03.07.2013Справа № 2-4310/11
Провадження № 2/522/2018/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2013 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Нікітіної С.Й.,

При секретарі Виноградовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом компанії «ОСОБА_1 Шиппінг Ко.» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

Компанія «ОСОБА_1 Шиппінг Ко.» («Atlantik Joy Shipping Co.») звернулась до суду з позовом і, після уточнення вимог, просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 1644332,03 грн. в рахунок відшкодування збитків (упущеної вигоди) та судові витрати.

При цьому позивач посилається на те, що 10.12.2004 року між компанією «ОСОБА_1 Шиппінг Ко.» і компанією «Dynamic Faith S.A. (Panama)» був укладений договір фрахтування (рейсовий чартер) т/х «Atlantik Joy», власником якого є позивач. Згідно умов даного договору, т/х «Atlantik Joy» було зафрахтовано на 2 послідовних рейси напрямком Маріуполь/Бердянськ (Україна) Равена (Італія). Основною умовою даного договору є те, що компанія «ОСОБА_1 Шиппінг Ко.» гарантує, що за увесь час найму судна воно не буде затримано чи арештовано, інакше у фрахтівників є право відмінити договір.

23.01.2005 року вказане судно прибуло в порт Маріуполь для здійснення першого рейсу, відповідно до умов договору.

24.01.2005 року під час знаходження судна під навантажувальними роботами воно було арештоване з ініціативи відповідача, а саме на підставі клопотання ОСОБА_2 ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.01.2005 року. Однак, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.03.2011 року у задоволенні позову ОСОБА_2, в рамках розгляду якого було накладено арешт, було відмовлено. Це рішення суду залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 01.06.2011 року. Також ухвалою вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.06.2011 року у відкритті касаційного провадження по перегляду вказаного рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційної інстанції ОСОБА_2 було відмовлено.

Позивач вважає, що таким зловживанням своїми процесуальними правами, ОСОБА_2 спричинені збитки компанії «ОСОБА_1 Шиппінг Ко.».

Так, під час знаходження судна під арештом, компанією «Dynamic Faith S.A. (Panama)» позивачеві, як судновласнику, було направлено листа від 26.01.2005 року, в якому фрахтівник повідомив, що він, керуючись положеннями договору про недопущення арешту судна, відмовляється від другого рейсу. Перший рейс судна був виконаний, доказами фактичного виконання сторонами договору своїх договірних зобовязань з першого рейсу позивач зазначає коносамент від 26.01.2005 року і коносамент 27.01.2005 року, а також рахунок на оплату фрахту від 28.01.2005 року.

Однак, через, як вважає позивач, неправомірні дії відповідача, компанія «ОСОБА_1 Шиппінг Ко.» втратила можливість надати послуги по перевезенню вантажу за другим рейсом (Равена, Італія Маріуполь/Бердянськ, Україна), згідно умов вказаного договору фрахтування і відповідно отримати доходи від зазначених послуг.

Дохід від надання послуг з перевезення вантажу сирої глини у кількості 7500 тон за перший рейс склав 205734,38 доларів США, а оскільки за договором планувалося здійснення двох однакових рейсів по перевезенню одним і тим же судном, одного і того ж роду і кількості вантажу, то і дохід від другого рейсу повинен, як вважає позивач, дорівнювати доходу від першого рейсу.

Таким чином, позивач вважає, що збитки у вигляді упущеної вигоди в даному випадку складають 205734,38 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ складає 1664332,03 грн. (205734,38 х 7,9925 = 1664332,03).

В судовому засіданні представник позивача по довіреності ОСОБА_3 позовні вимоги довірителя підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача по довіреності ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги компанії «ОСОБА_1 Шиппінг Ко.» не визнав, просив відмовити у їх задоволенню.

При цьому він послався на те, що позивач - компанія, яка зареєстрована в Ліберії і через цей факт судочинство не має відбуватися в порядку ЦПК України у звязку з відсутністю відповідного міжнародного договору між Ліберією та Україною.

Крім того, позивачем не надавалося суду оригіналів документів, якими підтверджувалися позовні вимоги. Сам договір фрахту судновласником не підписаний. У жодному з вказаних коносаментів не зазначено отримувача вантажу - компанії «Dynamic Faith S.A. (Panama)», що спростовує, на думку представника відповідача, твердження позивача про спричиненість йому збитків через відмову отримувача вантажу у подальшому фрахті. Сама ж відмова компанії «Dynamic Faith S.A. (Panama)» викладена з формулюванням - компанія залишає за собою право та не має іншої альтернативи, як скасувати наступний рейс, що, на думку представника відповідача, не може розцінюватися як відмова через посилання на право відмовитися.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов компанії «ОСОБА_1 Шиппінг Ко.» обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню.

