Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 1616/2594/2012
Провадження № 2/553/39/2013
О К Р Е М А У Х В А Л А
27.06.2013м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Крючко Н.І.
при секретарі - Довгенко І.О.,
представників позивачки за дорученням ОСОБА_2, ОСОБА_3,
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,
представника відповідачів ОСОБА_6,
представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_7 ОСОБА_8,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради про стягнення з повнолітніх дітей аліментів та додаткових витрат, викликаних інвалідністю, -
В березні 2012 року позивачка ОСОБА_1 звернулась з до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради про стягнення з повнолітніх дітей аліментів та додаткових витрат, викликаних інвалідністю, в якому просила стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на її користь аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку та стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на її користь в солідарному порядку, в якості додаткових витрат, викликаних інвалідністю, кошти в сумі 37 020 грн. необхідних для придбання лівого кульшавого суглобу для проведення операції, судові витрати покласти на відповідачів.
10 жовтня 2012 року позивачкою ОСОБА_1 було подано до суду уточнену позовну заяву, в якій остання просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти в розмірі 1 000 грн. щомісячно, стягнути з ОСОБА_5 на її користь аліменти в розмірі 3 000 грн. щомісячно та стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на її користь в солідарному порядку, в якості додаткових витрат, викликаних інвалідністю, кошти в сумі 37 020 грн., необхідних для придбання лівого кульшавого суглобу для проведення операції, судові витрати покласти на відповідачів (цивільна справа № 1616/2594/2012, провадження 2/1616/1145/2012, том № 1, а.с. 136-144).
07 червня поточного року позивачка остаточно уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути на її користь: з ОСОБА_5 та ОСОБА_4, солідарно 60 000 грн. в рахунок додаткових витрат, викликаних інвалідністю; стягнути з ОСОБА_5 аліменти в сумі 500 грн. щомісячно; стягнути з ОСОБА_4 аліменти в сумі 200 грн. щомісячно, посилаючись на те, що вона зобовязана сплатити відповідачам, як правонаступникам померлого ОСОБА_7, за рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 20 червня 2011 року різницю вартості часток домоволодіння в звязку із зміною часток власників внаслідок розподілу домоволодіння № 22 по вул. Машиністів в м. Полтаві в сумі 77 356 грн. та в результаті проведення взаєморозрахунків зняти арешт з вказаного домоволодіння для оформлення права власності на належну їй частину будинку та її продаж з метою отримання коштів необхідних для проведення операції по заміні суглоба та реабілітаційний післяопераційний період (цивільна справа № 1616/2594/2012, провадження 2/1616/1145/2012, том № 2, а.с. 219-221).
Рішенням суду від 27 червня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в солідарному порядку, на користь ОСОБА_1, в якості додаткових витрат, викликаних інвалідністю ОСОБА_1, - 37 020 грн. за придбання лівого кульшового суглобу та 7 320 грн. - за проведення операції, а всього - 44 340 грн..
Стягнуто з ОСОБА_4 аліменти у розмірі 200 грн. щомісячно на користь ОСОБА_1, починаючи з 12 березня 2012 року.
Стягнуто з ОСОБА_5 аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно на користь ОСОБА_1, починаючи з 12 березня 2012 року.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за недоведеністю та безпідставністю.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 133 грн. 02 коп..
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 310 грн. 38 коп..
Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
В проваджені Ленінського районного суду м. Полтави з 12 березня 2012 року перебувала вищевказана цивільна справа.
В ході розгляду судом даної справи в якості представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_7 приймав участь адвокат ОСОБА_8.
Повноваження на представництво інтересів ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 були підтвердженні ордером № 348 від 22 листопада 2012 року та витягом з договору про надання правової допомоги від 19 листопада 2012 року, укладеного між останнім та ОСОБА_7 і підписаного сторонами (цивільна справа № 1616/2594/2012, провадження 2/1616/1145/2012, том № 1, а.с. 205-206).
На підставі даних документів адвокат ОСОБА_8 в інтересах третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_7 приймав участь лише один раз, а саме: в судовому засіданні від 22 листопада 2012 року, що підтверджується журналом судового засідання за вказану дату (цивільна справа № 1616/2594/2012, провадження 2/1616/1145/2012, том № 1, а.с. 213-215).
В ході розгляду даної справи судом було встановлено та не заперечувалось сторонами, що довіритель останнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 11.11.2008 року перебував в облонкодеспансері Полтавської області на Д обліку (цивільна справа № 1616/2594/2012, провадження 2/1616/1145/2012, том № 2, а.с. 48).
Крім того, в судовому засіданні, з пояснень саме відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доньок ОСОБА_7, судом було встановлено, що останнім часом їх батько був тяжко хворим, самостійно не пересувався, потребував сторонньої допомоги, в звязку з чим в вересні 2012 року був перевезений останніми в с. Паволоч Попільнянського району Житомирської області, де останній знаходився до своєї смерті та був похований.
Дані твердження не лише не заперечувалися позивачкою ОСОБА_1 та її представниками, а й перевірені одним з її представників ОСОБА_2, який за дорученням останньої на власні очі впевнився в тому, що ОСОБА_7 в безпорадному та прикутому до ліжка стані знаходився один в зачиненому будинку за вказаною адресою.
Більше того, обставина перебування ОСОБА_7 в тяжкому стані в звязку з онкологічним захворюванням підтверджується тим, що 09 лютого 2013 року останній помер, відповідно до свідоцтва про смерть серія І-ТП № 205784, виданого 11 лютого 2013 року виконавчим комітетом Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області (цивільна справа № 1616/2594/2012, провадження 2/1616/1145/2012, том № 2, а.с. 125).
Таким чином, судом було встановлено, що ОСОБА_7 з вересня 2012 року по день смерті - 09 лютого 2013 року знаходився в с. Паволоч Попільнянського району Житомирської області в тяжкому, безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги.
Всупереч даним обставинам, з тексту наданого адвокатом ОСОБА_8 суду витягу з договору про надання правової допомоги від 19.11.2012 року вбачається, що він був укладений в м. Полтаві.
Отже, судом визнана сумнівною та обставина, що тяжкохворий, безпорадний ОСОБА_7 самостійно подолав відстань понад 500 км. в м. Полтаву для укладення даного договору та перед цим вчинив дії щодо домовленості з останнім про намір укладення такої угоди.
В звязку з суперечливістю даних обставин матеріалам справи та їх сумнівністю судом було звернуто увагу на підпис у вказаному договорі від імені ОСОБА_7.
Таким чином, було співставлено підпис ОСОБА_7 відповідно до інших матеріалів з підписом останнього, які маються в офіційних документах чи їх копіях.
В ході їх співставлення візуально, навіть без застосування спеціальних засобів та методів, є сумнівним той факт, що підпис в даному договорі вчинений особисто ОСОБА_7 і дає підстави ставити під сумнів дійсність даного правочину, а також стверджувати про наявність службового злочину з боку адвоката ОСОБА_8.
Крім того, судом встановлено, що даний факт є непоодиноким за наступних обставин.
Так, в рамках даної справи за клопотанням представника відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за нотаріальним дорученням ОСОБА_6 було витребувано з Полтавського районного суду Полтавської області аналогічну справу, яка перебувала в провадженні судді Стрюк Л.І. та ухвалою суду від 06 грудня 2011 року закрита провадженням в звязку з подачею позивачем заяви про залишення її позову без розгляду.
Вказана справа була в повному обсязі досліджена в судовому засіданні по даній справі.
Як вбачається з матеріалів даної справи 26 січня 2011 року в м. Полтаві між адвокатом ОСОБА_8 та відповідачкою по справі - ОСОБА_4 було укладено договір про надання правової допомоги, що підтверджується його витягом (справа Полтавського районного суду Полтавської області № 2-945/11, а.с. 29-30).
Так, згідно змісту даного договору місце проживання клієнта ОСОБА_4 вказано Полтавська обл., с. Твердохліби, вул. Кондратенка, 5, яке було зазначено на підставі договору найму житла № 1 від 29 листопада 2010 року, згідно умов якого ОСОБА_10 надав ОСОБА_4 кімнату житловою площею 18 кв.м. на 11 місяців. За здачу кімнати наймач зобовязався оплатити 1 000 грн. в місяць (справа Полтавського районного суду Полтавської області № 2-945/11, а.с. 37).
Поряд з цим, в матеріалах справи Полтавського районного суду Полтавської області мається нотаріально посвідчена довіреність від 30 травня 2011 року, тобто через чотири місяці після укладення договору про правову допомогу з ОСОБА_8, посвідчена приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_11, відповідно до якої ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_6 бути її представником, в якій зазначено місце реєстрації ОСОБА_4 АДРЕСА_1, тоді як ОСОБА_4 згідно наданого нею ж договору найму проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але дану адресу нотаріусу з невідомих причин не вказала (справа Полтавського районного суду Полтавської області № 2-945/11, а.с. 33).
В ході розгляду даної справи Ленінським районним судом м. Полтави договір найму житла № 1 від 29 листопада 2010 року був визнаний неналежним та недопустимим доказом на підставі довідки Калашниківської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 366 від 04 липня 2011 року, відповідно до якої на території Калашниківської сільської ради дійсно знаходиться село Твердохліби, там знаходиться вулиця Кіндратенка, 5, де зареєстрований гр. ОСОБА_10. За вищевказаною адресою квартиронаймачі: ОСОБА_7 та ОСОБА_4 не зареєстровані та не проживають, в звязку з чим визнаний судом неналежним доказом, який не може підтверджувати наявність додаткових витрат у відповідачки (цивільна справа № 1616/2594/2012, провадження 2/1616/1145/2012, том № 1, а.с. 16).
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що вказаний вище договір найму житла був поданий до заяви ОСОБА_4 на адресу Октябрського районного суду м. Полтави для зміни підсудності справи до Полтавського районного суду Полтавської області за місцем проживання відповідача, тобто її (справа Полтавського районного суду Полтавської області № 2-945/11, а.с. 16-22), а в подальшому використовувався останньою та її представником ОСОБА_8 для підтвердження додаткових витрат відповідача на оплату за жито з метою ухилення від своїх обовязків перед матірю інвалідом.
На підставі встановлених обставин та досліджених судом доказів, у суду виникає сумнів у дійсності укладеного договору про надання правової допомоги між адвокатом ОСОБА_8 та ОСОБА_4, оскільки місце проживання ОСОБА_4, вказане в договорі, є недостовірним.
Більш того, сумніви виникають і з приводу належності на даному договорі підпису клієнта саме ОСОБА_4, який в ході візуального порівняння її підпису в нотаріально посвідченому дорученні, здійсненому майже в той же період, суттєво відрізняється від підпису на даному договорі.
Сумніви суду щодо належності підписів саме клієнтам адвоката ОСОБА_8 ОСОБА_4 та ОСОБА_5, інтереси яких представляла за нотаріально посвідченими дорученнями ОСОБА_6, яка перебуває в трудових відносинах з адвокатом ОСОБА_8, виникають і в ряді документів, поданих до суду від імені останніх, а саме запереченнях проти позову та поясненнях (справа Полтавського районного суду Полтавської області № 2-945/11, а.с. 34-36, 48-49, 59-60, 61, 84-86, 197, 234,).
Дані висновки підтверджуються тією обставиною, що всі заперечення від обох відповідачів були датовані однією датою, подані саме від їх імені та за їх підписами, не зважаючи на те, що одна з них проживає в м. Полтаві, а інша в м. Києві, подавалися представником останніх нарочно в канцелярію суду без пересилання поштою, але кожного разу за підписами останніх, які вочевидь відрізняються від їх підписів в інших документах, що маються в матеріалах справи.
Таким чином, встановлені обставини надають підстави вважати, що представляючи в 2011 році інтереси відповідачки ОСОБА_4 та маючи у себе документи, що стосувалися предмету спору з метою отримання певної вигоди та переслідуючи власні інтереси адвокат ОСОБА_8 міг без відому ОСОБА_7 представляти його інтереси в іншому цивільному процесі, в якому безпосередньої участі, на час участі ОСОБА_8 в судовому засіданні від 22 листопада 2012 року, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не приймали, а інтереси останніх знову ж таки представляла ОСОБА_6, яка і перебуває з останнім в трудових відносинах.
Сама ОСОБА_6 в судовому засіданні не лише не заперечувала того факту, що вона підпорядковується ОСОБА_8, а й вказувала, що вона виконувала по даній справі його доручення, як свого безпосереднього керівника.
Більше того, як підтверджується матеріалами справи Полтавського районного суду Полтавської області саме представником відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 згідно заяви в судовому засіданні було надано суду та приєднано до справи довідку про доходи останньої, яка також була визнана судом фальшивою на підставі та з приводу чого судом було постановлено також окрему ухвалу (копія якої додається).
Таким чином, останніми було подано значну кількість сумнівних документів, які визнані судом неналежними, недопустимими, а також фальшивими з метою ввести суд в оману, та що в свою чергу призвело до затягування строків розгляду по даній справи з метою перевірки їх належності, допустимості та достовірності.
На підставі викладеного вбачається, що дії адвоката ОСОБА_8 мають систематичний протиправний характер і носять певну узгодженість з діями ОСОБА_6, яка є підпорядкованою останньому, та спрямованість яких свідчить про їх особисту обопільну зацікавленість.
Такі дії, є грубим порушенням прав та свобод людини і громадянина по відношенню до клієнтів ОСОБА_7, який на даний час є померлим, та його доньки ОСОБА_4.
Більше того, підлягає перевірці кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області і той факт, що при укладенні договору з ОСОБА_12 від 19 листопада 2012 року про надання правової допомоги та прийнятті участі у судовому засіданні від 22 листопада 2012 року ОСОБА_8 займав посаду директора Полтавського обласного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який являється неприбутковою державною установою на правах юридичної особи, згідно Розяснень Мінюсту України від 09.04.2012 року, та являвся державним службовцем, тобто питання сумісництва по виконанню обовязків адвоката та державного службовця під час виконання службових обовязків.
Статтею 21 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобовязаний дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики.
Крім того, ч.1 та ч.3 статті 6 Правил адвокатської етики визначено, що у своїй професійній діяльності адвокат зобов'язаний дотримуватися чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності, вживати всі свої знання і професійну майстерність для належного захисту і представництва прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам.
Статтею 11 Правил адвокатської етики передбачено, що адвокат повинен як у своїй професійній діяльності, так і в приватному житті бути чесним і порядним; не вдаватися до омани, погроз, шантажування, підкупу, використання тяжких матеріальних чи особистих обставин інших осіб або інших протизаконних засобів для досягнення своїх професійних чи особистих цілей; поважати права, законні інтереси, честь, гідність, репутацію та почуття осіб, з якими він спілкується в різних відносинах.
Відповідно до ст. 211 ЦПК України визначено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу. Окрему ухвалу може бути оскаржено особами, інтересів яких вона стосується, у загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Про встановлені в ході розгляду даної справи грубі порушення чинного законодавства допущенні адвокатом ОСОБА_8, який має адвокатське свідоцтво № 563 від 22.11.2007 року, суд вважає за необхідне довести до відома голови кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області для вирішення питання про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності та вжиття відповідних заходів.
Судом встановлено, що адвокатом ОСОБА_8 допущено грубі та недопустимі порушення несумісні з виконанням останнім адвокатської діяльності, які не можуть залишитись поза увагою суду.
З метою недопущення в подальшому аналогічних порушень чинного законодавства України необхідно вжити відповідних заходів, лише на підставі та у спосіб визначений законодавством України та неухильно дотримуватись забезпечення прав і свобод людини та громадянина.
Керуючись ст. 211 ЦПК України, суд
Довести до відома голови кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про порушення чинного законодавства допущенні адвокатом ОСОБА_8, з метою вирішення питання про наявність проступку та притягнення до дисциплінарної відповідальності останнього.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів після її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя /підпис/ ОСОБА_13
ВІРНО: Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_13