Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2013 Справа №607/10699/13-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого-судді Дуди О.О.

з участю секретаря Кривінської Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу ДВС Тернопільського районного управління юстиції, публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" в особі філії ПАТ КБ "Надра" Тернопільське регіональне управління про визнання права власності, звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду вказаним позовом, посилаючись на те, що за час спільного проживання із відповідачем ОСОБА_2 нею набуто автомобіль Mitsubishi Lancer, д.р.н. ВО7792АІ, який на даний час арештовано відділом ДВС ТРУЮ в межах виконавчого провадження №32776631 про стягнення з ОСОБА_2П, боргу на користь ПАТ КБ "Надра".

Вказала, що 21.12.2007 року, ОСОБА_2 уклав з ПАТ KБ "Надра" кредитний договір "Автопакет" №610/2007-МК, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав строковий кредит, на покупку автомобіля, в розмірі 22 856,00 доларів США. Тоді ж, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 була досягнута домовленість про те, що фактичним власником вказаного автомобіля є ОСОБА_3, так як кредит буде погашатися за її особисті кошти, які не є спільною сумісною власністю, а відповідач ОСОБА_2 є титульним власником автомобіля. Всього ОСОБА_2 було сплачено на виконання кредитного договору особисті кошти позивача в сумі 57678,51 грн. В подальшому, позивач дізналась, що кошти за кредитним договором, які він передавала відповідачу ОСОБА_2 з метою погашення кредиту, останній використовував на власні потреби не погашаючи кредит.

Просить визнати за нею право власності на вказаний автомобіль, у частці відповідно до суми, сплаченої нею за кредитним договором та звільнити її з-під арешту, а також визнати особистим зобов'язанням позивача сплату заборгованості за наведеним кредитним договором.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечили. ОСОБА_2 вказав, що дійсно на час укладення кредитного договору, він проживав однією сім'єю із позивачем.

Представники відповідачів відділу ДВС Тернопільського районного управління юстиції та ПАТ КБ "Надра" у судове засідання не з'явились хоча повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Судом встановлено наступні обставини.

21.12.2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ KБ "Надра" укладено кредитний договір "Автопакет" №610/2007-МК, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав строковий кредит на придбання автомобіля, в розмірі 22 856,00 доларів США.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, наявного у матеріалах справи, автомобіль Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, д.р.н. ВО7792АІ, кузов №, 21.12.2007 року зареєстровано за ОСОБА_2

08.08.2009 року між позивачем та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом РАГС Зборівського районного управління юстиції, актовий запис №49 від 08.08.2009 року.

Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.05.2012 року, акту опису й арешту майна, наявних у матеріалах справи, вказаний автомобіль арештовано відділом ДВС ТРУЮ в межах виконавчого провадження №32776631 про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 221318,46грн. на користь ПАТ КБ "Надра".

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 ствердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім'єю з весни 2007 року, та в подальшому одружились.

Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтями ч.1 ст. 60, 63, ч.1 ст. 69, ч.1 ст.70 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.ч.1-3 ст.61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. 2. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. 3. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. 2. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу

Згідно з ч.1 ст. 321 і ст. 392 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

Таким чином, аналізуючи наведені докази, судом встановлено, що під час спільного проживання однією сім'єю сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ними було набуто спірне майно - автомобіль Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, д.р.н. ВО7792АІ, яке є їхньою спільною сумісною власністю, тому вимоги про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину цього автомобіля підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відтак, враховуючи, що майно позивача перебуває під арештом у межах виконавчого провадження, де він не є боржником, з метою захисту прав повивача слід звільнити 1/2 частину спірного майна з-під арешту, задовольнивши вимоги і у цій частині.

Суд критично оцінює доводи позивача про те, що нею надавалися відповідачу ОСОБА_2 особисті кошти на погашення кредиту згідно домовленості з ним, оскільки на їх підтвердження належних доказів не представлено.

Відтак, вимоги про визнання за позивачем права власності на решту частини (1/2 частину) автомобіля до задоволення не підлягають.

Не підлягають до задоволення і вимоги про визнання особистим зобов'язанням позивача сплату заборгованості за наведеним кредитним договором цей договір укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ "Надра", є чинним на час розгляду справи, тому судом не встановлено порушення прав позивача у цій частині вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 321, 392 ЦК України, ч.1 ст. 60, 63, ч.1 ст. 69, ч.1 ст.ст.70, 74 СК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_6 Анатоліївна до ОСОБА_2, відділу ДВС Тернопільського районного управління юстиції, публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" в особі філії ПАТ КБ "Надра" Тернопільське регіональне управління про визнання права власності, звільнення майна з-під арешту задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частину автомобіля Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, д.р.н. ВО7792АІ.

Звільнити з-під арешту 1/2 частину автомобіля Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, д.р.н. ВО7792АІ, накладеного відділом ДВС Тернопільського районного управління юстиції в межах виконавчого провадження №32776631.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 403,09грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Дуда О.О.