При цьому суд виходить з наступного.

10.12.2004 року між компанією «ОСОБА_1 Шиппінг Ко.» і компанією «Dynamic Faith S.A. (Panama)» був укладений договір фрахтування (рейсовий чартер) т/х «Atlantik Joy», власником якого є позивач.

Згідно умов даного договору, т/х «Atlantik Joy» було зафрахтовано на 2 послідовних рейси напрямком Маріуполь/Бердянськ (Україна) Равена (Італія). Основною умовою даного договору є те, що компанія «ОСОБА_1 Шиппінг Ко.» гарантує, що за увесь час найму судна воно не буде затримано чи арештовано, інакше у фрахтівників є право відмінити договір.

23.01.2005 року вказане судно прибуло в порт Маріуполь для здійснення першого рейсу, відповідно до умов договору.

Однак, 24.01.2005 року під час знаходження судна під навантажувальними роботами воно було арештоване на підставі клопотання ОСОБА_2 ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.01.2005 року.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.03.2011 року у задоволенні позову ОСОБА_2, в рамках розгляду якого накладався арешт на судно, було відмовлено. Це рішення суду залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 01.06.2011 року. Також ухвалою вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.06.2011 року у відкритті касаційного провадження по перегляду вказаного рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційної інстанції ОСОБА_2 було відмовлено.

Під час знаходження судна під арештом, компанією «Dynamic Faith S.A. (Panama)» позивачеві, як судновласнику, було направлено листа від 26.01.2005 року, в якому фрахтівник повідомив, що він, керуючись положеннями договору про недопущення арешту судна, відмовляється від другого рейсу. Перший же рейс судна був виконаний і доказами фактичного виконання сторонами договору своїх договірних зобовязань з першого рейсу є коносамент від 26.01.2005 року і коносамент 27.01.2005 року, а також рахунок на оплату фрахту від 28.01.2005 року.

Ці факти підтверджені матеріалами справи, а суд критично ставиться до зауважень представника відповідача про підробку позивачем документів по справі, так як дана позиція є лише припущенням відповідача без будь-якого її правового обґрунтування.

Крім того, суд критично ставиться також і до зауважень представника відповідача щодо дефектів самих договорів, угод та листів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так, в судовому засіданні встановлено, що до договору фрахтування від 10.12.2004 року застосовано англійське право, відповідно до положень ст.ст. 31, 32 Закону України «Про міжнародне приватне право», а тому його дійсність суду доведена.

Щодо заперечень факту фрахту судна з боку компанії «Dynamic Faith S.A. (Panama)», то судом встановлено те, що даний факт доведено позивачем в судовому засіданні та підтверджено такими умовами договору як: порт відправлення і порт призначення; вантаж; дата початку стадійного часу і дата канцелінгу, незважаючи на відсутність посилання на назву даної компанії у вказаних коносаментах.

Щодо заперечень факту відмови компанії «Dynamic Faith S.A. (Panama)» продовжити фрахт судна, то суд вважає позицію відповідача надуманою, так як будь-яких доказів того, що другий рейс відбувся, суду не надано, а посилання на особливості формулювання відмови у листі суд вважає лише спробою викривити суть зміст даного листа.

Таким чином, суд знаходить, що через дії відповідача (в розумінні положень ст. 155 ЦПК Країни), компанія «ОСОБА_1 Шиппінг Ко.» втратила можливість надати послуги по перевезенню вантажу за другим рейсом (Равена, Італія Маріуполь/Бердянськ, Україна), згідно умов договору фрахтування і відповідно отримати доходи від зазначених послуг.

Суд вважає встановленим той факт, що дохід від надання послуг з перевезення вантажу сирої глини у кількості 7500 тон за перший рейс склав 205734,38 доларів США, а оскільки за договором планувалося здійснення двох однакових рейсів по перевезенню одним і тим же судном, одного і того ж роду і кількості вантажу, то і дохід від другого рейсу теж дорівнює сумі доходу від першого рейсу.

Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками, є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не передбачено договором чи законом.

Таким чином, суд вважає, що збитки у вигляді упущеної вигоди в даному випадку складають 205734,38 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ складає 1664332,03 грн. (205734,38 х 7,9925 = 1664332,03), які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у даному випадку.

Також, суд знаходить, що відповідно до положень ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1730,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 22, 386 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги компанії «ОСОБА_1 Шиппінг Ко.» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь компанії «ОСОБА_1 Шиппінг Ко.» 1644332,03 грн. в рахунок відшкодування збитків (упущеної вигоди).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь компанії «ОСОБА_1 Шиппінг Ко.» 1730,00 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання через Приморський районний суд м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня виготовлення вмотивованої частини рішення.

СУДДЯ: