Справа № 223/756/2012
Провадження №2/145/10/2013
РІШЕННЯ

іменем України

"16" квітня 2013 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого Мазурчака А. Г.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог Мотороне (транспорте) страхове бюро України (МТСБУ), -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що йому на праві власності належить автомобіль марки "DAEWOO NЕХІА", державний номерний знак НОМЕР_1, 2011 року випуску. 14.08.2011 року о 12.00 його син, ОСОБА_5, рухався на, належному йому, автомобілі по автошляху Довгополівка-Кліщів. В цей час з ґрунтової польової дороги виїжджав автомобіль "ЗАЗ-968М", державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4 Автомобіль "ЗАЗ-968М" виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з належним йому автомобілем. На місце ДТП виїжджали працівники міліції.

Відповідно до висновку транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 3027/3046 від 03.01.2012 року, в дорожній обстановці, яка склалась на автошляху 14.08.2001 року, водій автомобіля марки DAEWOO NЕХІА д.н.з. НОМЕР_1, його син ОСОБА_5, не мав технічної можливості попередити ДТП. В даній дорожній ситуації водій автомобіля "ЗАЗ-968М" д.н з.: НОМЕР_2., ОСОБА_4, повинен був керуватись технічними нормами вимог п. 16.11. ПДР України, та при виконанні яких він мав би можливість попередити дану ДТП, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. Причиною даної ДТП стала невідповідність дій водія автомобіля ЗАЗ-968М д.н.з. НОМЕР_2., ОСОБА_4, технічним нормам вимог п. 16.11. ПДР України.

Відповідно до постанови Тиврівського районного суду від 15.02.2012 року провадження у справі про притягнення його сина, ОСОБА_5, до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю складу правопорушення.

З висновку транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 3027/3046 від 03.01.2012 року вбачається, що дана ДТП сталась з вини ОСОБА_4 Місце зіткнення транспортних засобів знаходилось на смузі руху автомобіля "DAEWOO NЕХІА", після чого від зіткнення автомобіль "ЗАЗ-968М" відкинуло назад на смугу свого напрямку руху; водій ОСОБА_5 при дозволеній швидкості руху 60 км/год не мав технічної можливості, шляхом гальмування, зупинити автомобіль "DAEWOO NЕХІА" до смуги руху автомобіля "ЗАЗ-968М" з моменту виникнення небезпеки для руху, як того вимагає норма п. 12.3.-ПДР України і невідповідність дій водія ОСОБА_5 технічним нормам п.12.4. ПДР України - рух із швидкістю більше 60 км/год, в даній дорожній ситуації не знаходиться у причинному зв'язку з даною ДТП.

Внаслідок ДТП було пошкоджено його автомобіль. Ремонтувати автомобіль відповідач відмовився, тому він був вимушений відремонтувати автомобіль за власний рахунок. На ремонт автомобіля він витратив 9960 гривень 89 копійок, що стверджується актом виконаних робіт по ремонту автомобіля "DAEWOO NЕХІА" днз : НОМЕР_1 від 25.11.2011 р., видатковою накладною ТОВ "УЗАВТО-Вінниця" № РН-0000378 від 18.08.2011 р., розхідною накладною № 2/1092 від 10.09.2011 р. та довідкою (прайслистом) ТОВ "УЗАВТО-Вінниця". Вартість ремонту автомобіля складає майнову шкоду, заподіяну йому внаслідок ДТП, яке мало місце 14.08.2011 р. Відповідач відмовляється добровільно відшкодувати понесені ним збитки. Вина ОСОБА_4 полягає у тому, що він допустив порушення п.16.11 ПДР України, внаслідок чого сталась ДТП.

Крім майнової шкоди, йому була заподіяна і моральна шкода, яка полягає в тому, що він переніс великі хвилювання з приводу того, що було пошкоджено його автомобіль, він втратив засіб пересування на тривалий час і позбавився можливості використовувати автомобіль для своїх потреб. Переніс психологічний, нервовий стрес. Ці хвилювання продовжуються і до даного часу, адже кошти за ремонт автомобіля йому так і не відшкодовано. Моральну шкоду, заподіяну йому внаслідок ДТП, він оцінює в 21000 гривень і претендує на її відшкодування з боку відповідача. Такий розмір моральної шкоди, на його думку відповідає ступеню його моральних страждань та моральних втрат, перенесених внаслідок того, що в ДТП було пошкоджено його автомобіль.

Просить стягнути з відповідача на його користь 30960 гривень 89 копійок, з яких 9960 гривень 89 копійок на відшкодування заподіяної йому майнової шкоди та 21000 гривень на відшкодування заподіяної моральної шкоди, а також витрати на оплату судового збору відповідно до квитанції про оплату.

В ході судового розгляду справи позивач уточнив свої вимоги, посилаючись на висновок судової автотоварознавчої експертизи № 305/13-21 від 21.03.2013 р., відповідно до якого завданий йому матеріальний збиток відповідно до розрахунків складає 18602,8 грн., і просить стягнути з відповідача на його користь 39602,8 гривень, з яких 18602,8 гривень 89 копійок на відшкодування заподіяної йому майнової шкоди та 21000 гривень на відшкодування заподіяної моральної шкоди, а також витрати на оплату судового збору відповідно до квитанції про оплату.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просять позов задоволити з підстав, наведених в заяві.

Представник позивача ОСОБА_1 пояснив, що відповідно до постанови суду провадження у справі відносно сина позивача, який знаходився за кермом автомобіля "DAEWOO NЕХІА" за ст.124 КУпАП закрито, оскільки відповідно до висновку транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 3027/3046 від 03.01.2012 року при дозволеній швидкості руху 60 км/год не мав технічної можливості, шляхом гальмування, зупинити автомобіль "DAEWOO NЕХІА" до смуги руху автомобіля "ЗАЗ-968М" з моменту виникнення небезпеки для руху, і незначне перевищення швидкості зі сторони водія ОСОБА_5 в даній дорожній ситуації не знаходиться у причинному зв'язку з даною ДТП. Автомобіль "ЗАЗ-968М" під час зіткнення перебував у русі, а місцем зіткнення була смуга руху автомобіля "DAEWOO NЕХІА", тому вина водія "ЗАЗ-968М" в порушенні ПДР та створенні аварійної ситуації очевидна.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала і пояснила суду, що ДТП сталось на смузі руху автомобіля "ЗАЗ-968М" із вини водія автомобіля "DAEWOO NЕХІА" через перевищення ним швидкості руху, її довіритель ОСОБА_4 повідомлення від оцінювача ОСОБА_6 не отримував і не був присутнім при огляді транспорту тому вважає, що його оцінку неможливо брати за основу при визначенні спричиненої шкоди. Позов ОСОБА_3 був пред'явлений про вартість відновлювального ремонту, а зараз посилається на матеріальний збиток, який він фактично не поніс, а лише вказано в експертизі. До того ж, прайслист не можна вважати документом про оплату запчастин. З накладної не видно, хто, кому, що саме продав і чи сплачено кошти. З акту від 25.11.2012 р. не видно чи виконувались вказані роботи. Не доведено сплату витрат.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_5, дав показання суду про те, що він їхав по правилах, а приблизно за 10- 20 м. від нього на переріз зліва із другорядної дороги виїхав автомобіль ЗАЗ, як згодом стало відомо під керуванням ОСОБА_4 Він прийняв автомобіль вправо, аж на узбіччя, а він лівим кутом свого автомобіля ЗАЗ вдарив у бік його автомобіля "DAEWOO NЕХІА" і протягнув вздовж автомобіля, від чого його викинуло на назад (вправо). Зіткненя відбулось на його (ОСОБА_5) смузі руху. Він на той час рухався зі швидкістю руху 50 км/год. Він підписував одну схему ДТП, але її в матеріалах справи немає. Схема, яка є з його підписом, йому незнайома і підпис на схемі не його.

Представник третьої особи на стороні відповідача МТСУ в судове засідання не з"явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Позивачеві на праві власності належить автомобіль марки "DAEWOO NЕХІА", державний номерний знак НОМЕР_1, 2011 року випуску, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.8).

14.08.2011 року о 12.00 год., ОСОБА_5 рухався на даному автомобілі по автошляху Довгополівка-Кліщів. В цей час з ґрунтової, польової дороги виїжджав на головну дорогу автомобіль "ЗАЗ-968М", державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4 Автомобіль "ЗАЗ-968М" виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки "DAEWOO NЕХІА", державний номерний знак НОМЕР_1. В наслідок ДТП було пошкоджено автомобіль позивача.

Відповідно до висновку транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 3027/3046 від 03.01.2012 року (а.с.15-19), в дорожній обстановці, яка склалась на автошляху 14.08.2001 року, водій автомобіля марки DAEWOO NЕХІА д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_5, не мав технічної можливості попередити ДТП. В даній дорожній ситуації водій автомобіля ЗАЗ-968М д.н.з. НОМЕР_2., ОСОБА_4, повинен був керуватись технічними нормами вимог п. 16.11. ПДР України, та при виконанні яких він мав би можливість попередити дану ДТП, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. Причиною даної ДТП стала невідповідність дій водія автомобіля ЗАЗ-968М д.н.з. НОМЕР_2., ОСОБА_4, технічним нормам вимог п. 16.11. ПДР України.

Свідок ОСОБА_7 дав показання суду про те, що 14.08.2011 р. ОСОБА_5 віз його на с.Кліщів (в с.Довгополівці) він пригальмував, тому що попереду були гуси і дитина на роликах. Із другорядної дороги (зліва) за 10-15 м., виїхав "Запорожець" і повернув вправо та вдарив у передню праву частину (від переднього до заднього колеса), а сам відскочив знову на свою смугу руху і заглох. Вони їхали по самому краю проїзджої частини. ОСОБА_5 прийняв автомобіль вправо, щоб уникнути зіткнення, але дідусь - водій "Запорожця" злякався і не вивернув раніше на свою сторону.

Свідок ОСОБА_8 дав показання суду про те, що вони їхали з с.Довгополівки на с.Кліщів 14.08.2011 р. об 11.45 год. В салоні автомобіля їх було троє. Він сидів позаду ОСОБА_5 Бачив, що на дорозі попереду були гуси. Коли їх минули, то зліва за 15-20 м. на їхню смугу руху виїхав "ЗАЗ" білого кольору. Водій їхнього автомобіля скерував автомобіль як умога правіше, але вони відчули удар зліва, який протягнувся через всю ліву сторону автомобіля і від цього автомобіль "ЗАЗ" відкинуло на свою смугу руху, а автомобіль "DAEWOO NЕХІА" - на свою. В автомобіля ЗАЗ побило ліву фару та крило.

Свідок ОСОБА_9- працівник ДАІ Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області, дав показання про те, що 14.08.2011 р. було ДТП. На місце ДТП виїхала СОГ, в складі якої також був він. Встановили, що із другорядної дороги виїжджав ЗАЗ, який і здійснив зіткнення із автомобілем "DAEWOO NЕХІА". В один день склали дві схеми ДТП, одну з яких складав він, а іншу - слідчий Шамрай О., який переніс дані з його схеми і на його ж бланк. ОСОБА_5 відмовився від підпису схеми.

Відповідно до постанови Тиврівського районного суду від 15.02.2012 року (а.с.13-14) провадження у справі про притягнення, ОСОБА_5, до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до висновку комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 7884/7885/1252 від 28.11.2012 року (а.с. 113-123), в момент первинного контакту з автомобілем "DAEWOO NЕХІА" (д.н.з. НОМЕР_1 водій ОСОБА_5.), - автомобіль "ЗАЗ-968М" (д.н.з. НОМЕР_2., водій ОСОБА_4.) перебував в рухомому стані;під час зіткнення з автомобілем "DAEWOO NЕХІА" автомобіль "ЗАЗ-968М" знаходився у положенні під кутом біля 50° між його продовжньою віссю і ближнім до правого боку кузова краєм дороги по вул. Першотравневій;

- задньою право-кутовою частиною кузова розташованою в межах виїзду із польової дороги; переднім лівим кутом кузова розташованим в районі умовної осьової лінії проїзної частини дороги, частково в межах смуги руху автомобіля "DAEWOO NЕХІА"

Відповідно до матеріалів ДТП та висновку комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 7884/7885/1252 від 28.11.2012 року (а.с.117) ДТП сталось у світлий час доби, на прямій горизонтальній ділянці проїзної частини дороги по вул.Першотравневій с.Довгополівка. В судове засідання відповідач ОСОБА_4 для дачі особистих пояснень не з'явився жодного разу, однак із його пояснення, яке знаходиться у матеріалах про відмову в порушенні кримінальної справи № 726 (а.с.8), ОСОБА_4 14.08.2011р. прояснював, що виїжджаючи із польової дороги він зупинився, щоб переконатись, що це буде безпечно. З правого боку, приблизно за 300 м. він побачив автомобіль, який наближався до нього, він розпочав поворот вправо і в цей час відчув удар.

В ситуації, що склалася на момент розвитку ДТП, водій автомобіля ЗАЗ-968М д.н.з. НОМЕР_2., ОСОБА_4, повинен був керуватись технічними нормами вимог п. 16.11. ПДР України згідно, яких, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен уступити дорогу транспортним засобам, що наближаються до даного перехрестя по головній дорозі, незалежно від їх подальшого напрямку руху.

Згідно вимог п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням чи будь-якою зміною напрямку руху водій повинен впевнитись, що це буде безпечним і не створить перешкод і небезпеки іншим учасникам руху.

В ході судового розгляду не доведено, що причиною ДТП було перевищення водієм автомобіля "DAEWOO NЕХІА" (д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5.), швидкості встановленої в населених пунктах (відповідно до висновку транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 3027/3046 від 03.01.2012 року (а.с.10), швидкість була біля 72.5-81.2 км/год).

Виходячи із викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в скоєнні ДТП.

В письмових запереченнях наданих суду представником відповідача ОСОБА_2 звертається увага суду на те, що ОСОБА_4 є інвалідом ВВВ, застрахованою особою і відповідальність за його дії несе МТСБУ в межах встановленого ліміту, однак відповідно до ст. 33 ЦПК України суд вправі замінити неналежного відповідача або залучити співвідповідача лише за клопотанням позивача, тому потерпілий має право отримати відшкодування від її заподіювача, а також обирати, до кого цю вимогу пред'явити- до заподіювача чи до страховика вибору відповідача належить позивачу.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідні правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в наслідок порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням, речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи № 305/13-21 від 21.03.2013 р. (а.с.138-145) матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля "DAEWOO NЕХІА" днз : НОМЕР_1 , 2011 року випуску, внаслідок пошкодження при ДТП, згідно розрахунків складає : 18602,8 грн., які підлягають відшкодуванню.

Крім майнової шкоди, ОСОБА_3 була заподіяна і моральна шкода, яка полягає в тому, що він хвилювався з приводу пошкодження його автомобіля, втратив засіб пересування на тривалий час і позбавився можливості використовувати автомобіль для своїх потреб.

Відповідно до ст. 23 ЦК України , п.9 Постанови Пленуму ВСУ України № 4 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин справи, а також справедливості і розумності - як загальних засад цивільного законодавства відповідно до ст. 3 ЦК України.

За нормами ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає до задоволення частково - на суму 2000 грн.

Позивачем при зверненні до суду сплочено судовий збір 429,2 грн., сплачено вартість судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 470.4 грн., що стверджується квитанціями долученими до матеріалів справи.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує витрати пропорційно до задоволених вимог

На підставі ст.ст. 22,23,1167, 1187 ЦК України та керуючись ст. ст. 10, 11, 60,- 88, 212 -215 ЦПК України, ПДР України затвердженими Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., ст.4 Закону України "Про судовий збір", -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 18602 (вісімнадцять тисяч шістсот дві) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 2000 (дві тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат 467(чотириста шістдесят сім) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом десяти діб з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні ід час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Г. Мазурчак