ун. № 2608/1168/12
пр. № 2/759/2006/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2013 року Святошинський райсуд м. Києва

в складі головуючого судді Кохановської З.С.

при секретарі Копчук Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-ті особи: ОСОБА_4 та ГУ юстиції в м. Києві про визнання часткового недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на частину квартири, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі 11.01.2012 року звернулись до суду з позовом, яким просять визнати частково недійсним, в частині покупця, договір купівлі-продажу нерухомості від 01 серпня 1997 року, оформлений Київською універсальною біржею під реєстраційним № D0532/7790 та записаний в реєстровій книзі Київського міського бюро технічної інвентаризації під № 5888, визнати покупцем ОСОБА_1 на ? частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 по договору купівлі - продажу нерухомості від 01 серпня 1997 року, оформленого Київською універсальною біржею під реєстраційним № D0532/7790, визнати покупцем ОСОБА_2 на ? частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 по договору купівлі - продажу нерухомості від 01 серпня 1997 року, оформленого Київською універсальною біржею під реєстраційним № D0532/7790, визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що 19 квітня 1997 року згідно розпорядження № 1074 Ленінградською районною адміністрацією видано свідоцтво про право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, відповідно до якого спірна квартира належить по ? частки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Після отримання свідоцтва про право власності на житло від 19.04.1997 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було прийнято рішення про відчуження квартири АДРЕСА_3, шляхом її продажу з метою придбання іншої квартири. 01 серпня 1997 року 11-ю Київською державною нотаріальною конторою за ініціативи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було відчужено квартиру АДРЕСА_3 та за отримані кошти ОСОБА_3 в той же день придбано квартиру АДРЕСА_4. На час відчуження квартири та купівлі нової квартири ОСОБА_1 було 7 років а ОСОБА_2 15 років. Крім того, зазначили, що під час відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_2 та укладенні договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 не було отримано дозвіл на продаж власності неповнолітніх дітей а тому у відповідності до ст.ст. 203, 215, 217 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позов, посилаючись на обставини викладені в заяві, пояснивши, що 01.08.1997 року 11-ю Київською державною нотаріальною конторою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відчужено квартиру АДРЕСА_3. За отримані кошти було придбано квартиру АДРЕСА_5, відповідно до договору купівлі-продажу від 01.08.1997 року. Власником квартири стала їх мати, яким чином та в якому порядку відбувалось відчуження квартири їй не було відомо, стало відомо тільки в березні 2011 року після подання позову про поділ майна батьками, пояснення якої підтримав ОСОБА_2 без доповнень.

ОСОБА_2 в дебати не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідач та її представник в судовому засіданні підтримали позов, з обставинами викладеними позивачами погоджуються.

Представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти позову, посилаючись на те, що права позивачів не порушені, оскільки пов'язані родинними стосунками, і позов виник внаслідок поділу майна батьків. Крім того, зазначила, що 09.03.2011 року подано позов про поділ майна, квартира знаходиться у їх розпорядженні. ОСОБА_2 було відомо, що він не власник квартири на час реєстрації своєї дружини в 2006 та 2008 роках, позивачі з 2006 року знали, що їх право порушено, а тому пропустили строк позовної давності.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Представник ГУ юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, просить справу слухати у відсутності представника ГУ юстиції у м. Києві.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого Ленінградською районною державною адміністрацією м. Києва 19 квітня 1997 року (а.с. 6), ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 належало по ? частині квартири АДРЕСА_3.

Батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є: ОСОБА_4 та ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8, 9).

Крім того, між ОСОБА_7 та ОСОБА_5, 16.09.2011 року зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 12), після одруження ОСОБА_5 взяла прізвище чоловіка ОСОБА_5.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 01 серпня 1997 року (а.с. 92) ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ОСОБА_2, який діяв зі згоди своєї матері ОСОБА_3, ОСОБА_4 продали ОСОБА_8, ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_3.

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомості від 01.09.1997 року укладеного Київською універсальною біржею ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_4 у ОСОБА_10, ОСОБА_11 (а.с. 7).

Згідно розпорядження № 1179 від 01.08.1997 року "Про видачу дозволу на продаж квартири ОСОБА_3.", ОСОБА_3 було надано дозвіл на продаж квартири за адресою: АДРЕСА_2 при умові першочергового оформлення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5, 2/4 частини якої на ім'я дітей (а.с. 97).

Відповідно до п. 2 абз. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 року за № 9, відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Таким чином суд дійшов висновку, що вимоги позивачів підлягають задоволенню, оскільки відповідачем при відчуженні квартири за адресою АДРЕСА_2, не було додержано вимог ст. 203 ЦК України, оскільки правочин, що вчиняється батьками, не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Крім того, суд вважає за необхідне поновити строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом, оскільки позивачам стало відомо про порушення їхніх майнових прав після пред'явлення ОСОБА_4 позову про поділ майна подружжя, а саме в березні місяці 2011 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 203, 215, 217 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 року за № 9, ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом.

Позов задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу нерухомості від 01.08.1997 року, укладений між ОСОБА_12 за згодою і дорученням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та ОСОБА_13 за згодою і дорученням ОСОБА_3, зареєстрований Київською універсальною біржою за № Д0532/7790 і Київським міським БТІ 19.08.1997 року за №5888, в частині покупця недійсним.

Визнати покупцем ОСОБА_1 ? частини та ОСОБА_2 ? частини квартири АДРЕСА_6 за договором купівлі-продажу нерухомості від 01.08.1997 року, укладеним між ОСОБА_12 за згодою і дорученням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та ОСОБА_13 за згодою і дорученням ОСОБА_3, зареєстрований Київською універсальною біржою за № Д0532/7790 і Київським міським БТІ 19.08.1997 року за №5888.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на ? частини та ОСОБА_2 на ? частини квартири АДРЕСА_6 за договором купівлі-продажу нерухомості від 01.08.1997 року, укладеним між ОСОБА_12 за згодою і дорученням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та ОСОБА_13 за згодою і дорученням ОСОБА_3, зареєстрований Київською універсальною біржою за № Д0532/7790 і Київським міським БТІ 19.08.1997 року за №5888 залишивши у власності ОСОБА_3 2/4 частини квартири АДРЕСА_6 за договором купівлі-продажу нерухомості від 01.08.1997 року, укладеним між ОСОБА_12 за згодою і дорученням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та ОСОБА_13 за згодою і дорученням ОСОБА_3, зареєстрований Київською універсальною біржою за № Д0532/7790 і Київським міським БТІ 19.08.1997 року за №5888.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