Справа № 1620/3582/2012
Провадження № 4-с/541/7/2013
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2013 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Альошиної Н.М.,

при секретарі Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргород скаргу ОСОБА_1 на рішення посадової особи відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, головного державного виконавця Лисенко Оксани Вікторівни, заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_2,

В с т а н о в и в:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідною скаргою, в якій просив суд скасувати розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з 01.04.2011 року по 01.11.2012 року (№ 378/23 від 01.11.12 р.) складений головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві ОСОБА_3

На обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 зазначив про те, що 09.07.2009 року Миргородським міськрайонним судом було видано виконавчий лист № 2-901 про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Він ніде не працював і не мав можливості регулярно сплачувати аліменти тому станом на 01.04.2011 року утворилася заборгованість по їх сплаті в розмірі 3871,20грн.

На початку квітня 2011 року бажаючи працевлаштуватись виїхав до м. Києва, про що заздалегідь повідомив працівників ВДВС Миргородською МРУЮ про зміну місця проживання. При цьому йому було вручено розрахунок заборгованості по аліментах, розмір якої станом на 01.04.2011 року складав 3871.20 грн.

05.04.2011 року заступником начальника ВДВС Миргородського МРУЮ ОСОБА_5 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а виконавчий лист направлено до ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва.

Працевлаштуватися на роботу в м. Києві не вдалося і 7 травня 2011 року він був вимушений повернутися до м. Миргорода. В липні місяці 2011 року до скаржника зателефонувала працівник ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва з метою встановити чи проживає ОСОБА_1 в м. Києві, на що він повідомив, що з травня місяця проживає в м. Миргороді.

20 грудня 2012 року на його адресу з ВДВС Миргородського МРУЮ надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження зі змісту якої я дізнався, що ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва лише в грудні 2012 року направило виконавчий лист до виконавчої служби м. Миргорода на підставі чого і відкрито виконавче провадження. Цього ж дня він ознайомився з матеріалами виконавчою провадження де серед інших документів мається і довідка-розрахунок складена державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва ОСОБА_3 про заборгованість по сплаті аліментів на суму 24055,68 грн., виходячи із заробітної плати одного середньостатистичного працівника по м. Києву за 2011р, та станом на 01.11.2012р.

Вважає, що розрахунок заборгованості по сплаті аліментів проведений не вірно, виходячи з того, що він вибув з м Києва 7 травня 2011 року і з цього часу проживає в м. Миргороді тому заборгованість по сплаті аліментів повинна нараховуватись виходячи з середньої заробітної плати одного середньостатистичного працівника по м. Миргороду, а не по м. Києву , як було зроблено працівником ВДВС Шевченківського РУЮ; працівником ВДВС не враховано той факт що він 06 травня 2011 року перерахував стягувачу 1001 грн. ,а 18 липня 2011 року ще 4070 грн. в рахунок погашення боргу; державний виконавець ВДВС Шевченківського РУЮ склав довідку заборгованості за період з квітня 2011 року по жовтень 2012 року маючи на увазі, що ОСОБА_1 начеб - то проживав на території м. Києва тоді як в акті від 09.10.2012 року сам він зазначає з виходом на АДРЕСА_1 боржник не проживає більше року.... Таким чином на момент складання довідки - розрахунку заборгованості працівнику ВДВС було відомо, що скаржник не проживає в м. Києві більше року, але не зважаючи на цю обставину він нараховує заборгованість згідно середньостатистичних даних по м. Києву.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Будучи належним чином повідомлений головний державний виконавець Лисенко О.В. відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не зявилась, надавши копії виконавчого провадження.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 запечувала проти задоволення скарги посилаючись на те, що боржник своєчасно не надав заяву до ДВС Шевченківського РУЮ м. Києва про зміну місця проживання.

Заслухавши сторони, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 та вивчивши матеріали справи суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 387 ЦПК України суд за результатами розгляду скарги постановлює ухвалу; У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановлює ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, відповідно до вимог вказаного процесуального Закону суд розглядає скарги на дії державного виконавця та в разі обґрунтованості скарги зобовязує державного виконавця усунути порушення, вимога скаржника щодо скасування судом розрахунку заборгованості по сплаті аліментів з 01.04.2011р. по 01.11.2012р. складеного державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві ОСОБА_3В - не передбачена діючим ЦПК України.

Керуючись ст. 387, 293 ЦПК України,

Ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування розрахунку заборгованості по сплаті аліментів з 01.04.2011р. по 01.11.2012р. складеного державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві ОСОБА_3 відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_8