РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2013 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Каліщука А.А.

при секретарі Павлович Ю.М.,

з участю представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельного підприємства Фенікс до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої працівником при виконанні трудових обвязків,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із позово до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завіданої працівником при виконанні трудових обовязків. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно наказу №90а від 31.08.2012 р. 01.09.2012 р. відповідача прийнято на посаду бармена ТзОВ ВТП Фенікс. Цього ж дня між позивачем та відповідачем укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно якого відповідач прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпеченість цілості всіх переданих йому від звіт товарно-матреіальних цінностей.

08.10.2012 р. та 28.01.2013 р. проведено інвентаризацію підзвітних відповідачеві товарно-матеріальних цінностей, внаслідок якої виявлено нестачу в сумі 1615,10 грн. та 1229,16 грн.

Оскільки відповідач добровільно не відшкодував завдану шкоду, тому позивач просить стягнути із відповідача на користь ТзОВ ВТП Фенікс 2844,26 грн. шкоди, завданої при виконанні трудових обовязків.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, в обґрунтування надали пояснення аналогічні тим, що викладенні у позові, просять позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні позову, оскільки ОСОБА_4 на час проведення ревізії 08.10.2012 р. та 28.01.2013 р. не працював у ТзОВ ВТП Фенікс, а тому не міг заподіяти позивачу шкоду, завдану нестачею.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 08.10.2012 р. він був присутній під час ревізії. ОСОБА_4 здавав, а він приймав товар. В ході даної ревізії виявлено нестачу в розмірі 1615,10 грн. ОСОБА_4 підписував особисто акт ревізії, зауважень до акта ревізії у нього не було. Розмір нестачі визнав та зобовязувався її відшкодувати.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.08.2012 р. ОСОБА_4 прийнятий на роботу на посаду бармена ТзОВ ВТП Фенікс з 01.09.2012 р. Дана обставина підтверджується наказом № 90а, котрий на час розгляду справи не скасовувався, є чинним.(а.с.6).

Із договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.09.2012 р. встановлено, що даний договір укладений між ТзОВ ВТП Фенікс та ОСОБА_4, згідно якого останній взяв на себе повну відповідальність за забезпечення зберігання довірених йому підприємством матеріальних цінностей.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 130 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП) України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Стаття 135-1 цього Кодексу встановлює, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що посада бармена є матеріально-відповідальною, тобто відповідач належить до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП України може бути укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

Пунктами 1, 3 договору про повну матеріальну відповідальність передбачено, що працівник, який займає посаду бармена Бару Ресторану Фенікс, у разі незабезпечення з вини працівника збереження довірених йому матеріальних цінностей визначення розміру заподіяної підприємству шкоди і її відшкодування проводиться відповідно до чинного законодавства (а. с. 7).

Із акту ревізії №13 від 08.10.2012 р. встановлено, що під час ревізії передачі товарів ОСОБА_4 виявлено нестачу в розмірі 1615,10 грн.

Дана обставина підтверджується також показаннями свідка ОСОБА_6, котрий підтвердив, що він під час ревізії він приймав товар у ОСОБА_4 і був присутній під час проведення ревізії. ОСОБА_4 підписував акт ревізії, визнав нестачу в розмірі 1615,10грн. та зобовязувався її відшкодувати.

Крім того, актом ревізії передачі товарів №4 від 28.01.2013 р. підтверджується, що в ході проведеної ревізії виявлено нестачу матеріальних цінностей, котрі довірені ОСОБА_4, в розмірі 1229,16 грн.

Із даного акту вбачається, що ОСОБА_4 надавши письмові пояснення визнав суму нестачі та просив розмір шкоди відрахувати із його заробітної плати.

Згідно ч. 3. ст. 10, ч.1, 2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Проте, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростували доводи позивача про запоядіння ним шкоди, при виконання трудових обовязків, а також її розмір.

Враховуючи те, що ОСОБА_4, будучи матеріально відповідальною особою, допустив незабезпечення збереження довірених йому матеріальних цінностей, внаслідок чого заподіяв позивачу шкоду у розмірі 2844,26 грн., котру добровільно не відшкодував, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є доведеними, а позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 134, 135-1, 135-3 КЗпП України, суд, -

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельного підприємства Фенікс завданих нестачею збитків в сумі 2844 (дві тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 26 коп.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельного підприємства Фенікс 229 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: /підпис/ А.А Каліщук

Згідно з оригіналом.

Суддя А.А. Каліщук