№ 423/542/13-ц
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 квітня 2013 р. м. Попасна

Суддя Попаснянського райсуду Суббота М.І. , вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними ,-

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Попаснянського районного суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд визнати дії правління ОСББ «Комфорт-Попасна» відносно розгляду звернення ОСОБА_1 в адресу Попаснянської міської ради від 02.01.2013 року неправомірними, відмінити прийняте 08.01.2013 року правлінням ОСББ рішення відносно ОСОБА_1, як незаконне та необґрунтоване, та з метою відновлення порушених прав, честі і гідності заявника на підставі Закону України «Про звернення громадян» ст.19 зобовязати управління ОСББ направити виконкому Попаснянської міської ради спростування на зміст листа № 5 від 09.01.2013року.

Цивільно-процесуальним законодавством України визначений єдиний порядок предявлення позову до суду, що встановлено Главою 2 (Предявлення позову. Відкриття провадження у справі) ЦПК України та згідно з ч. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Вивчивши матеріали вказаної позовної заяви, суд вважає , що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а саме - позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Також, стосовно змісту позовної заяви ч. 2 ст. 119 ЦПК України передбачає обов'язкові вимоги до позовної заяви, а ч. 4 ст. 119 ЦПК України зазначає, що цей перелік не є вичерпним.

Так, зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. По суті, цей пункт є відображенням прохальної частини позовної заяви. Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить визнати дії правління ОСББ «Комфорт-Попасна» відносно розгляду звернення ОСОБА_1 в адресу Попаснянської міської ради від 02.01.2013 року неправомірними, відмінити прийняте 08.01.2013 року правлінням ОСББ рішення відносно ОСОБА_1, як незаконне та необґрунтоване, та з метою відновлення порушених прав, честі і гідності заявника на підставі Закону України «Про звернення громадян» ст.19 зобовязати управління ОСББ направити виконкому Попаснянської міської ради спростування на зміст листа № 5 від 09.01.2013року. З переліченого суду не зрозуміло, яку форму захисту позивач просить від суду та які його права були порушені відповідачем.

Відповідно до п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Всупереч цього, позовна заява в повному обсязі не відповідає зазначеним положенням.

Так, позивач в своїй заяві не конкретизував, які саме дії правління ОСББ «Комфорт-Попасна» відносно розгляду його звернення до Попаснянської міської ради він вважає неправомірними і не обґрунтував цієї вимоги.

Вимагаючи скасувати прийняте 08.01.2013 року правлінням ОСББ рішення відносно позивача, як незаконне та необґрунтоване, суду він цього рішення не надав, що позбавляє суд можливості встановити наявність обставин, що обґрунтовують вимоги і які мають значення для вирішення справи відповідно до ст. 57 ЦПК України.

Із змісту позовної заяви незрозуміло, які права, свободи чи інтереси позивача порушені. Незрозумілим є і наявність спору, який просить вирішити позивач, при умові, що позивач посилається на порушення його прав, честі і гідності та просить зобовязати управління ОСББ направити виконкому Попаснянської міської ради спростування на зміст листа № 5 від 09.01.2013року на підставі ст.. 19 Закону України «Про звернення громадян».

Суд зазначає, що Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення. Таким чином, цей закон не регулює питання про захист гідності, честі та судовий захист права на спростування недостовірної інформації про особу.

Також позивачем в порушення вимог ч. 6 ст. 119 ЦПК не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, на яку позивач посилається в заяві, або наявності підстав для звільнення від доказування

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Підстави звільнення від доказування встановлені ст. 61 ЦПК України, згідно із якою не потребують доказування:

- обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; - обставини, визнані судом загальновідомими; - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, якщо у цій справі беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Все вказане вище унеможливлює відкриття провадження у справі.

Згідно з вимогами ст. 121 ЦПК України - суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Копію ухвали направити позивачу.

Розяснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : М.І.Суббота.