Васильківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-159/12
Провадження № 2/362/49/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2013 Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Корнієнка С.В.,

при секретарі - Дрозденко К.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Васильківська міська рада Київської області та відділ Держкомзему в м. Василькові, про визнання недійсним державного акту про право власності на землю,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з вимогами про скасування державних актів на право власності на земельну ділянку відповідача серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 від 25.11.2009 року, оскільки вони накладаються на передану їй 7 березня 2008 року органом місцевого самоврядування у приватну власність земельну ділянку, у зв'язку з чим порушені її майнові права.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник Васильківської міжрайонної прокуратури, що діяв в інтересах позивача, також наполягав на задоволенні її позовних вимог, разом з тим, з його пояснень вбачається, що межі земельної ділянки заявниці на місцевості фактично винесені невірно, оскільки накладаються на земельну ділянку відповідача, межі якої були визначені раніше.

Представник відповідача вимоги позову не визнав, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими, наполягаючи на невірному визначені заявниці координат виділеної їй земельної ділянки на місцевості.

Представник третьої особи - Васильківської міської ради Київської області, не заперечував проти задоволення вимог позову та просив вирішити справу без його участі.

Представник відділу Держкомзему в м. Василькові заперечувала проти позовних вимог, стверджуючи, що земельна ділянка позивача на місцевості винесена неправильно, через що накладається на земельну ділянку належну відповідачеві, та повинна знаходиться в іншому місці.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Відповідно до ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України" є частиною національного законодавства, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом.

Зазначені права гарантовані ст.41 Конституції України.

Цивільне законодавство України зазначає право власності, як право особи на володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Закон захищає право власності.

У відповідності до положень ст.126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

Як вбачається з положень ст. 391 ЦК України, ст.ст.152 і 155 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У разі видання органом виконавчої влади акта, яким порушуються права особи щодо користування належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

У відповідності до рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради № 74 від 19.03.1996 року та договору від 17.04.1996 року, позивачеві на умовах тимчасового користування лише 3-річної оренди для ведення городництва була надана земельна ділянка площею 0,16 га по АДРЕСА_1.

Тобто дія зазначеного договору закінчилася у квітні 1999 року.

Згідно рішення двадцять восьмої сесії Васильківської міської ради п'ятого скликання від 7.03.2008 року, позивачеві передано безоплатно у приватну власність присадибну земельну ділянку загальною площею 0,190 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1.

У відповідності до рішення 47 сесії п'ятого скликання Васильківської міської ради від 07.10.2009 року, затверджені розміри переданої позивачеві безоплатно у приватну власність земельної ділянки, а саме: 0,037 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку та 0,153 га - для ведення особистого селянського господарства.

Згідно до рішень двадцять третьої сесії п'ятого скликання від 31 жовтня 2007 року та тридцять другої сесії п'ятого скликання від 11 липня 2008 року, відповідачеві передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку, а саме: 0,100 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку, та 0,100 га - для ведення особистого селянського господарства, по АДРЕСА_2.

У відповідності до Державних актів про право власності на землю від 25.11.2009 року серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2, відповідач є власницею двох земельних ділянок по АДРЕСА_2, кадастровий НОМЕР_3, площею 0,100 га, для ведення особистого селянського господарства та НОМЕР_4, площею 0,100 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку

Згідно листів відділу Держкомзему Васильківської міської ради від 1.09.2010 року та 20.07.2010 року, під час виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку позивача по АДРЕСА_1,, при внесенні відомостей до бази даних АСК встановлено її накладання на земельну ділянку по АДРЕСА_2, що належить на праві власності відповідачеві.

Факт накладення земельної ділянки позивача, що знаходиться по АДРЕСА_1, на земельну ділянку відповідача по АДРЕСА_2 підтверджується витягом з обмінного файлу схеми розміщення земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, відділу Держкомзему в м. Василькові.

Згідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 51/58-12 від 27 листопада 2012 року, за даними координат кутів поворотів зовнішніх меж землекористування, кадастрові НОМЕР_3 та НОМЕР_4, що встановлені Державними актами про право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відповідають фактичному місцю розташуванню цих земельних ділянок відповідача. На них накладається земельна ділянка якою користується позивач, площею, відповідно, 0,0459 га та 0,0450 га.

Таким чином, аналізуючи зазначені висновки експертизи у сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позивачем не доведено порушення відповідачем її земельних прав, що обумовлено неналежністю виділення позивачу земельної ділянки в натурі та визначення її меж в натурі на місцевості, а тому вимоги позову не можуть бути задоволені.

На підставі наведеного та керуючись ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України", ст.41 Конституції України, ст. 391 ЦК України, ст.ст. 126, 152 і 155 ЗК України, ст.ст.10, 60, 158, 208, 209, 212, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.