АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/894/13 Головуючий в І інстанції Решетов В.В.
Категорія 79 Доповідач: Стародубець М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року лютого місяця 28 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Херсона від 04 лютого 2013 року в справі за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2013 року старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні звернувся до суду із поданням про примусове входження до житлового приміщення боржника ОСОБА_5, зазначаючи, що на виконанні ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні знаходиться виконавчий лист № 2-1065/11, виданий 18 серпня 2011 року Дніпровським районним судом м. Херсона, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором в сумі 268 439,25 грн.

В ході виконавчого провадження державним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржниці, а також для здійснення дій по опису й арешту належного їй мана, неодноразово здійснювалися виходи за місцем проживання останньої за адресою: м. Херсон, вул. П. Залізняка, 24-а, проте з вини ОСОБА_5 вказані виконавчі дії не були проведені.

Оскільки вказані виконавчі дії з вини ОСОБА_5 провести не вдалося, просив суд надати дозвіл на примусове проникнення до житлового приміщення ОСОБА_5, розташованого за адресою: м. Херсон, вул. П. Залізняка, 24-а.

Ухвалою від 04 лютого 2013 року суд задовольнив подання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм цивільного процесуального законодавства, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання про примусове входження до житлового приміщення.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність оскарженої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 18 серпня 2011 року Дніпровський районний суд м. Херсона видав виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором в сумі 268 439,25 грн.

05 вересня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано термін на добровільне виконання рішення суду до 12 вересня 2011 року.

Оскільки в обумовлений строк рішення суду в добровільному порядку виконано не було, 11 листопада 2011 року державний виконавець здійснив вихід за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: м. Херсон, вул. Партизана Залізняка, б.24-А, однак виконавчі дії ним проведені не були у звязку з відсутністю боржника, про що було складено відповідний акт.

27 лютого 2012 року державним виконавцем на адресу ОСОБА_5 було направлено повідомлення про проведення 14 березня 2012 року за місцем проживання останньої виконавчих дій по примусовому опису і арешту її майна, яке боржниця отримала завчасно, однак згідно акта державного виконавця виконавчі дії в цей день ним не проводилися у звязку із тим, що ОСОБА_5 зазначила про неотримання нею копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

06 квітня 2012 року ОСОБА_5 ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2-1065/11, про що вона склала письмове повідомлення.

19 квітня 2012 року державним виконавцем було здійснено ще один вихід за місцем проживання боржника для проведення виконавчих дій, однак незважаючи на завчасне повідомлення ОСОБА_5, що підтверджується рекомендованою кореспонденцією, остання була відсутня, у звязку з чим виконавчі дії проведені не були, про що державний виконавець склав відповідний акт.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно та повно. Також при здійсненні виконавчого провадження державний виконавець має право: безперешкодно входити в жилі та інші приміщення боржників - фізичних осіб, за необхідності примусово відкривати їх, опечатувати ці приміщення.

Згідно ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця, яке розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін.

Враховуючи, що боржниця в добровільному порядку рішення суду не виконує та перешкоджає державному виконавцю вчиняти передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії щодо примусового виконання судового рішення, а законом визначений спосіб вирішення цього питання, суд першої інстанції за правилами ст.376 ЦПК України правомірно задовольнив подання.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що боржник не отримував постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому державний виконавець передчасно звернувся до суду з поданням про примусове входження, не можуть бути прийняті до уваги колегії суддів, оскільки спростовуються копією цієї постанови, що долучалася ОСОБА_5 до поданою нею до суду 17 квітня 2012 року заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню /т.І; а.с.246-247,249/.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і на правильність оскарженого судового рішення не впливають

Постановлена судом ухвала відповідає положенням процесуального закону і підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,307 312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Херсона від 04 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: