Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2013 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Юдіної С.Г.

при секретарі Воротник В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора про визнання факту сумісного проживання та фактичного прийняття спадщини, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 в якому просила суд : визнати факт її сумісного проживання з померлою матірю ОСОБА_6 та фактичне прийняття після її смерті житлового будинку № 133, що розташований по вул. Радянській в м. Павлограді.

В обґрунтування заявленого позову позивачка зазначила, що 01.04.2009 року померла її матір ОСОБА_6 Після її смерті відкрилася спадщина належний їх житловий будинок № 133 по вул. Радянській в м. Павлограді. Спадкоємцями першої черги є вона як донька померлої та відповідач, що приходиться померлій онуком. Правовстановлюючі документи на будинок знаходяться у відповідача, у звязку з чим він оформив на себе спадщину. 29.01.2011 року вона звернулася до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, однак їй було відмовлено у звязку з пропуском строку на прийняття спадщини. З серпня 2000 року у звязку з тим, що її мати тяжко захворіла і потребувала догляду, вона постійно проживала разом із нею до квітня 2009 року і після її смерті фактично прийняла спадщину.

Представник третьої особи Першої Павлоградської державної нотаріальної контори в судове засідання не заявилася надала суду заяву про розгляд справи без присутності представника держнотконтори. Покладаються на рішення суду.

В судовому засіданні позивачка, її представник, кожен окремо, підтримали позовні вимоги посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив суду що після смерті його діда ОСОБА_7 спадщину прийняли бабуся ОСОБА_6 та його батько ОСОБА_8 Після смерті бабусі ОСОБА_6 фактично спадщину прийняв його батько ОСОБА_8 на підставі сумісного проживання. Після смерті батька ОСОБА_8 він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В 2011 році він дізнався що позивачка, яка є його тіткою, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_6 яка померла що в 2009 році. Позивачка зазначає що постійно проживала зі своєю матірю, однак це не відповідає дійсності, оскільки фактично там жити було ніде. Вона приходила до матері, однак не жила там, вона жила в своїй квартирі. В будинку постійно проживала його бабуся та його батько. Він до 2005 року постійно приходив до будинку батька та бабусі а з 2005 року почав там проживати в новому будинку в кімнаті та почав доводити будинок до ладу. Раніше позивачка завжди казала що цей будинок буде йому, ніколи ніяких претензій не мала. Позивачка знала що він живе в будинку що він відновлює будинок і з цим погоджувалася. Чому через 2 роки вона звернулася до нотаріальної контори за спадщиною і чому зараз претендує на спадщину йому не зрозуміло.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив суду, що питання де проживала позивачка на момент смерті спадкодавця тобто ОСОБА_6 було предметом дослідження іншої справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 20.05.2011 року ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні позову. В ході розгляду даної справи судом було встановлено що на момент смерті ОСОБА_6 проживала ІНФОРМАЦІЯ_1. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2011 року рішення Павлоградського міськрайонного суду від 20.05.2011 року залишено без змін. Таким чином вважає, що обставини встановлені рішенням суду яке набрало законної сили не підлягають доказуванню.

Вислухавши учасників процесу, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, в тому числі матеріали цивільної справи № 2-1173/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа : Перша Павлоградська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, доходить висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підставах.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що 01 квітня 2009 року померла ОСОБА_6. (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння № 133 по вул. Радянській м. Павлограда.

Спадкоємцями першої черги спадкування після її смерті були її донька, що є позивачкою по справі та ОСОБА_8, як син спадкоємиці.

ОСОБА_8 на час смерті ОСОБА_6 був зареєстрований та фактично проживав разом зі спадкодавцем, тому на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину фактично на підставі сумісного проживання після смерті матері.

Позивачка в передбачений законом термін з заявою про прийняття спадщини не зверталась. Натомість 09.02.2011 року вона звернулася до Павлоградського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2011 року в задоволенні позову було відмовлено. Зазначеним рішенням суду було встановлено що ОСОБА_19 : проживала окремо від спадкодавця, хоча постійно турбувалася про неї як донька, оскільки померла була похилого віку, хворіла, та потребувала стороннього догляду. Їй було достовірно відомо про смерть матері і про те, що її брат, фактично прийняв спадщину… ( а.с. 22)

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2011 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2011 року залишено без змін. (а.с. 24)

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

12 грудня 2010 року ОСОБА_8 помер (а.с. 26). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння № 133 по вул. Радянська м. Павлограда. Відповідач, як єдиний спадкоємець першої черги звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Згідно довідки ОСОБА_20 квартального комітету ОСОБА_20 від 05.01.2013 року на момент смерті ОСОБА_6 (01.04.2009 року) по вул. Радянській, 133 м. Павлограда крім неї були прописані та проживали ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - онук та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 син. (а.с. 28)

Згідно довідки КП Павлограджитлосервіс № 2 від 19.04.2011 року ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 з 07.02.1980 року. Знята з реєстраційного обліку 04.07.2003 року (а.с. 70)

Згідно акта складеного 12 квітня 2011 року паспортистом Житлосервіс № 1 ОСОБА_21, в тому, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 и проживає за даною адресою з 07.07.2003 року по теперішній час. (а.с. 68)

Відповідно до акту складеного 03 січня 2013 року головою квартального комітету № 31 ОСОБА_20 в присутності сусідів ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_18 за адресою : Радянська, 133 м. Павлограда з 2005 року та по теперішній час проживає та зареєстрований ОСОБА_4. Крім нього з 2000 року до моменту смерті проживали ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8. ОСОБА_3 з 2000 року по теперішній час за адресою : м. Павлоград, вул. Радянська, 133 не проживала. ( а.с. 30)

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, в судовому засіданні, кожен окремо, пояснили, що знають позивачку, знають про те, що у неї дуже хворіла мати і вона завжди за нею доглядала. Однак, чи ночувала позивачка у матері, чи проживала вона постійно з нею до її смерті напевно сказати не могли.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що позивачка є її матірю. Її мати завжди опікувалася бабусею та її дядьком ОСОБА_8 ОСОБА_11 проживала разом з бабусею і ведення домашнього господарства було повністю покладено на неї, оскільки дядько через хворобу дуже погано бачив та не міг себе обслуговувати.

Свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснили, що є сусідами відповідача, знають що в будинку постійно проживали ОСОБА_8 та ОСОБА_6. Позивачка дійсно приходила до матері, однак вона там не проживала.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що є сестрою відповідача, позивачка є її тіткою. В будинку завжди проживали дід, баба та її батько ОСОБА_24. Після смерті діда бабуся жила з її батьком в будинку. Тітка ніколи не проживала в будинку.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що знав ОСОБА_8, дружив з ним, дуже часто, майже кожен день бував у нього вдома. Знає, що в будинку проживав ОСОБА_8 та мати. Володя приходив та робив ремонт. Позивачка в будинку ніколи не проживала.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановлено статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна доводити ті обставини, на які вона посилається як на підстави свої вимог. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Зясував обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позивачем не було доведено, та не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом із спадкодавцем.

Посилання позивача на письмові документи підписані ОСОБА_25 акти про спільне проживання (а.с. 9, 65), довідку від 07.03.2011 р. (а.с. 10), як на докази на підтвердження позовних вимог, та пояснення ОСОБА_25 викладені в заяві посвідченій приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу, суд не може прийняти до уваги оскільки ці документи суперечать іншим доказам по справі, крім того ОСОБА_25 надаючи пояснення та посвідчуючи їх нотаріально не була попереджена судом про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів та відмову від дачі показів.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 1258 ЦК України, ст. ст.10, 60, 131, 137, 212 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора про визнання факту сумісного проживання та фактичного прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення

Суддя С.Г. Юдіна