Справа № 1006/5358/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2013 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді Унятицького Д.Є.,

при секретарі - Андрієнко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Садівницького товариства "Калина", третя особа - реєстраційна служба Бородянського районного управління юстиції Київської області про визнання недійсними деяких положень статуту СТ "Калина", та зустрічним позовом Садівницького товариства "Калина" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що вона не є членом садівничого товариства і їй на праві приватної власності належить земельна ділянка №5 для ведення садівництва, яка розташована на території садівничого товариства "Калина", деякі положення статуту якого, суперечать чинному законодавству та можуть призвести до порушення її прав.

Тому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 4 березня 2013 року, просила визнати недійсними наступні пункти Статуту СТ "Калина", затвердженого Загальними зборами СТ "Калина", протокол №1 від 17 листопада 2009 року: друге речення в п.п. 4.1.5. "Власник приватної земельної ділянки має право продати (подарувати, передати в спадщину, в оренду, тимчасове користування, обміняти) в разі повного розрахунку з Товариством по членським та цільовим внескам, а також добровільно відмовитися від зазначеної ділянки"; останнє речення в п.7.2 "На ділянки виключених членів Товариства припиняється подача води, електроенергії та надання інших послуг"; п.7.5 "Відчуження землі (купівля, продаж, дарування, обмін, спадкування) приватним власником, який не є членом Товариства, здійснюється ним згідно існуючого законодавства при обов'язковій умові внесення всіх платежів у касу товариства за минулі та поточні роки згідно договору"; в частині, що стосується власників земельних ділянок не членів Товариства п.10.16 "В разі регулярної несплати членом Товариства або власником земельної ділянки встановлених внесків і платежів, невиконання рішень загальних зборів, Правління, вимог Статуту, Правління приймає рішення про припинення подачі електроенергії та надання інших послуг. Подальше підключення електроенергії та надання послуг здійснюється після погашення заборгованості та вартості послуг електрика та інших фахівців"; перше речення п.2.14 "контроль за освоєнням земельної ділянки та дотриманням правил будівництва будинків здійснюють Правління Товариства в межах своєї компетенції, а також відповідні державні органи."; п.2.16 перше речення "садові ділянки повинні обмежуватись огорожами, що забезпечують схоронність майна."; п.3.3. "власник земельної ділянки, оформленої в приватну власність, який не бажає стати членом Товариства повинен укласти з товариством договір на користування водою, електроенергією, загальними дорогами, колективним майном, та ін.", в частині укладення договору, власником земельної ділянки, оформленої в приватну власність, який не бажає стати членом Товариства щодо користування загальними дорогами.

Садівницьке товариство "Калина" звернулось до суду із зустрічним позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 як член товариства з 1984 року не сплачує членські внески з жовтня 2009 року. Рішенням загальних зборів від 18 квітня 2010 року та від 14 червня 2011 року визначено, що щомісячні членські внески становлять не менше 50 гривень. Тому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Садівницького товариства "Калина" заборгованість по членським внескам в сумі 2100 гривень, витрати по сплаті судового збору у розмірі 229 гривень 40 копійок, витрати на правову допомогу в сумі 500 гривень.

В судовому засіданні представники ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 первісний позов підтримали, посилаючись на викладені в ньому доводи, зокрема пояснили, що оскаржувані положення статуту можуть призвести до порушень в майбутньому прав ОСОБА_1. Крім того, СТ "Калина" не має права обмежувати права власників земельних ділянок, Правилами користування електричною енергією, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, не передбачено відключення електроенергії за несплату членських чи цільових внесків, невиконання рішень загальних зборів, Правління, вимог Статуту, або виключення споживача з числа членів садового товариства, обов'язок укласти договір на користування майном товариства та отримання послуг від нього порушує принцип свободи договору. Також товариство не має право зобов'язувати огороджувати земельну ділянку огорожами та здійснювати контроль за будівництвом. Щодо зустрічного позову, представники заперечували проти його задоволення посилаючись на те, що ОСОБА_1 з 2007 року не являється членом садівничого товариства, а тому не повинна була сплачувати членські внески.

Третя особа - реєстраційна служба Бородянського районного управління юстиції Київської області в судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

У відкритому судовому засіданні представники СТ "Калина" ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проти позову ОСОБА_1 заперечували, вважали доводи позовної заяви надуманими. Зустрічний позов підтримали, посилаючись на викладені в ньому доводи.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та зустрічного позову СТ "Калина" немає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2007 року не являється членом СТ "Калина", оскільки у лютому 2007 року подала заяву про вихід з його членів, що підтверджується копією заяви (а.с.192), та встановлено рішенням Бородянського районного суду від 10 січня 2013 року (а.с.177), що відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України не потребує доказуванню.

Оскільки за зустрічним позовом заявлені позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 В,В, заборгованості за членськими внесками з жовтня 2009 року, тобто за період коли вона не була членом СТ "Калина", то підстав для задоволення зустрічного позову не вбачається.

Загальними зборами Садівницького товариства "Калина" від 17 листопада 2009 року було затверджено Статут Садівницького товариства "Калина" (а.с.114), який має 14 розділів.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положення пункту 4.1.5. Статуту СТ "Калина" не порушує прав позивачки ОСОБА_1 зважаючи на те, що він міститься у Розділі який встановлює права члена садівницького товариства, а позивачка такою не являється.

Також не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні порушення прав позивачки, яка не являється з 2007 року членом цього товариства, внаслідок існування інших оскаржуваних положень статуту, а припущення, що на підставі зазначених положень статуту можливо в майбутньому будуть порушуватись права позивачки, не може бути підставою для задоволення позову, оскільки не відповідає завданням цивільного судочинства відповідно до ст.1 ЦПК України, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Крім того, необхідно зазначити, що статут регулює, в тому числі, відносили між товариством та його членами щодо користування майном товариства та його послугами, на підставі відповідних рішень товариство має отримувати плату на утримання цього майна та за надання послуг, тому є цілком очевидним, що у разі виходу з членів товариства надання таких послуг чи користування майном товариства повинно бути припинене. Однак у разі наявності воли власника земельної ділянки користуватися майном товариства або його послугами відповідно до чинного цивільного законодавства сторони можуть укласти договір про це.

Згідно з п.2.1 Порядку застосування тарифів на електроенергію, що відпускається населенню і населеним пунктам, затвердженого Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 10 березня 1999 р. N 309 (у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 10 липня 2002 р. N 758), до населених пунктів відносяться споживачі, які розраховуються з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим лічильником за електроенергію, яка споживається населенням для різних побутових потреб у житлових будинках, квартирах, гуртожитках, для потреб особистих підсобних господарств, присадибних і садових ділянок, дач, освітлення гаражів та боксів для особистих автомобілів, човнів, а також установи виконання покарань і лікувально-трудові профілакторії, слідчі ізолятори.

Відповідно п.п. 12.3., 12.4 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 р. N 28 (у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17 жовтня 2005 р. N 910), населений пункт на підставі договору про постачання електричної енергії здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами населеного пункту для задоволення комунально-побутових потреб споживачів населеного пункту, для технічних цілей та інших потреб населеного пункту. За обсяг закупленої електричної енергії з постачальником електричної енергії розраховується населений пункт відповідно до умов договору. Закупівля електричної енергії у постачальника за рахунок коштів споживачів населеного пункту, умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів населеного пункту, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту регулюються установчими документами населеного пункту та/або укладеними у встановленому законодавством порядку договорами між споживачами населеного пункту та населеним пунктом щодо обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що будь-який член товариства, який користується електроенергією є споживачем населеного пункту, і взаємовідносини щодо користування та розрахунків за електроенергію між садовим товариством та його членом регулюються статутом.

У разі виходу з членів садового товариства зазначені правовідносини припиняються, і садівниче товариство не має право вимагати від колишнього члена плати за електроенергією, але обов'язок сплачувати за електроенергію за загальним розрахунковим лічильником у СТ перед постачальником електроенергії залишається, в тому числі і за спожиту електроенергію колишнім членом товариства. Права та обов'язки колишнього члена садового товариства, як споживача електроенергії повинні встановлюватися тристороннім договором, відповідно до якого постачальник електроенергії отримує плату за спожиту електроенергію, а СТ отримує плату за обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту.

Оскільки строки укладення тристороннього договору законодавство не встановлює та не пов'язує з моментом виходу з членів товариства, а відносини між населеним пунктом та населенням, коли споживачем електричної енергії є населений пункт регулюються установчими документами, то суд вважає, що положення статуту щодо можливості відключення електроенергії у разі виходу із членів товариства, не виконання вимог статуту, відповідає чинному законодавству і не порушує прав ОСОБА_1

Керуючись ст. 22, 24 Закону України "Про громадські об'єднання", ст.3,11,12 ЦК України, Порядком застосування тарифів на електроенергію, що відпускається населенню і населеним пунктам, затвердженим Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 10 березня 1999 р. N 309, Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 р. N 28, ст.3, 11, 60,61, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

У позові ОСОБА_1 до Садівницького товариства "Калина", третя особа - реєстраційна служба Бородянського районного управління юстиції Київської області про визнання недійсними деяких положень статуту СТ "Калина", відмовити.

У позові Садівницького товариства "Калина" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційні скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

ОСОБА_6sp; Д.Унятицький