ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 2602/5362/12
провадження № 2/753/2138/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2013 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі КРАВЦОВІЙ Н.О.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач, ОСОБА_2) про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не надає коштів на утримання неповнолітньої доньки, а тому відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України позивач має право стягнення аліментів у розмірі 3/10 від усіх видів доходу до повноліття дитини.

Ухвалою суду від 14.01.2013 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у судовому засіданні.

До початку судового розгляду справи, позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини.

Позивач в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги визнав з урахуванням їх уточнень.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, сторони перебували з 20.04.1991 року по 13.04.2012 року у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_3.

Спільне господарство сторони не ведуть, не живуть єдиною сімєю, проживають за різними адресами. Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання та виховання.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Оцінюючи в сукупності надані до суду докази та те, що дії відповідача стосовно визнання позову не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з урахуванням їх уточнення повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180, 181, 183 СК України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 213 - 215, 218, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4; зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 20.12.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.