РІШЕННЯ

іменем України

„11 березня 2013 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

при секретареві - Пантелєєвій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, де заінтересована особа четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сімєю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із даною заявою, в її обґрунтування посилаючись на те, що вона проживає в квартирі за адресою АДРЕСА_1 яка була приватизована, та виконкомом міської пади народних депутатів видане свідоцтво про право спільної сумісної власності на житло від 03.12.2001 р. на її ім'я та на ім'я ОСОБА_2. ОСОБА_1 з квітня 2001 р. була зареєстрована та проживала в зазначеній квартирі однією сімєю з ОСОБА_2; вони мали сумісний бюджет, вели спільне господарство.

Членами сім'ї ОСОБА_2, які проживали разом з нею, були її чоловік ОСОБА_3, який помер 13.05.1990 р. та мати її чоловіка, ОСОБА_4, яка померла 17.10.1995 р.; заявник зазначає, що знала ОСОБА_2 все своє життя, оскільки проживала в суміжній квартирі за адресою АДРЕСА_2, після смерті чоловіка ОСОБА_2 та свекрухи вона залишилась одна, дітей у неї не було, ОСОБА_1 постійно їй допомагала, у них були дуже добрі стосунки та вона відносилася до ОСОБА_1, як до рідної доньки, ОСОБА_1, коли в неї вдома були проблеми, залишалася ночувати у ОСОБА_2 Як зазначається заявником при зверненні до суду, у 2001 році ОСОБА_2, знаючи про те, що у ОСОБА_1 немає окремого житла та існує житлова проблема в родині, запропонувала жити разом з нею, та місце проживання ОСОБА_1 було зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. З цього часу за спільні кошти був зроблений ремонт в квартирі (поміняли водопровідні труби, сантехніку, положили кахель на кухні та у ванній кімнаті, встановили металопластикові вікна, нові вхідні та міжкімнатні двері, поміняли радіатори), підтримували стан квартири, придбали побутову техніку (телевізор пральну машину, холодильник, мікрохвильову піч, аудіо магнітофон) та меблі (диван, стіл обіденний, люстру); були спільні продукти харчування, разом сплачували комунальні послуги, вели сумісне господарство (готували їжу, харчувались, відмічали свята, вбирали квартиру та слідкували за її станом). Також, оскільки з віком погіршився стан здоровя ОСОБА_2, вона потребувала догляду, та ОСОБА_1 слідкувала за станом її здоровя під доглядом лікарів та піклувалася про неї, як про рідну юдину. 11 серпня 2011 р. ОСОБА_2 померла, після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частину квартири за адресою АДРЕСА_1. Після її смерті ОСОБА_1 вважає себе спадкоємцем по закону четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України; інших спадкоємців немає.

Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, але постановою нотаріуса від 14.02.2012 р. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність документів на підтвердження споріднення між ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_2, а також через те, що реєстрація місця проживання за однією адресою не підтверджує наявність сумісного бюджету та ведення зі спадкодавцем сумісного господарства.

Посилаючись у позові на те, що встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_2 необхідно для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої 11 серпня 2011 р., зазначене й стало приводом для цього звернення до суду.

У судовому засіданні заявник повністю підтримала вимоги позову, надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві, просила суд повністю задовольнити заяву; у судове засідання, в якому ухвалено рішення, заявник не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник заінтересованої особи надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заслухав пояснення заявника, врахував заяви, допитав свідків та дослідивши докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення про задоволення заяви повністю, виходячи з наступного.

Перелік справ, які розглядає суд, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначений ч. 1 ст. 256 ЦПК України; разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 256 зазначеного вище кодексу у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК); за ст. 1218 зазначеного вище кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Судом у цій справі встановлено, що ОСОБА_2 померла 11.08.2011 р., про що Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис; після її смерті відкрилася спадщина у виді ? частини квартири АДРЕСА_3 (померла була співвласником зазначеного вище майна на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.12.2001 р., виданого виконкомом міської ради народних депутатів). Іншим співвласником квартири є ОСОБА_1; квартира належала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності. Місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за зазначеною вище адресою з 03.04.2001 р.

19.10.2011 р. на підставі заяви ОСОБА_1 до четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори було відкрито спадкову справу, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Постановою нотаріуса четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 14.02.2012 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_1 не надала документів на підтвердження споріднення із померлою, та зазначено про можливість встановлення в судовому порядку факту родинних та інших відносин. Дії нотаріуса ОСОБА_1 не оскаржувала.

Допитані судом свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, надали майже аналогічні пояснення, пояснив, що тривалий час знайомі із ОСОБА_1, оскільки мешкають в одному будинку, та їм відомо, що ОСОБА_1 мешкала разом із померлою ОСОБА_2 з 2001 року, оскільки родина ОСОБА_1 була дуже великою та у трикімнатній кватирі доводилося тулитися трьом сімям. ОСОБА_2 після смерті свого чоловіка та свекрові залишилися мешкати одна у квартирі АДРЕСА_3, та, добре знаючи сусідку ОСОБА_1, запропонувала останній квартиру для проживання. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали спільний бюджет, ОСОБА_1 піклувалася про ОСОБА_2, у ОСОБА_2 тремтіли руки, та ОСОБА_1 виконувала роботу по веденню домашнього господарства. Коли ОСОБА_2 паралізувало, ОСОБА_1 доглядала за нею; під час спільного проживання з 2001 року за спільні кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зроблений ремонт, придбані меблі.

Відповідно до свідоцтва про смерть чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_3 помер 13.5.1990 р., матір ОСОБА_3 ОСОБА_4 померла 17.10.1995 р.

Разом з тим, висновок про наявність підстав для задоволення заяви суд робить на підставі наступних доказів: чеків про придбання побутової техніки, будівельних матеріалів, які подані ОСОБА_1 у відповідності до ст.ст. 57-59 ЦПК України.

За наведених вище підстав, оскільки встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка померла 11.08.2011 р., необхідно для оформлення спадкових прав та отримання ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої, та законом не визначено іншого порядку їх встановлення, для суду вбачаються підстави для задоволення заяви повністю та ухвалення про встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка померла 11.08.2011 р., з 2001 року.

Судові витрати віднести на рахунок заявника.

Керуючись ст.ст. 15, 212, 214-215, ч. 2 ст. 256, ст. 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка померла 11.08.2011 р., з 2001 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя