Справа № 2-196/13 Головуючий у І інстанції Мора О.М.
Провадження № 22-ц/780/2165/13 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 40 23.05.2013
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Данілова О.М., Суханової Є.М.,

при секретарі: Черненко І.Ю.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 лютого 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання спільною сумісною власністю подружжя будівельних матеріалів та грошових коштів витрачених на зведення житлового будинку, стягнення грошової компенсації.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2012 року позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення одноразової компенсації за 2/3 частини вартості будівельних матеріалів та робіт, що витрачені на спорудження житлового будинку за адресою: м. Обухів, м-н Лукавиця, будинок № 276.

Свої вимоги обгрунтовувала тим, що із відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі із 06 листопада 2002 року по 09 серпня 2012 року. Від шлюбу мають дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За час шлюбу, за спільні кошти, на земельній ділянці розміром 0,10 га, яка була отримана у 2005 році для будівництва та обслуговування житлового будинку, був збудований спірний будинок. Вартість будинку згідно даних Обухівського БТІ складає 585 637 грн. Право власності на вказаний будинок не оформлено.

Після розірвання шлюбу, згоди про поділ спільного майна сторони не досягли, тому позивач звернулася до суду і просила з урахуванням уточнень до позову визнати спільною сумісною власністю подружжя будівельні матеріали та грошові кошти, що були витрачені на зведення житлового будинку за адресою: м. Обухів , м-н Лукавиця, будинок № 276, стягнути з відповідача на її користь компенсацію 2/3 частини вартості будівельних матеріалів та робіт, що витрачені на спорудження житлового спірного будинку.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 20 лютого 2013 року позов задоволений частково. Визнано спільною сумісною власністю подружжя будівельні матеріали житлового будинку за адресою: Київська область, м. Обухів, м-н Лукавиця, будинок № 276.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, і постановити в цій частині нове рішення про задоволення позову. В іншій частині рішення позивач не оскаржує.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що будівельні матеріали придбані на будівництво спірного житлового будинку є спільним майном подружжя відповідно до ст.ст. 69-72 СК України.

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи .

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із 06 листопада 2002 року по 09 серпня 2012 року. Від шлюбу мають дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

За час шлюбу, за спільні кошти, на земельній ділянці розміром 0,10 га, яка була отримана у 2005 році для будівництва та обслуговування житлового будинку, був збудований спірний будинок. Вартість будинку згідно даних Обухівського БТІ складає 585 637 грн. Право власності на вказаний будинок не оформлено.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, тощо) самостійного заробітку.

Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п. 22,23, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК) , відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Відповідно до положень ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом вказаної норми особа, яка вважає, що її право порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який, як правило, визначається спеціальним законом (Цивільний Кодекс чи інший акт цивільного законодавства), що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Захист прав одного із подружжя здійснюється шляхом визнання спільною сумісною власністю подружжя квартир, жилих й садових будинків; земельних ділянок та насаджень на них, продуктивної і робочої худоби, засобів виробництва, транспортних засобів; грошових коштів, акцій та інших цінних паперів, паєнакопичень в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошових сум та майна, належних подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Як видно із матеріалів справи, і цього не заперечує позивач, на даний час будинок побудований, і згідно довідки про погодження прийняття обєкта будівництва в експлуатацію ( а.с. 17) будинок проходить стадію оформлення введення в експлуатацію.

За таких обставин, на даний час існує побудований житловий будинок, а не будівельні матеріали та грошові кошти, витрачені на його будівництво, які ОСОБА_2 вважає спільним сумісним майном подружжя і просила стягнути компенсацію, тому вимоги позивача є безпідставними і необґрунтованими, оскільки такий обєкт як будівельні матеріали та грошові кошти, витрачені на його будівництво не існує.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення позову в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя будівельних матеріалів та грошових коштів витрачених на зведення житлового будинку, не дав належну оцінку зібраним доказам, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові, оскільки позивачем обрано неналежний спосіб захисту свого порушеного права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 лютого 2013 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання спільною сумісною власністю подружжя будівельних матеріалів та грошових коштів витрачених на зведення житлового будинку відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: