Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2013 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Тітової Т.А.

при секретарі Михайловській Т.П.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Добропіллі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 07 березня 2013 року з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 червня 1997 року в виконкомі Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, вказуючи на те, що спільне життя подружжя не підтримують по причині відсутності взаєморозуміння та різних життєвих позицій.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та пояснив, що подружжя спільно не проживають з 05 березня 2013 року, він наполіг на тому, щоб дружина пішла з сім»ї, так як конфлікт не можливо було вирішити в інший спосіб. Дружину призначили на керівну посаду, з цього питання у них різні життєві позиції, це також мало вплив на його рішення про розірвання шлюбу. Вони мешкають окремо, тому шлюб носить формальний характер. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку Анастасію, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають разом з відповідачем. Зазначив, що спору з приводу виховання дітей та розподілу сумісного майна у подружжя не існує.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала і пояснила, що вона не має наміру зберегти сім»ю, так як не погоджується з тими умовами, які висуває позивач залишити роботу і сидіти вдома. Вважає, що сім»ю зберегти не має можливості, тому згодна на розлучення. На протязі 16 років чоловік кожен рік по два-три рази гонив її з квартири, тому це її остаточне рішення.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 07 червня 1997 року в виконкомі Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області за актовим записом №71. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку Анастасію, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають разом з відповідачем. Спільне життя подружжя не підтримують, на даний час мешкають окремо. Шлюб носить формальний характер, тому є підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України. Між подружжям не існує майнового спору та спору з приводу виховання дітей.

На підставі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки обєктивно встановлено, що подальше спільне життя подружжя Шотт не можливе, суд вважає необхідним шлюб між подружжям розірвати.

На підставі ст. ст. 105,112 СК України,

керуючись ст.ст.10, 60, 209 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 07 червня 1997 року в виконкомі Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, актовий запис №71.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через даний суд протягом 10 днів.

Суддя Тітова Т.А.

26.03.2013