АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/774/198/13 Головуючий 1-ої інстанції - Головін В.О.
Категорія 48 Доповідач - Макаров М.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2013 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Красвітної Т.П., Міхеєвої В.Ю.

при секретарі - Завідоновій К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2012 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 01 жовтня 2012 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1. підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_1, виданого 15 вересня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, сторони з 15 вересня 2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3).

Із свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого 26 червня 2007 року відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3, батьками якої записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.2).

З матеріалів справи також вбачається, що сторони спільно не проживають, а неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивача.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 та стягуючи аліменти з відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки не надає, хоча має таку можливість.

Проте з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 СК України способом виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленністю між ними. За домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач працює на посаді електрослюсар підземний ВСП "Шахта ім. Героїв комсомолу" ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" (а.с.13).

Крім того, відповідно до заяви відповідача від 04 жовтня 2011 року про утримання з його заробітної плати аліментів в розмірі 25%, з відповідача стягуються аліменти у вказаному розмірі з жовтня 2011 року, що підтверджується довідкою про нарахований дохід за місцем роботи з жовтня 2011 року по липень 2012 року, та довідками за №1465 від 10 грудня 2012 року та №44 від 10 січня 2013 року про утримання алументів (а.с. 13, 33, 37).

Також, як вбачається з виписки по картковому рахунку НОМЕР_3 ОСОБА_2, наданої ПАТ КБ "Приватбанк" позивач за період з 06 січня 2012 року по 08 січня 2013 року отримує аліменти від відповідача, які перераховуються підприємством, на якому працює відповідач (а.с. 38-40).

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Звертаючись із вказаним позовом позивач не зазначила, яким же чином її права порушені, невизнані або оспорювані, проте як вбачається з матеріалів справи саме сплата аліментів з жовтня 2011 року відбулася за домовленністю сторін, оскільки відповідачем було написано заяву до підприємства про утримання з нього аліментів у розмірі 25 % від свого заробітку, а позивачем було відкрито картковий рахунок в банківській установі для зарахування вказаних платежів.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленністю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

У зв'язку з цим колегія суддів важає, що звернення позивача до суду із вказаним позовом є передчасним, оскільки права позивачки не порушені, а в разі зміни матеріального становища відповідача чи інших підстав, позивач має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Проте суд першої інстанції на ці вимоги уваги не звернув, у зв'язку з чим рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303,307,309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2012 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: