Справа № 204/6476/13-ц
Провадження № 6/204/200/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2013 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої - судді Нізік О.В.

при секретарі - Таран К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
подання Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження виїзду за кордон
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

в с т а н о в и в:

04 вересня 2013 року Жовтневий ВДВС ДМУЮ
звернувся до суду з поданням про
тимчасове обмеження виїзду за кордон
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування
заявлених вимоги заявник посилається
на те, що на виконанні Жовтневого ВДВС
ДМУЮ знаходиться виконавчий лист
2-1905/2009 виданий 23.10.2009
Красногвардійським районним судом м.
Дніпропетровська про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у
розмірі 250,00 грн. щомісячно від всіх
видів заробітку (доходів) та виконавчий
лист 2-2493 виданий 13.02.2012 р.
Красногвардійським районним судом м.
Дніпропетровська про збільшення
розміру аліментів, що стягуються з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 до 500,00 грн.
щомісячно від всіх видів заробітку
(доходів). У відповідності до ст.18, 25 ЗУ
„Про виконавче провадження" за
виконавчим листом 2-1905 державним
виконавцем 12.01.2010 року була винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження, та за виконавчим листом
2-2493, державним виконавцем 20.02.2012 року
була винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження, які були
направленні сторонам виконавчого
провадження. Боржник не сплачує
аліменти у зв'язку з чим державним
виконавцем було нарахована
заборгованість станом на 27.08.2013 року у
розмірі 11367,73 грн. Просив тимчасово
обмежити у праві виїзду за межі України
до повного виконання рішення боржника -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, який
зареєстрований за адресою: 49055, АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився,
надав заяву, в якій просив відмовити в
задоволенні вимог Жовтневого ВДВС
Дніпропетровського МУЮ про обмеження у
праві виїзду за межі України. В
обґрунтування своєї заяви, ОСОБА_1
вказав, що свої зобов'язання перед
ОСОБА_2 виконує сумлінно, також вказав,
що на даний момент немає закордонного
паспорту.

Інші сторони у судове засідання не
з'явився.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що подання задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Стаття 217 ЦПК України передбачає, що
суд, який ухвалив рішення, може
визначити порядок його виконання,
надати відстрочку або розстрочити
виконання, вжити заходів для
забезпечення його виконання, про що
зазначає в рішенні.

Як встановлено у судовому засіданні, на
виконанні Жовтневого ВДВС ДМУЮ
знаходиться виконавчий лист 2-1905/2009
виданий 23.10.2009 Красногвардійським
районним судом м. Дніпропетровська про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліментів у розмірі 250,00 грн. щомісячно
від всіх видів заробітку (доходів) та
виконавчий лист 2-2493 виданий 13.02.2012 р.
Красногвардійським районним судом м.
Дніпропетровська про збільшення
розміру аліментів, що стягуються з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 до 500,00 грн.
щомісячно від всіх видів заробітку
(доходів).

Стаття 217 ЦПК України визначає порядок
забезпечення виконання рішення суду
при його ухваленні судом із
зазначенням про це в рішенні суду.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України від
21.01.1994 року № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України» громадянинові України може
бути тимчасово відмовлено у видачі
паспорта у випадках, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням, -
до виконання зобов'язань. Ч. 2 ст. 6 цього
Закону передбачено, що громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в`їзду в
Україну громадян України" підставою
для тимчасових обмежень у праві виїзду
громадянина України за кордон, зокрема,
є те, що він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань; такі обмеження можуть
встановлюватися судом шляхом
тимчасового затримання або вилучення
закордонного паспорту боржника.

З прийняттям 04.11.2010 Верховною Радою
України Закону України "Про внесення
змін до Закону України "Про виконавче
провадження" та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)" відповідні
зміни внесені також до Закону України
"Про виконавче провадження", який
визначає умови та порядок виконання
рішень судів та рішень інших органів
(посадових осіб).

Так положеннями статті 11 цього Закону
надано право державному виконавцю у
процесі здійснення виконавчого
провадження, у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням.

За правилами статті 3771 Цивільного
процесуального кодексу України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Слід зазначити що право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження у праві
виїзду за кордон виникає лише у разі
ухилення боржника від виконання,
покладених на нього рішенням суду,
зобов'язань, тобто наявність лише
самого зобов'язання не наділяє
державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон. Окрім того факт
ухилення має підтверджуватись
сукупністю доказів, які державний
виконавець повинен зазначати у
поданні. Так, державним виконавцем не
надано до суду доказів, що боржник має
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон (закордонний паспорт) і
відповідно має реальну можливість
виїхати за кордон, відсутні докази які
б надавали підстави припускати намір
боржника виїхати за межі України.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного, а також оскільки до
суду не надані дані про наявність
закордонного паспорту у боржника або
номер та серія при його наявності, не
вказано у який спосіб треба встановити
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон, не надано доказів того, що
ОСОБА_1 збирається виїхати за межі
України, або фактично знаходиться за
межами України, суд вважає за необхідне
в задоволенні подання Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження виїзду за кордон ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, слід відмовити.

Керуючись ст. 5 ЗУ «Про виконавче
провадження», ст. 6 ЗУ «Про порядок
виїзду з України та в'їзду в України
громадян України», ст. ст. 210, 217, 3771, 293
ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження виїзду за кордон ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
О.В. Нізік