Провадження №2/485/44/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2013 року Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Кішковської З.А.,

при секретарі Забаровській С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанкдо ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2012 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанкзвернулося до суду з указаним позовом.

В заяві позивач послався на те, що за укладеним 05 січня 2006 року договором відповідачка отримала кредит у розмірі 2195грн.70коп., прийнявши зобов'язання про сплату відсотків за користування коштами у розмірі 25.08% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення щомісячними платежами до 07 січня 2008 року.

Зобовязань за вказаним договором ОСОБА_1 належним чином не виконала. Станом на 12 листопада 2012 року заборгованість платежів склала 24836грн.63коп., яку позивач просив стягнути разом з відшкодуванням судових витрат.

У судове засідання представник позивача не з'явилася. Згідно письмової заяви просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Відповідачка, 16 січня 2013 року, за належності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення їй судового виклику 10 січня 2013 року, у судове засідання не з'явилася. У судовому засіданні 24 грудня позовні вимоги не визнала, вказавши на те, що кошти по кредиту у повній сумі сплатила у 2007 році. Платіжні документи за тривалістю часу не зберігала. Згідно письмової заяви, поданої 24 грудня 2012 року, ОСОБА_1 вказала на часткове визнання позову на 1800грн.(а.с.39).

Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

05 січня 2006 року сторони по справі уклали строковий кредитний договір, що складають заява позичальника та умови надання споживчого кредиту фізичним особам. За вказаним, позивач надав кредитні кошти у розмірі 2195грн.70коп. на придбання продукції. Відповідачка натомість прийняла зобов'язання повернення кредиту у строк до 07 січня 2008 року щомісячними рівними платежами з виплатою 25.08 відсотків на рік на суму залишку заборгованості. При порушенні зобов'язань по погашенню кредиту ще й відсотки за користування ним у розмірі 6.0% на місяць, розрахованих від суми непогашеної заборгованості, пеню у розмірі 0.15% від суми простроченої заборгованості за кредитом за кожен день просрочки, але не менше 1грн., штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів фіксованою частиною 500грн. та 5% від суми заборгованості.

За умовою п.3.2.9 при непогашенні кредиту в строки, зазначені у заяві позичальника, заборгованість в частині вчасно непогашеної суми Кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченої сумі Кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 Умов… з дати виникнення простроченої заборгованості.

Пунктом 5.5 Умов надання споживчого кредиту кредитор та позичальниця визначили терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів тривалістю у п'ять років. Вказане узгоджується з положеннями ст.259 ЦК України про право сторін у письмовому договорі збільшити встановлений законом строк позовної давності за домовленістю.

ОСОБА_1 за обліковими даними банку здійснено три платежі кожен на суму 150грн. 17 січня, 17 лютого та 18 квітня 2006 року, які за представленими меморіальними ордерами зараховані у загальній сумі 315грн.21коп. на погашення кредиту, 133грн.12коп. на сплату відсотків та 1грн.57коп. відшкодування пені.

Таким чином, відповідачка, як позичальник, прийнятих зобов'язань не дотримала. Станом на 12 листопада 2012 року заборгованість платежів складає 24836грн.63коп., з яких 1880.49грн. по кредиту, 8098.06грн. по відсоткам за користування кредитом, 13199.19грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500грн. фіксована частина штрафу, 1158.89грн. процентна складова штрафу.

Між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, які виникають із зобов'язального права по кредитному договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ст..530 ЦК України.

За ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, яка визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням відсотків, розмір яких встановлено договором.

Враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору, строк повернення позики не дотримала, позикодавець несе втрати матеріального характеру, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою i підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 1050 ч.1 ЦК України.

В силу вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачка вказавши на виконання нею кредитних зобов'язань не надала суду відповідних доказів. Її посилання на те, що не мала потреби зберігати платіжні документи за тривалістю часу після виплати кредиту є безпідставними. Так, у п.3.2.13 Умов надання споживчого кредиту, ознайомлення з яким і погодження, ОСОБА_1 підтвердила підписом у Заяві позичальника 05 січня 2006 року, передбачено, що для здійснення останнього погашення за Кредитом Позичальник звертається в Банк, який надає інформацію про заборгованість Позичальника за кредитно-заставним договором (кредит, відсотки, пені, винагороди). У ході судового розгляду встановлено, що відповідачка такого звернення не вчиняла.

Відповідачка також не заявляла про зменшення розміру неустойки і суд не вбачає підстав для застосування ч.3 ст.551 та ст.616 ЦК України.

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов'язок відшкодування стороні позивача понесених при подачі позову судових витрат, розмір яких підтверджено документально по сплаті судового збору у сумі 248грн.36коп.

Керуючись ст.ст. 3,4,15,57,60, 208-210,213,214,215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанкдо ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк 24836грн.63коп. заборгованості за кредитним договором, судових витрат 248грн.36коп., усього 25084грн. 99коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня отримання його копії, до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

СУДДЯ