Справа №
№
провадження: 2/230/2790/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ДОДАТКОВЕ)

23 грудня 2013 року Єнакіївський
міський суд Донецької області у
складі:

головуючого - судді
Мелещенко Л.В.

при секретарі           -
Здебській Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Єнакієве
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ майна, що є об’єктом
спільної сумісної власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Єнакіївського міського суду
Донецької області від 19 грудня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ майна, що є об’єктом спільної
сумісної власності подружжя
задоволені у повному обсязі, визнано за
ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, визнано за ОСОБА_2 право
власності на 1/2 частини квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно положень ч. 1 ст. 220 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо не вирішено питання про судові
витрати.

Ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального
кодексу України встановлює, що стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Згідно ч. 2 п. 12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009
року "Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції", при повному або частковому
задоволенні позову майнового
характеру до кількох відповідачів
судові витрати, понесені позивачем,
відшкодовуються ними пропорційно
розміру задоволених судом позовних
вимог до кожного з відповідачів.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 Цивільного
процесуального кодексу України, до
судових витрат, серед інших, належать і
витрати на правову допомогу.

Статтею 84 Цивільного процесуального
кодексу України встановлено, що
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що
17.10.2013 року між позивачем ОСОБА_1 та
адвокатом ОСОБА_3 був укладений договір
№ 01-13/171013 про надання правової допомоги
(а.с. 45).

17.10.2013 року позивачем внесена оплата за
юридичні послуги у сумі 1 600,00 грн., що
підтверджується квитанцією № 01-13/172013
від 17.10.2013 року (а.с. 44).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що є підстави для стягнення з
відповідача на користь позивача витрат
на правову допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Цивільного
процесуального кодексу України,
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

На даний час це питання врегульоване
Законом України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах», розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується стороні,
на користь якої ухвалено судове
рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза
судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді, що визначається у відповідному
судовому рішенні.

Згідно ст. 8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік», на
2013 рік встановлена мінімальна
заробітна плата: з 1 січня - 1147 гривень, з
1 грудня - 1218 гривень.

У даній справі фахівець у галузі права,
залучений позивачем, приймав участь у
судовому засіданні, яке відбулося
19.12.2013 року з 13-38 години до 14-55 годин.

Таким чином, виходячи з того, що
фахівцем у галузі права було затрачено
в судових засіданнях 1 годину 17 хвилин,
тому позовні вимоги в частині
стягнення витрат на правову допомогу
підлягають частковому задоволенню й з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню витрати у сумі
625,24 грн.

Оскільки суд дійшов до висновку про
задоволення позовних вимог позивача у
повному обсязі, то з відповідача на
користь позивача належить стягнути
понесені витрати на сплату судового
збору (а.с. 1), а саме: судовий збір у сумі
229,40 грн.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 88, 215, 220, 292, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, витрати
на правову допомогу у сумі 625,24
грн. (шістсот двадцять п’ять грн. 24
коп.), судовий збір у сумі 229,40 грн.
(двісті двадцять дев'ять грн. 40 коп.).

Додаткове рішення може бути оскаржено
до Апеляційного суду Донецької області
через Єнакіївський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Єнакіївського міського суду

Донецької області

ОСОБА_4