РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 2/237/2094/13

15 жовтня 2013 р. м. Мар'їнка

Мар'їнський районний суд Донецької області і у складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М,

при секретарі Бахтіяровій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мар'їнка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та до ОСОБА_4 Василівни-про визнання права власності на спадкове майно, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що він як і його рідний брат ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Його батько, ОСОБА_2, є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

Таким чином як позивач ОСОБА_1, як і його рідний брат ОСОБА_3, є дітьмином ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та онуками ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

21.05.2011р. ОСОБА_6, який є дідом позивача, помер, після смерті якого залишилося спадкове майно, серед якого земельний пай за №230 в розмірі 3,02га, кадастровий номер :04:000:2007, який розташований на території Єлізаветівської сільської ради, та належить ОСОБА_6 згідно державного акту серія П-ДН №078014 виданого Єлізаветівською сільською радою 22 серпня 2002р. Земельний пай, а саме земельна ділянка на день звернення з позовом позивача до суду, перебуває в орендному користуванні у СТОВ Жовтневе на підставі Договору оренди землі №403 від 04.01.2008р., який зареєстрований у Марийському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.06.2009р. № 4АА 16300168. Також після смерті ОСОБА_6, який є дідом позивача, в якості спадщини, залишився майновий пай в розмірі 16 320 гривень, який належить ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай серія ДНХІ №079610 виданого Єлізаветівською сільською радою 04.10.2001р.

До моменту смерті ОСОБА_6 06.07.2010р. склав заповіт, який був складено сільським головою Єлізаветівської сільської ради Марийського району Донецької області в приміщенні Єлізаветівської сільської ради Марийського району Донецької області, розташованої за адресою: с.Єлізаветівка, вул. Радянська, з яких один залишився в сільській раді на зберіганні, а другий був виданий заповідачу.

Заповітом, ОСОБА_6, на випадок його смерті розпорядився належним йому майном наступним чином, а саме: земельний пай за №230 в розмірі 3,02га, кадастровий номер :04:000:2007, який розташований на території Єлізаветівської сільської ради, який належить ОСОБА_6 згідно державного акту серія П-ДН №078014 виданого Єлізаветівською сільською радою 22.08.2002р. та майновий пай в розмірі 16 320 гривень, який належить ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай серія ДНХІ №079610 виданого Єлізаветівською сільською радою 04.10.2001р. заповів ОСОБА_1, який є позивачем за цією справою.

Незважаючи на наявність складеного заповіту померлим ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1, родичі позивача, а саме батько, брат та бабця вважають, що земельний та майновий паї, які зазначені в заповіті, повинні бути розподілені між позивачем та відповідачами, з урахуванням родинних відносин, та таким чином не визнають ОСОБА_1 власником зазначених паїв.

Позивач, ОСОБА_1, в судове засідання з'явився та повністю підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві. Надав суду для огляду оригінал заповіту, який був складено сільським головою Єлізаветівської сільської ради Марийського району Донецької області в приміщенні Єлізаветівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області.

На зазначеному заповіті виконкомом Єлізаветівської сільської ради зроблена відмітка від 23 вересня 2013 року, що даний заповіт не скасовувався і не змінювався заповідачем до дня смерті, за підписом секретаря Єлізаветівської сільської ради та скріплена печаткою Єлізаветівської сільської ради.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав суду письмове пояснення відповідно якого не заперечував проти задоволення позову ОСОБА_1, посилаючись на волевиявлення ОСОБА_6 шляхом складання заповіту на користь позивача, та просив суд розглядати справу за його відсутністю з огляду на приписи ч.2 ст. 158 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_7 у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, якою зазначив що вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, просив суд розглядати справу без його участі, посилаючись на ч.2 ст. 158 ЦПК України.

Відповідачка ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, якою зазначила що з тієї підстави, що земельний та майновий пай були заповідані її чоловіком ОСОБА_6 її онуку ОСОБА_1, вона не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та посилаючись на ч.2 ст. 158 ЦПК України просила суду розглядати справу без її участі у судових засіданнях.

Дослідивши матеріали справи та позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про народження виданим 12.02.1988р. Єлізаветівською сільською радою Марийського району Донецької області серія УП-НО №308012.

Також сином ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження виданим 21 серпня 1989 року Єлізаветівською сільською радою Марийського району Донецької області серія УП-НО №425635, який є рідним братом позивача.

Батько позивача ОСОБА_2 є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про народження виданим 22.01.1966р. виданим Єлізаветівською сільською радою Марийського району Донецької області серія УП-УР №0066282.

Таким чином позивач ОСОБА_1 є собою сином ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та онуком ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

21.05.2011р. ОСОБА_6, який є дідом позивача, помер, про що в Книзі реєстрації смертей 23.05.2011р. зроблено відповідний актовий запис за №12 та видано Свідоцтво про смерть серія 1-НО №549167.

Після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно, серед якого:

- земельний пай за №230 в розмірі 3,02га, кадастровий номер :04:000:2007, який розташований на території Єлізаветівської сільської ради, та належить ОСОБА_6 згідно державного акту серія П-ДН №078014 виданого Єлізаветівською сільською радою 22.08.2002р., земельна ділянка якого на день звернення позивача до суду з позовною заявою, перебуває в орендному користуванні у СТОВ Жовтневе на підставі Договору оренди землі №403 від 04.01.2008р., який зареєстрований у Мар'їнському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.06.2009р. №4АА 16300168.

- майновий пай в розмірі 16 320 гривень, який належить ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай серія ДНХІ №079610 виданого Єлізаветівською сільською радою 04 жовтня 2001 року.

06.07.2010р. ОСОБА_6 розпорядився належними йому земельним та майновим паями та склав заповіт, який був складено сільським головою Єлізаветівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області у двох примірниках в приміщенні Єлізаветівської сільської ради Марийського району Донецької області, розташованої за адресою: с.Єлізаветівка, вул. Радянська, з яких один залишився в сільській раді на зберіганні, а другий був виданий заповідачу.

Статтею 1247 ЦК України встановленні загальні вимоги до форми заповіту, тобто заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Відповідно до ст.1248 ЦК України посвідчення заповіту здійснюється нотаріусом.

Однак з урахуванням ст.1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Згідно зі ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт та у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. З наданого суду позивачем оригіналу заповіту, який було складено 06.07.2010р. сільським головою Єлізаветівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області в приміщенні Єлізаветівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області міститься запис від 23 вересня 2013 року, що даний заповіт не скасовувався і не змінювався заповідачем до дня смерті, за підписом секретаря Єлізаветівської сільської ради та скріплена печаткою Єлізаветівської сільської ради.

Таким чином, на підставі положень ст.ст.1247, 1248, 1251, 1254 заповіт ОСОБА_6, який був складено сільським головою Єлізаветівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області у двох примірниках в приміщенні Єлізаветівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області, розташованої за адресою: с.Єлізаветівка, вул.Радянська, не скасований у визначеному законом порядку та є собою дійсним на час розгляду справи.

Відповідно тексту заповіту, складеного 06.07.2010р., ОСОБА_6, як заповідач, на випадок його смерті зробив наступне розпорядження:

- земельний пай за №230 в розмірі 3,02га, кадастровий номер :04:000:2007, який розташований на території Єлізаветівської сільської ради, та належить ОСОБА_6 згідно державного акту серія ІІ-ДН №078014 виданого Єлізаветівською сільською радою 22.08.2002р. та майновий пай в розмірі 16 320 гривень, який належить ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай серія ДНХІ №079610 виданого Єлізаветівською сільською радою 04.10.2001р. - заповів ОСОБА_1, який є позивачем по справі.

Книга шоста Цивільного кодексу України містить в собі механізм застосування спадкового права.

Статтею 1216 ЦК України зазначено що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Цивільним кодексом України в частині 1 статті 1225 передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

На підставі ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно з ч.2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Таким чином з огляду на приписи статті 1235 та приписи статті 1236 ЦК України заповідач не обмежений будь-якими перепонами щодо визначення у заповіті кола спадкоємців та визначення частки спадкового майна, яке передається у спадщину за заповітом особі, яка визначена заповідачем.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за ним права на спадкове майно, яке визначене у заповіті від 06.07.2010р., складеному заповідачем ОСОБА_6, є собою обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання останнього правонаступником ОСОБА_6 як орендодавця за Договором оренди землі №403 від 04.01.2008р., який зареєстрований у Мар'їнському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.06.2009р. № 4АА 16300168 також підлягають задоволенню з наступних підстав.

Цивільним кодексом України статтю 1218 передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав та обов'язків.

Договором оренди землі №403 від 04.01.2008р., який зареєстрований у Мар'їнському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.06.2009р. №4АА 16300168 передбачені права та обов'язки ОСОБА_6 як орендодавця.

На час розгляду справи дія Договору оренди землі №403 від 04.01.2008р., відповідно пункту 8 не припинилася, та відповідно права та обов'язки ОСОБА_6 як орендодавця за зазначеним договором увійшли до складу спадщини з огляду на приписи статті 1218 ЦК України.

Враховуючи положення ст. 392 Цивільного кодексу України, згідно яких власник, право власності якого оспорюється чи не визнається іншою особою, має право пред'явити позов про визнання його права власності, суд вважає законними та такими, що відповідають нормам Цивільного кодексу України позовні вимоги позивача ОСОБА_1.

На підставі вищевикладеного та, керуючись ст.ст. 392, 626, 1216, 1218, 1222, 1233, 1235, 1236, 1247, 1248, 1251, 1254 Цивільного кодексу України, ст.ст. 158, 209, 212-215 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (Донецька область, Мар'їнський район, с.Іллінка, вул.Садова, 6.66, Ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на земельний пай за №230 в розмірі 3,02га, кадастровий номер :04:000:2007, який розташований на території Єлізаветівської сільської ради, який належав ОСОБА_6(Донецька область, Мар'їнський район, с.Іллінка, вул.Верхня, 57, НОМЕР_2 виданий Мар'їнським РВ УМВС України в Донецькій області, Ідентифікаційний номер НОМЕР_3) згідно державного акту серія П-ДН №078014 виданого Єлізаветівською сільською радою 22 серпня 2002р.

Визнати ОСОБА_1 Сергійовича Донецька область, Мар'їнський район, с.Іллінка, вул.Садова, 6.66,"ідентифікаційний номер НОМЕР_1) правонаступником померлого ОСОБА_6 (Донецька область, Мар'їнський район, с.Іллінка, вул..Верхня, 57, НОМЕР_2 виданий Мар'їнським РВ УМВС України в Донецькій області, Ідентифікаційний номер НОМЕР_3) як Орендодавця за Договором оренди землі №403 від 04.01.2008р., який зареєстрований у Марийському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.06.2009р. № 4АА 16300168.

Визнати за ОСОБА_1 (Донецька область, Мар'їнський район, с.Іллінка, вул.Садова, 6.66, Ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на майновий пай в розмірі 16 320 гривень, який належав ОСОБА_6 (Донецька область, Мар'їнський район, с.Іллінка, вул.Верхня, 57, НОМЕР_2 виданий Мар'їнським РВ УМВС України в Донецькій області, Ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай серія ДНХІ №079610 виданого Єлізаветівською сільською радою 04 жовтня 2001 року

Судові витрати покласти на відповідачів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя С.М. Ліпчанський

Копія Вірна

Суддя С.М. Ліпчанський

Секретар

Рішення оскаржено не було і набрало законної сили 28.10.2013 року. Оригвінал рішення зберігається у матеріалах цивільної справи № 2/237/2094/13

Суддя С.М. Ліпчанський

Секретар

Дата документу 25.11.2013