Єдиний унікальний № 371/1973/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року м. Миронівка
ЄУН 371/1973/13-ц

Миронівський районний суд Київської
області в складі:

головуючого судді
Капшук Л.О.

при секретарі
Січкаренко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про захист честі й гідності, стягнення
моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В
:

позивач ОСОБА_1 6 серпня 2013 року
звернулася до суду з позовом про захист
честі й гідності, стягнення моральної
шкоди, посилаючись на ті обставини, що
протягом тривалого часу з родиною
проживає в будинку під номером АДРЕСА_1.
За час проживання між нею, її сином
ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 виникали
сварки, ініціатором яких була даний
відповідач та члени її родини. В
присутності сторонніх осіб
відповідачі висловлювали в її адресу
та адресу сина, що вони психічно хворі.
Вона та син неодноразово звертались до
правоохоронних органів, органів
місцевого самоврядування та суду.

14 липня 2013 року о 20 год. 30 хв. вона з
сином ОСОБА_2 спускалися східцями з
квартири до подвір'я будинку. В цей час
з квартири ОСОБА_3 вийшов невідомий
чоловік, який перебував у стані
сп'яніння та тримав у руках пляшку пива,
і запитав у сина ОСОБА_2 до яких пір він
буде бити його тещу ОСОБА_3 В ході
розмови невідомий почав штовхати їх,
замахуватися на сина пляшкою. Вона
почала кликати на допомогу. З квартири
вийшла ОСОБА_3 і почала кричати в її
адресу грубою лайкою, ображаючи честь
та гідність. З метою захисту від ОСОБА_3
та її рідні вони з сином побігли до
третього під'їзду будинку, та з
телефону ОСОБА_6, яка мешкає у квартирі
під номером 34, викликали міліцію.

Через деякий час працівники міліції
прийшли до квартири ОСОБА_6 разом з
відповідачем ОСОБА_5 В присутності
працівників міліції ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 відповідач ОСОБА_5 притиснув її
сина до стіни та почав погрожувати, що
вивезе у ліс і там уб'є. Також даний
відповідач кричав, що вони з сином б'ють
його тещу.

Наступного дня 15 липня 2013 року близько 8
год. 30 хв. вона з ОСОБА_2 за викликом
дільничного інспектора ОСОБА_11. пішли
до Богуславського райвідділу міліції.
Рухаючись по вулиці Миколаївська, їх
помітила донька ОСОБА_3 відповідач
ОСОБА_4 В присутності ОСОБА_10 вона
почала кричати, що вони побили її матір
і вона посадить їх до в'язниці, назвала
її повією, а сина дибілом.

В приміщенні Богуславського
райвідділу міліції в присутності
правоохоронців відповідач ОСОБА_5
погрожував їй та сину фізичною
розправою, говорив, що ОСОБА_2 має
жовтий квиток, обізвав його дибілом.
Всі троє відповідачів в присутності
дільничного ОСОБА_11 говорили, що вони з
сином брехуни, дибіли, купили
чорнобильські квитки і на них не
заслуговують.

Відповідачі, розповсюдивши неправдиву
інформацію про неї та сина стороннім
особам, принизили її честь та гідність,
а також завдали моральної шкоди, яка
полягає у моральних стражданнях,
поганому самопочутті, порушенні
душевної рівноваги.

Просила в судовому порядку визнати, що
поширена відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 інформація не відповідає
дійсності та принижує її честь і
гідність, зобов'язати відповідачів
вибачитись перед нею за розповсюдження
неправдивої інформації, стягнути з
кожного на її користь по 1000 гривень
моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_2 6 серпня 2013 року подав до
суду позовну заяву, в якій виклав
обставини, аналогічні тим, що були
викладені позивачем ОСОБА_1 у поданій
нею заяві. Вказав, що відповідачі
розповсюдили про нього неправдиву
інформацію стороннім особам, принизили
його честь та гідність, чим завдали
моральної шкоди. Моральна шкода
полягає у тому, що він, будучи ображеним
та приниженим, зазнав переживань та
моральних страждань, соромиться вийти
на вулицю, порушена його душевна
рівновага. Просив в судовому порядку
визнати, що поширена відповідачами
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 інформація не
відповідає дійсності та принижує його
честь і гідність, зобов'язати
відповідачів вибачитись перед ним за
розповсюдження неправдивої
інформації, стягнути з кожного на його
користь по 1000 гривень.

Ухвалою Богуславського районного суду
Київської області від 21 серпня 2013 року
позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 об'єднані в
одне провадження.

В попередньому судовому засіданні
позивач ОСОБА_1 подала заяву про
уточнення заявлених позовних вимог, в
якій просила визнати такими, що не
відповідають дійсності наступні дані,
поширені відповідачами:

- дані, які були поширені відповідачем
ОСОБА_3 в службовому приміщенні
Богуславського РВ ГУ МВС України в
Київській області про те, що вона
«брехуха», «психічно хвора», «дибіл»,
«за хабар придбала чорнобильське
посвідчення»;

- дані, які поширені відповідачем
ОСОБА_5 в приміщенні квартири ОСОБА_6
про те, що вона та її син «б'ють тещу
ОСОБА_3.»;

- дані, які поширені відповідачем
ОСОБА_5 в службовому приміщенні
Богуславського РВ ГУ МВС України в
Київській області про те, що вона «має
жовтий квиток, тобто психічно хвора»,
«дибіл»;

- дані, які поширені відповідачем
ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_10 про те, що
вона з сином «б'ють її матір ОСОБА_3.»,
вона «психічно хвора», «дибіл»,
«повія»;

- дані, які поширені відповідачем
ОСОБА_4 в службовому приміщенні
Богуславського РВ ГУ МВС України в
Київській області про те, що вона
«брехуха», «психічно хвора», «купила
чорнобильське посвідчення».

Позивач ОСОБА_2 в попередньому судовому
засіданні також подав заяву про
уточнення позовних вимог, в якій просив
визнати такими, що не відповідають
дійсності наступні дані, поширені
відповідачами:

- дані, які були поширені відповідачем
ОСОБА_3 в службовому приміщенні
Богуславського РВ ГУ МВС України в
Київській області про те, що він
«брехун», «дибіл», «психічно хворий»,
«за хабар придбав собі чорнобильське
посвідчення»;

- дані, які поширені відповідачем
ОСОБА_5 в приміщенні квартири
ОСОБА_6 про те, що він «б'є його тещу
ОСОБА_3.»;

- дані, які поширені відповідачем
ОСОБА_5 в службовому приміщенні
Богуславського РВ ГУ МВС України в
Київській області про те, «він має
жовтий квиток, тобто психічно хворий»,
«дибіл»;

- дані, які поширені відповідачем
ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_10 про те, що
він «б'є її матір ОСОБА_3.», «психічно
хворий», «дибіл»;

- дані, які поширені відповідачем
ОСОБА_4 в службовому приміщенні
Богуславського РВ ГУ МВС України в
Київській області про те, що він
«брехун», «психічно хворий», «купив
собі чорнобильське посвідчення».

Вимоги про стягнення моральної шкоди з
відповідачів в попередньому судовому
засіданні позивачі підтримали.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримала вимоги, викладені у заяві
про уточнення позовних вимог. В
обґрунтування заявлених вимог, позивач
вказала, що відповідачі тривалий час
ображають її та сина, детально
розповіла про зустріч 14 липня 2013 року з
невідомим чоловіком, якого вважає
зятем відповідача ОСОБА_3, зазначила, що
розмова з відповідачем ОСОБА_5 мала
місце біля квартири ОСОБА_6, а не у
квартирі, уточнила, що перебувала у
службовому приміщенні Богуславського
райвідділу міліції 16 липня 2013 року.

Конкретизувати які відомості були
поширені кожним з відповідачів та при
яких обставинах не могла, постійно
стверджувала, що відповідачі ображають
її та принижують протягом багатьох
років, на запитання осіб, що беруть
участь у справі та суду надавала
суперечливі пояснення щодо відомостей,
які були поширені щодо неї
відповідачами. Вказала, що ОСОБА_3
обзивала її «проституткою», відповідач
ОСОБА_4 говорив, що вона «дурна», «з
психушки», відповідач ОСОБА_4 говорила,
що вона «брехуха», «проститутка»,
«дибільна», «ОСОБА_9 зробив квитки».

Позивач ОСОБА_2 також підтримав вимоги,
викладені у заяві про уточнення
позовних вимог. Обґрунтовуючи позовні
вимоги, пояснив, що 14 липня 2013 року мав
зустріч із зятем відповідача ОСОБА_3,
який ображав та штовхав їх з матір'ю,
вимушені були з квартири ОСОБА_6
телефонувати до міліції. Біля квартири
ОСОБА_6 відповідач ОСОБА_5 говорив, що
вивезе у ліс і закопає, відповідач
ОСОБА_4 говорила, що вони з матір'ю
поробили чорнобильську пенсію, мають
жовті білети. 15 липня 2013 року на вулиці
в присутності ОСОБА_10 ОСОБА_4 називала
ОСОБА_1 «сучкою». Перебуваючи у
службовому приміщенні Богуславського
райвідділу 16 липня 2013 року, відповідачі
заявляли, що вони поробили жовті
білети. Відповідач ОСОБА_3 14 та 15 липня
2013 року погрожувала вбивством.

Підтримав заявлені позивачами вимоги
їх представник ОСОБА_12 Обґрунтовуючи
позовні вимоги, послався на ті
обставини, що позивачі нервуються, з
урахуванням віку та стану здоров'я не
можуть детально відтворити подій 14, 15
та 16 липня 2013 року, та конкретизувати
відомості, що були поширені кожним з
відповідачів. Вказав, що відповідачі
принизили честь та гідність позивачів
поширенням неправдивих відомостей та
образливими висловлюваннями.

Відповідач ОСОБА_3 заявлені позови не
визнала. Суду пояснила, що ніяких
відносин з позивачами не має. 14 липня 2013
року мала зустріч з ними у під'їзді
будинку, в якому мешкає, при якій
позивач ОСОБА_2 наніс їй удар, після
чого позивачі втекли до іншого
під'їзду. ЇЇ зять ОСОБА_13 викликав
швидку та міліцію. Вона надала
працівнику міліції пояснення, до
під'їзду ОСОБА_6, де були позивачі не
ходила. 16 липня 2013 року її та інших
відповідачів запросив дільничний
інспектор ОСОБА_11 В його службовому
кабінеті позивачі доказували, що їх
били, позивач ОСОБА_1 постійно кричала
та обзивала її зятя, говорила, що вона
хвора, махала медичною карточкою. ЇЇ
зять ОСОБА_5 сказав, що нада лікуватися,
якщо хворі, а не нападать на людей.

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги також
не визнав. Суду пояснив, що 14
липня 2013 року зателефонувала теща
ОСОБА_3 і сказала, що її побили. Він
прийшов до її місця проживання, там
були працівники міліції, ОСОБА_13
надавав їм пояснення. З'ясувавши де
позивачі, він з двома працівниками
міліції пішов до квартири ОСОБА_6
Господарка відкрила двері, позивачі
вийшли з квартири в коридор. Він
запитав позивачів як можна так вчиняти
і нападати. 16 липня 2013 року він також
перебував у службовому кабінеті
дільничного інспектора ОСОБА_11., де
позивач ОСОБА_1 постійно кричала,
доказувала, що вона і син хворі. Він
сказав, що потрібно лікуватися, якщо
хворі, а не нападать на людей. Звертався
до позивачів у запитувальній формі,
нічого не стверджував, їх не ображав.

Не визнала заявлені позивачами позовні
вимоги відповідач ОСОБА_4 Про
обставини, що мали місце 14 та 16 липня 2013
року, надала пояснення, аналогічні
поясненням відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_5, заперечила обставини,
викладені позивачами про події, які
мали місце 15 липня 2013 року під час їх
зустрічі на вулиці. Вказала, що
образливих слів позивачам не говорила.

Представник відповідачів ОСОБА_14
заявлені позивачами вимоги вважає
безпідставними, оскільки відповідачі
не розповсюджували про них неправдивих
фактів, звернення особи до
правоохоронного органу не можливо
розцінювати як поширення
недостовірної інформації.

Суд, заслухавши сторони, представників
сторін, свідків, дослідивши надані
документи і матеріали, всебічно та
повно з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи, прийшов
до висновку, що позов не підлягає
задоволенню.

Згідно частини 4 статті 32 Конституції
України кожному гарантується судовий
захист права спростовувати
недостовірну інформацію про себе і
членів своєї сім'ї та права вимагати
вилучення будь-якої інформації, а також
право на відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, завданої збиранням,
зберіганням, використанням та
поширенням такої недостовірної
інформації.

Статтею 16 ЦК України передбачено
способи захисту цивільних прав та
інтересів, право на застосування яких
виникає у потерпілої особи у разі
порушення її цивільного права чи
інтересу та застосовуються в
залежності від характеру порушення її
права чи інтересу.

За частиною 1 статті 201 ЦК України
особистими немайновими благами, які
охороняються цивільним
законодавством, є, в тому числі, честь,
гідність і ділова репутація.

Відповідно до частини 1 статті 275 ЦК
України фізична особа має право на
захист свого особистого немайнового
права від протиправних посягань інших
осіб. Захист особистого немайнового
права здійснюється способами,
встановленими главою 3 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 277 ЦК України
фізична особа, особисті немайнові
права якої порушені внаслідок
поширення про неї та (або) членів її
сім'ї недостовірної інформації, має
право на відповідь, а також на
спростування цієї інформації.

У відповідності до статті 1 Закону
України «Про інформацію» під
інформацією розуміють документовані
або публічно оголошені відомості про
події та явища, що відбуваються у
суспільстві, державі та навколишньому
природному середовищі.

Частина 2 статті 302 ЦК України
встановлює, що фізична особа, яка
поширює інформацію, зобов'язана
переконатися в її достовірності.

Виходячи із вказаного вище,
інформацією, що не відповідає
дійсності, є відомості, які вказують на
факти (дії чи події), що не існували в
дійсності або існували не в такому
вигляді, як про це зазначають такі
відомості.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачі та відповідач ОСОБА_3
проживають по-сусідству в будинку під
номером АДРЕСА_1. Позивач ОСОБА_1 є
матір'ю позивача ОСОБА_15 Відповідач
ОСОБА_4 є дочкою відповідача ОСОБА_3 та
дружиною відповідача ОСОБА_5
Добросусідських відносин сторони не
мають. Вказані обставини не
заперечуються сторонами.

Встановлено, що 14 липня 2013 року
позивачі в під'їзді будинку під номером
АДРЕСА_1 Київської області мали зустріч
із відповідачем ОСОБА_3 та її зятем
ОСОБА_13 До будинку виїздила
слідчо-оперативна група у складі
старшого оперуповноваженого ОСОБА_7.,
дільничного інспектора ОСОБА_8, водія
ОСОБА_9

14 липня 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулася до Богуславського РВ ГУ МВС
України в Київській області з
повідомленням про вчинення невідомою
особою відносно неї та сина ОСОБА_2
протиправних дій в під'їзді будинку, де
вони проживають. Протиправні дії
полягали в образах та намаганні
затіяти бійку.

Повідомлення було зареєстроване в
журналі єдиного обліку Богуславського
РВ ГУ МВС України в Київській області 14
липня 2013 року за № 1583.

В ході проведення перевірки було
встановлено, що між заявницею ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 виникають сварки із-за
сусідських неприязних відносин. 14
липня 2013 року близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_1
та ОСОБА_2, взявши пластикові пляшки з
водою, зібралися йти на земельну
ділянку, що поруч з будинком, де вони
проживають, щоб полити городні
культури. Коли вони були на східцях, з
квартири під номером 9 вийшла ОСОБА_3 та
її зять. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з одного
боку та ОСОБА_3 і її зятем з іншого боку
виникла суперечка та штовханина.

15 липня 2013 року до Єдиного реєстру
досудових розслідувань на підставі
заяви відповідача ОСОБА_3 внесені
відомості про кримінальне
правопорушення по факту спричинення їй
14 липня 2013 року тілесних ушкоджень.
Розпочато та триває досудове
розслідування.

Вказані обставини підтверджені листом
начальника Богуславського РВ ГУ МВС
України в Київській області № 3684 від 23
липня 2013 року, висновком ДІМ
Богуславського РВ ГУ МВС України в
Київській області ОСОБА_11. від 19 липня
2013 року, довідкою заступника
начальника СВ Богуславського РВ ГУ МВС
України в Київській області про
прийняття і реєстрацію заяви №
4071 від 8 серпня 2013 року, довідкою
слідчого СВ Богуславського РВ ГУ МВС
України в Київській області про
прийняття і реєстрацію заяви № 6766 від 18
грудня 2013 року.

15 липня 2013 року позивачі та відповідач
ОСОБА_4 випадково зустрілися на вулиці
Миколаївська міста Богуслава
Київської області.

16 липня 2013 року сторони були запрошені
до дільничного інспектора ОСОБА_11. та
разом перебували в службовому
приміщенні Богуславського РВ ГУ МВС
України в Київській області, де
виясняли відносини, приймали міри до
примирення.

Про обставини, які мали місце 14, 15 та 16
липня 2013 року, відповідачі надали
пояснення, які повністю суперечать
поясненням позивачів.

Згідно з положеннями статті 277 ЦК і
статті 10 ЦПК України обов'язок довести,
що поширена інформація є достовірною,
покладається на відповідача, проте
позивач має право подати докази
недостовірності поширеної інформації.
Позивач повинен довести факт поширення
інформації відповідачем, а також те, що
внаслідок цього було порушено його
особисті немайнові права.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму
ВСУ від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи» недостовірною
вважається інформація, яка не
відповідає дійсності або викладена
неправдиво, тобто містить відомості
про події та явища, яких не існувало
взагалі або які існували, але відомості
про них не відповідають дійсності
(неповні або перекручені).

Позивачі не довели факт поширення
відповідачами інформації, яка була
викладена ними у заявах про уточнення
позовних вимог.

Свідки, що були допитані судом за
клопотанням позивачів, не підтвердили
обставин, про які вказували позивачі,
звертаючись за захистом порушеного
права до суду.

Свідок ОСОБА_7 показав, що 14 липня 2013
року у складі слідчо-оперативної групи
виїздив до місця проживання позивачів
та відповідача ОСОБА_3 На обличчі
останньої були ушкодження, вона надала
пояснення, з яких слідувало, що
ушкодження нанесені позивачем ОСОБА_2
Він, дільничний ОСОБА_8 та відповідач
ОСОБА_5 піднялися до однієї з квартир,
де перебували позивачі. Там відбулася
розмова, в ході якої ОСОБА_5 запитав
ОСОБА_2 навіщо він ударив тещу. Детально
розмови не пригадує. Не підтвердив того
факту, що відповідач ОСОБА_5
стверджував, що позивачі б'ють його
тещу.

Допитаний як свідок ОСОБА_8 показав, що
14 липня 2013 року виїздив з
оперуповноваженим ОСОБА_7 до місця
проживання сторін. З будинку вийшли
позивачі і вони пішли до службового
автомобіля. За спливом часу інших
обставин не пригадує.

Свідок ОСОБА_9 показав, що працює
міліціонером-водієм чергової частини,
виїздив на службовому автомобілі 14
липня 2013 року до будинку під номером
АДРЕСА_1 разом з дільничним інспектором
ОСОБА_9 та оперуповноваженим ОСОБА_7 По
приїзду перебував у автомобілі, а тому
обставин події підтвердити не може.

В судовому засіданні допитаний як
свідок дільничний інспектор міліції
ОСОБА_11 підтвердив той факт, що між
сторонами тривалий час існують
неприязні відносини. Він запрошував
сторони для врегулювання конфлікту, що
виник між ними, до службового кабінету
16 липня 2013 року. У кабінеті виник спір
про бійку, що мала місце 14 липня 2013 року.
Детальної розмови не пригадує, проте
стверджує, що відомостей та слів,
вказаних позивачами у заявах,
відповідачі не висловлювали. Він був із
сторонами один, хтось із працівників
заходив та відразу виходив, проте не
пригадує хто.

Свідок ОСОБА_16 підтвердив факт
перебування сторін у кабінеті ОСОБА_11,
та пояснив, що сторони емоційно
з'ясовували відносини, проте обставин,
про які вказують позивачі, не
підтвердив.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_10, клопотання
про допит яких задоволено в
попередньому судовому засіданні, на
судові виклики не з'явились. При
розгляді справи позивачі вказали, що
дані свідки не підтвердять обставини,
що мали місце 14 та 15 липня 2013 року у їх
присутності, просили з'ясування
обставин справи закінчувати без допиту
вказаних свідків.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно з вказаним принципом
диспозитивності в основі поведінки
суб'єктів цивільно - правових
відносин лежить їх вільне
волевиявлення, а тому позиція
позивачів про з'ясування обставин
справи без допиту заявлених в
попередньому засіданні свідків ОСОБА_6
та ОСОБА_10 дає підстави для розгляду
справи та ухвалення рішення без
врахування показань вказаних свідків.

Відповідно до ст. 277 ЦК України не є
предметом судового захисту оціночні
судження, думки, переконання, критична
оцінка певних фактів і недоліків, які,
будучи вираженням суб'єктивної думки і
поглядів відповідача, не можна
перевірити на предмет їх відповідності
дійсності (на відміну від перевірки
істинності фактів) і спростувати, що
відповідає прецедентній судовій
практиці Європейського суду з прав
людини при тлумаченні положень статті
10 Конвенції.

Юридичним складом правопорушення,
наявність якого може бути підставою
для задоволення позову про
спростування недостовірної інформації
є сукупність таких обставин:
а) поширення інформації, тобто
доведення її до відома хоча б одній
особі у будь-який спосіб; б)
поширена інформація стосується певної
фізичної чи юридичної особи, тобто
позивача; в) поширення
недостовірної інформації, тобто такої,
яка не відповідає дійсності; г)
поширення інформації, що порушує
особисті немайнові права, тобто або
завдає шкоди відповідним особистим
немайновим благам, або перешкоджає
особі повно і своєчасно здійснювати
своє особисте немайнове право.

Якщо суб'єктивну думку висловлено в
брутальній, принизливій чи
непристойній формі, що принижує
гідність, честь чи ділову репутацію, на
відповідача може бути покладено
обов'язок відшкодувати моральну шкоду.

Наявність жодної із обставин, які є
складовою юридичного складу
правопорушення, що полягає у поширенні
недостовірної інформації, позивачами
при розгляді зазначеної справи не
доведено. Не доведено факт поширення
відповідачами образливих тверджень
щодо них, а тому не доведено факт
порушення їх особистих немайнових
прав.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_5 14
липня 2013 року біля квартири ОСОБА_6
запитав ОСОБА_2 навіщо він ударив його
тещу, 16 липня 2013 року в
службовому кабінеті Богуславського РВ
ГУ МВС України Київської області у
відповідь на повідомлення позивача
ОСОБА_1, що вони мають статус потерпілих
від аварії на ЧАЕС та часто хворіють,
сказав позивачам, що потрібно
лікуватися, якщо хворі, а не нападати на
людей.

Дані висловлення відповідача ОСОБА_5 не
є оцінкою дій, їх не можливо
витлумачити як такі, що містять
фактичні дані, оскільки вони не містять
ствердження про порушення позивачами
законодавства чи моральних принципів.

Однією з засад судочинства,
регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України, є змагальність
сторін та свобода в наданні ними до
суду своїх доказів і у доведенні перед
судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Способами захисту гідності, честі чи
ділової репутації від поширення
недостовірної інформації можуть бути,
крім права на відповідь та
спростування недостовірної
інформації, також і вимоги про
відшкодування збитків та моральної
шкоди, заподіяної такими порушеннями
як фізичній, так і юридичній особі.
Зазначені вимоги розглядаються у
відповідності до загальних підстав
щодо відповідальності за заподіяння
шкоди.

Згідно статті 280 ЦК України
відшкодування моральної шкоди, яка
завдана внаслідок порушення особистих
немайнових прав відшкодовуються на
загальних підставах.

На підставі частини 1 та 2 статті 23 ЦК
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, в тому числі, у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

Дана норма вказує на те, що право на
відшкодування моральної шкоди, яка
полягає у приниженні честі та гідності
фізичної особи, виникає у потерпілої
особи у разі порушення її цивільного
права.

Оскільки судом не встановлено факту
порушення цивільного права позивачів
на повагу до їх честі та гідності,
підстави для відшкодування моральної
шкоди відсутні.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, враховуючи те, що
обставини, на які посилаються позивачі
як на підставу для задоволення позову,
зокрема щодо поширення відповідачами
недостовірної інформації про них, що
потягло за собою порушення особистих
немайнових прав, не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні,
суд прийшов до висновку, що у
задоволенні позову необхідно
відмовити.

У відповідності до правил ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать, в
тому числі, витрати на правову
допомогу.

Згідно з положенням статті 84 ЦПК
України витрати, пов'язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, несуть сторони,
крім випадків надання безоплатної
правової допомоги.

Представником відповідачів надано
розрахунки витрат на правову допомогу
відповідачам та розрахункові
квитанції. З наданих розрахунків
вбачається, що кожен з відповідачів
поніс витрати в сумі 3664 грн. по кожному
із заявлених позовів, загалом у справі
по 7328 гривень.

Вказані витрати не є витратами,
пов'язаними з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, виходячи з наступного.

Особи, які надають допомогу учасникам
процесу, - це учасники процесу, які не
беруть участь у справі, але за їх
допомогою інші особи у судовому
засіданні користуються їх допомогою.

Відповідачами 8 листопада 2013 року
укладено з адвокатом ОСОБА_14 три
договори про надання правової
допомоги, зі змісту яких слідує, що
адвокат зобов'язався надавати
консультативні послуги, здійснювати
складання процесуальних документів та
представництво інтересів замовників в
тому числі в суді.

До суду 21 листопада 2013 року
відповідачами подано заяви про
залучення до участі в розгляді
цивільної справи ОСОБА_14 як особи, яка
надає правову допомогу.

В підготовчій частині судового
засідання суд уточнив у кожного з
відповідачів та адвоката ОСОБА_14 чи
буде він брати участь у справі як
представник відповідачів, що
передбачено положеннями укладених
договорів, чи підлягає вирішенню
питання про залучення його до участі у
справі як особи, яка надає правову
допомогу. При цьому відповідачам та
ОСОБА_14 роз'яснено, що представник
сторони і особа, яка надає правову
допомогу, є різними учасниками
цивільного процесу та наділені різним
обсягом процесуальних прав.

Відповідачі вказали, що ОСОБА_14
здійснюватиме представництво їх
інтересів і користуватиметься
наданими їм правами, просили заяви про
залучення до участі у розгляді
цивільної справи ОСОБА_14 як особи, яка
надає правову допомогу, не розглядати.

Саме в статусі представника
відповідачів ОСОБА_14 брав участь у
розгляді даної цивільної справи,
вчиняв всі процесуальні дії, що мають
вчиняти відповідачі.

До витрат, пов'язаних з розглядом
справи ст. 79 ЦПК України відносить
витрати сторін та їх представників, що
пов'язані з явкою до суду.

До таких витрат можуть бути віднесені:
транспортні витрати, оплата за
наймання житла, добові, компенсація за
втрачений заробіток чи відрив від
звичайних занять. Відповідні витрати
повинні бути підтверджені
документально та відшкодовуються лише
в граничних розмірах.

Факт несення таких витрат
відповідачами та їх представником не
доведено.

На підставі наведеного, ст.ст. 32, 129
Конституції України, ст.ст. 16, 23, 201, 275, 277,
280, 302 ЦК України, ст. 1 Закону України
«Про інформацію», положень постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27
лютого 2009 року № 1 «Про судову практику
у справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної
особи», керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57- 60, 64,
179, 208, 209, 212 - 215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про захист честі й гідності,
стягнення моральної шкоди залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Миронівський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення.

Суддя
підпис
Л.О.Капшук

згідно з оригіналом

Суддя
Л.О.Капшук