АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/557/2013 Головуючий в І інстанції: Францішко Ю.В.
Категорія: 45 Доповідач: Капітан І.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року лютого місяця 27 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан І.А.
Суддів:Колісниченка А.Г.
Вадзінського П.О.
При секретарі:Грицак А.М

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 грудня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2011 року ОСОБА_7 звернулася до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 14 листопада 2007 року між нею та відповідачкою було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 6,18 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить останній на праві приватної власності. ОСОБА_6 отримала всю орендну плату наперед за весь строк оренди у сумі 40 000,00 грн., що підтверджується відповідною розпискою. Крім того, між сторонами обговорювалося питання викупу зазначеної земельної ділянки, в результаті чого позивачка сплатила ОСОБА_6 39 000,00 грн., що також підтверджується складеною відповідачем розпискою. Договір купівлі-продажу земельної ділянки укладено не було. Пізніше між сторонами укладено договір міни даної земельної ділянки і ОСОБА_6 зобовязалася повернути отримані за продаж земельної ділянки грошові кошти. У звязку з тим, що відповідачка ухиляється від повернення зазначених грошових коштів у розмірі 39 000,00 грн., а також коштів за період оренди у розмірі 37 549,02 грн., оскільки після укладеного договору міни договір оренди було розірвано, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_6 безпідставно набуті нею грошові кошти в загальній сумі 76 549,02 грн.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 листопада 2011 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_8 (а.с.50а).

Під час розгляду справи ОСОБА_7 збільшила свої позовні вимоги і остаточно просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на її користь грошову суму у розмірі 76 549,02 грн.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 грудня 2012 року позовні вимоги задоволено частково. Вирішено: стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 76 549,02 грн., а також судові витрати в розмірі 171,00 грн., а всього 76 720,02 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6, вважаючи рішення незаконним та таким, що ухвалено з порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В письмових запереченнях ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_7,, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобовязана повернути ОСОБА_7 надлишок сплаченої орендної плати в розмірі 37 549,02 грн. та отримані нею грошові кошти в розмірі 39 000,00 грн. згідно досягнутої між сторонами письмової домовленості про продаж майна, оскільки підстави, у відповідності до яких вони були отримані, відпали.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про стягнення з ОСОБА_6 грошових коштів у розмірі 39 000,00 грн., отриманих нею в результаті домовленості з позивачем щодо продажу належної їй земельної ділянки, і вважає, що при ухваленні рішення в цій частині, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Так, судом встановлено, що 14 листопада 2007 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено договір оренди земельних ділянок за кадастровим номером НОМЕР_1 та НОМЕР_2 загальною площею 6,18 га , які розташовані на території Новофедорівської сільської ради Голопристанського району, та виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8-11). Зазначений договір був зареєстрований у державному реєстрі земель та вчинено запис про реєстрацію договору оренди земельних ділянок за №4 АА 72А00005 від 14 лютого 2008 року.

Крім того, як вбачається з наявної в матеріалах справи розписки, між сторонами існувала домовленість щодо продажу земельної ділянки, на підставі чого ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_7 39 000,00 грн. за належну їй земельну ділянку загальною площею 6,18 га, розрахунок був проведений в повному обсязі, претензій до ОСОБА_7 з даного питання ОСОБА_6 не мала (а.с.6). Про особисте складання та підписання зазначеної розписки ОСОБА_6 заперечує, однак доказів на підтвердження недійсності її підпису на розписці остання суду не надала. Призначена в суді першої інстанції почеркознавча експертиза, згідно повідомлення судового експерта №9453 від 31 жовтня 2012 року, проведена не була у звязку з невиконанням клопотання експерта щодо надання вільних зразків почерку та підписів ОСОБА_6, а також у звязку з відсутністю оплати вартості експертизи (а.с.78,90).

Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які відомості відносно укладання між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 договору купівлі-продажу земельної ділянки у встановленому законом порядку, а відповідачем справжність свого підпису на наданій розписці не спростовано та, у відповідності до вимог ст.1212 ЦК України, не повернуто грошових коштів, отриманих нею за продаж землі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з ОСОБА_6 безпідставно отриманих нею грошових коштів у розмірі 39 000,00 грн.

Проте колегія суддів не погоджується з рішенням суду в частинні стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 надлишку сплаченої орендної плати у розмірі 37 549,02 грн. і вважає за необхідне рішення суду в цій частині, на підставі п.2 ч.1 ст. 309 ЦПК України, змінити, виходячи із наступного.

Відповідно до п.п.8,9 договору оренди земельної ділянки строк дії договору визначено у 34 роки, а орендна плата за весь період дії договору становить 40 000,00 грн. (а.с.8).

Згідно наявної в матеріалах справи розписки ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_7 40 000,00 грн. в рахунок орендної плати за весь строк користування земельними ділянками (а.с.5).

Дійсність зазначеної розписки та отримання грошових коштів ОСОБА_6 не заперечує.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 09 грудня 2009 року було визнано за ОСОБА_7, на підставі договору міни, право власності на земельні ділянки на території Новофедорівської сільської ради загальною площею 98,57 га, до яких відносяться і земельні ділянки ОСОБА_6

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 25 травня 2011 року вищезазначене рішення скасовано і ухвалено нове про відмову ОСОБА_7 у задоволенні її позовних вимог (а.с.28-29).

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення надлишку сплаченої орендної плати, суд першої інстанції виходив з того, що з набранням законної сили рішення суду від 19 грудня 2009 року відбулося поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря, що не дає підстав для продовження дії договору оренди земельних ділянок та сплати орендарем коштів за оренду.

З наданих суду апеляційної інстанції довідок вбачається, що у листопаді 2012 року Херсонською регіональною філією ДП Центр ДЗК внесено зміни до АС ДЗК щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 та НОМЕР_2 на ОСОБА_7. Скасування зазначеної державної реєстрації земельної ділянки було здійснено на підставі рішення апеляційного суду від 25 травня 2011 року. Станом на 06 лютого 2013 року реєстрацію договору оренди землі між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасовано не було.

Враховуючи, що з ухваленням рішення Голопристанського районного суду від 09 грудня 2009 року право власності на спірні земельні ділянки було визнано за ОСОБА_7, однак державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки між сторонами не скасовано, він є чинним і продовжує діяти по теперішній час, а рішенням апеляційного суду відмовлено позивачу у визнанні за нею права власності на земельні ділянки, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність стягнення судом першої інстанції з ОСОБА_6 надлишку сплаченої орендної плати та необхідність, у звязку з цим, зменшення розміру грошових коштів, які підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6, задовольнити частково.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 грудня 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 грошових коштів в розмірі 76 549,02 грн. та загальної суми 76 720,02 грн. змінити, зменшити вказані суми до 39 000,00 грн. та 39 171,00 грн. відповідно.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: