибирання і наводив лад; позивач не допускає відповідача до квартири із середини 2009 року; відповідач постійно їздить до позивача, однак він у квартиру допуску не має.

Допитаний у судовому засіданні знайомий відповідача ОСОБА_8 повідомив суду, що він кілька раз підвозив відповідача до будинку, де мешкає позивач; відповідач із собою мав миючі засоби, віника, та якісь пакети, це було 20 жовтня і 11 листопада 2012 року; зі слів відповідача знає, що він не може потрапити у квартиру позивача.

Надав пояснення свідка і знайомий позивача ОСОБА_9, який зазначив суду те, що вони часто бачаться із позивачем, у даний час не бачив відповідача у квартирі позивача; водночас бачив його у квартирі кілька разів у 2009 році; позивач не допускає відповідача у свою квартиру з 2010 року.

Крім того, за результатами розгляду аналогічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 рішенням Святошинського районного суду м. Києві від 30.01.2012 у справі № 2/2608/946/12 позовні вимоги було задоволено, а договір довічного утримання розірвано.

Водночас рішенням Апеляційного суду м. Києва від 30.05.2012, у межах провадження № 22-5916/2012, вказане рішення місцевого суду було скасоване і ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у позові. При ухваленні даного рішення суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 вчинялись усі дії із належного виконання його зобов'язань, джерелом яких є спірний договір довічного утримання; водночас добровільна відмова відчужувача приймати виконання набувачем його зобов'язань за договором довічного утримування не може зумовлювати настання для набувача негативних наслідків у формі розірвання договору довічного утримання у порядку статті 755 ЦК України. Зазначене рішення набуло законної сили і чинне на даний час (а.с. 54-56).

Відтак, враховуючи зміст наведеного рішення ОСОБА_1 заявив новий позов до ОСОБА_2, посилаючись на обставини, які за твердженням позивача мали місце з 30.05.2012 року.

Однак у задоволенні даного позову суд підстав не вбачає, оскільки у ході розгляду даної справи судом було встановлено, що ОСОБА_2 вчиняв усі дії із належного виконання своїх зобов'язань, що визначені договором довічного утримання (а.с. 10, 11). При цьому суд погоджується із висновками Апеляційного суду міста Києва, що викладені у зазначеному рішенні від 30.05.2012, ухваленому у межах провадження № 22-5916/2012, про те, що відчужувач має право на власний розсуд приймати, або не приймати виконання набувачем своїх зобов'язань, закріплених договором довічного утримання, однак це не може зумовлювати настання правових наслідків, що закріплені пунктом 1 частини 1 статті 755 ЦК України.

Крім того, чинним на даний час рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 03.10.2012 року, що було ухвалено за результатами розгляду справи № 2608/10102/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним вказаного договору довічного утримання.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову з огляду на необґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи викладене і керуючись статтями 6, 16, 525, 627, 744, 755 ЦК України, статтями 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: