Справа №339/696/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2013 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Поляниця М.М.

з участю: секретаря судового засіданні ОСОБА_1

головного державного виконавця Свериди В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця погодженого з начальником відділу державної виконавчої служби Болехівського міського управління юстиції в Івано-Франківській області Про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Болехівського міського управління юстиції в Івано-Франківській області звернувся до суду з зазначеним поданням в обґрунтування якого вказує наступне. В провадженні відділу на виконанні знаходиться виконавчий лист № 2/350/152/2013р. від 25.02.2013р. про стягнення з ОСОБА_2 аліментів за рішенням Рожнятівського районного суду від 13.02.2013 року на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Боржник не виконує рішення суду. Станом на 01 вересня 2013 року заборгованість становить 2783,00грн. За місцем проживання боржника майно на яке можна накласти стягнення відсутнє. Просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

В судовому засіданні головний державний виконавець підтримав подання та додатково зазначив, що за останнім відомим місцем проживання боржника не виявлено. Останній знятий з реєстрації в с. Підбереж за рішенням суду. Всі документи, які надсилаються ОСОБА_2 повертаються.

В судове засідання інші учасники процесу не викликалися у відповідності до вимог ст. 3771 ЦПК України, згідно якої суд негайно розглядає зазначені подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд вислухавши пояснення головного державного виконавця, розглянувши подання, дослідивши матеріали справи та давши їм правову оцінку приходить до наступного висновку.

Статтею 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, право кожного, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання порядку, захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" - громадянин України може бути тимчасово обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.

У відповідності до ст.11 Закону України Про виконавче провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням .

Нормами ст.3771 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Використавши надані законом повноваження старший державний виконавець ВДВС Болехівського міського управління юстиції звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 мотивуючи тим, що у останнього є невиконані зобов'язання по сплаті аліментів та наявна заборгованість у сумі 2783 грн.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На підтвердження невиконання боржником ОСОБА_2 своїх зобов`язань, виконавчою службою представлено виконавчий лист виданий Рожнятівським районним судом, постанова про відкриття виконавчого провадження, виклики, вимога державного виконавця (а.с.3-6)

З даних наданих на запит державного виконавця Болехівською міською радою, ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Калуш, Калуського, Галицького, Долинського, Рогатинського та Рожнятівського районів, акту державного виконавця, вбачається, що нерухомого майна та автотранспорту за ОСОБА_2 не зареєстровано (а.с.10,11,13).

Головним державним виконавцем складено акт, що за місцем проживанням, вказаним у виконавчому листі за ОСОБА_2 майна та коштів на яке можливо звернути стягнення не виявлено (а.с.10).

Даних, про те, що головним державним виконавцем вчинялись дії, щодо повідомлення боржника ОСОБА_2І про наявність невиконаних зобовязань за рішенням суду не надано.

В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які б підтверджували то, що ОСОБА_2. ухиляється від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням суду.

У поданні головного державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відсутні обґрунтування того, що ОСОБА_2, як боржника ухилявся чи ухиляється від виконання зобов'язань, від участі у виконавчому провадженні, зокрема, вчиняє перешкоди в описі арештованого майна та його оцінці з метою наступної реалізації, а лише робиться покликання на сам факт наявності у нього невиконаного зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням, що само по собі не доводить факту ухилення від виконання покладених на нього зобов'язань.

Таким чином, у судовому засіданні не здобуто докази які б свідчили, що боржник, ухиляється від виконання судових рішень, таким чином спростовуються доводи, викладені в поданні про ухилення ОСОБА_2 А.В. від виконання зобов'язань.

Відповідно до ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України допускає такі випадки обмеження свободи пересування, як особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням .

Таким чином Закон, який безпосередньо регулює порядок в'їзду в Україну і виїзду за кордон, такої підстави для тимчасової заборони, як наприклад особа є боржником, у виконавчому проваджені чи невиконання судового рішення, чи до виконання зобов'язань не містить.

Закон чітко вказує на те, що для можливості встановлення заборони повинен мати місце факт ухилення від виконання", а не неможливість виконати рішення з інших причин (наприклад відсутність коштів або майна).

Сама по собі вказівка у поданні на ухилення боржника від виконання зобов'язань за судовим рішенням за відсутності відповідних доказів не свідчить про таке, а на час розгляду подання судом відповідні докази, в т.ч., про фіксацію фактів перешкоджання боржником державним виконавцям у виконанні їх обов'язків, не були надані.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України", ст.3771 ЦПК України, п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження , суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Болехівського міського управління юстиції в Івано-Франківській області про встановлення обмеження у праві виїзду громадянина ОСОБА_2 за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя М.М.Поляниця