Справа №443/2385/13-ц
№2/443/994/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27 грудня 2013 року
Жидачівський районний суд Львівської
області у складі:

головуючого - судді Сидорака Б.Г.

при секретарі Щур Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Жидачеві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 у грудні 2013 року
звернулася до Жидачівського районного
суду з позовом про розірвання шлюбу з
відповідачем ОСОБА_2, мотивуючи позовні
вимоги тим, що 12.10.1995 року уклала із ним
в Зарічанській сільській раді
Жидачівського району Львівської
області шлюб від якого у них 14.08.1996 року
народилась дочка ОСОБА_3, що проживає
із нею та перебуває на її утриманні.
Згодом з"ясувалось, що у неї із
відповідачем абсолютно різні погляди
на життя, що призвело до припинення із
2006 року сімейних відносин. Останній не
бере участі в утриманні сім"ї та участі
у вихованні дочки. Вважає, що їх сім’я
розпалася остаточно, а тому, так як вона
втратила до відповідача почуття любові
та поваги, просить шлюб розірвати.
Неповнолітню дочку ОСОБА_3 просить
залишити проживати із нею.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не
з"явилась, подала заяву про те, що
позовні вимоги, викладені у позовній
заяві, підтримує, просила позов
задовольнити та не заперечує проти
ухвалення заочного рішення в справі.

Відповідач в судове засідання
повторно не з"явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки суду не
повідомив, клопотань про відкладення
розгляду справи чи про розгляд справи у
його відсутності не подав, у зв"язку з
чим, суд, за згодою позивача, ухвалив
проводити заочний розгляд справи з
ухваленням заочного рішення суду.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно із свідоцтвом про укладення
шлюбу серія 1-СГ №294164, яке видано
Зарічненською сільською радою
Жидачівського району Львівської
області 12.10.2009 року, вбачається, що
цього дня уклали шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_4
та після реєстрації шлюбу дружині
присвоєно прізвище "Андрейків"(а.с.5).

Свідоцтвом про народження серія 1-СГ
№257539, яке видано повторно відділом
РАЦС ГУЮ у Львівській області 26
серпня 2010 року стверджено, що ОСОБА_5
народилася 14 серпня 1996 року та її
батьками є : ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.4).

Відповідно ст.24 СК України шлюб має
ґрунтуватись на вільній згоді жінки та
чоловіка. При цьому ч.3 та ч.4 ст.56 СК
України передбачено, що кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини, примушування подружжя до
збереження шлюбних стосунків чи їх
припинення є неприпустимим і є
порушенням права на свободу та
особисту недоторканість.

Судом на підставі матеріалів справи
встановлено, що відносини між
сторонами не склалися, вони не
спілкуються, не підтримують ніяких
відносин із 2006 року не проживають
спільно, фактично сімейні відносини
між сторонами відсутні. Позивач не має
бажання зберегти сім'ю та перебувати у
шлюбі надалі через відсутність
взаєморозуміння та взаємоповаги,
втрату почуттів.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що з огляду на вказані обставини
застосування будь-яких заходів щодо
примирення подружжя, як це передбачає
ст.111 СК України, є недоцільним і
суперечить інтересам сторін та
моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд
може розірвати шлюб за позовом одного
із подружжя.

Отже, встановивши об'єктивні підстави
для розірвання шлюбу, передбачені ст.112
СК України, а саме те, що примирення між
подружжям неможливе через втрату
почуття взаємної любові, фактичне
припинення спільних зобов'язань щодо
піклування про побудову сімейних
відносин на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги,
утвердження в сім'ї взаємоповаги,
втрату почуття відповідальності
подружжя один перед одним, як того
вимагає ст.55 СК України, суд приходить
до висновку, що подальше спільне життя
подружжя та збереження шлюбу
суперечить інтересам позивача, що має
важливе значення, бажання зберегти
сім'ю у сторін відсутнє, що є підставою
для розірвання між ними шлюбу, оскільки
перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК
України, для цього не встановлено.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.
Оскільки позивач при реєстрації шлюбу
змінила прізвище, вона вправі його
залишити після розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст.5,6,10,82, 88,107,208,215,224-226 ЦПК
України, і на підставі ст.ст.110,112, 113,160
Сімейного кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
зареєстровано 12 жовтня 1995 року у
Зарічанській сільській раді
Жидачівського району Львівської
області, актовий запис №7.

Після розірвання шлюбу позивачу
ОСОБА_1 залишити набуте у шлюбі
прізвище.

Неповнолітню дочку сторін ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити проживати із
матір"ю.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку можна подати
протягом десяти днів з дня отримання
копії заочного рішення.

Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем до Апеляційного суду
Львівської області через Жидачівський
районний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Головуючий-суддя_________________________________________
__