Справа № 226/1690/13-ц
Справа № 2/226/651/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2013 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Рибкіна О.А.,

при секретарі Конопльовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визначення частки майна в праві спільної сумісної власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 міської ради про визначення частки майна в праві спільної сумісної власності в порядку спадкування.

В обґрунтування вимог вказала, що 6 квітня 2009 р. помер її чоловік ОСОБА_1 Мініслам. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, яка складається з ? частини житлової квартири № 48 будинку № 11, розташованої на м-ні Молодіжний в м. Димитров Донецької області, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло № 2/49-1488, виданого 17.11.1994 року ВО Красноармійськвугілля. Інша ? частина даної квартири належить їй на підставі того ж правовстановлюючого документу. Ії чоловік заповіт на своє майно не складав. Вона та їхня дочка ОСОБА_3 є спадкоємцями за законом першої черги. В шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вона подала заяву про прийняття спадщини, а їхня донька подала заяву про відмову від спадщини. В червні 2013 року вона звернулася до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на вказану житлову квартиру. Однак державним нотаріусом ОСОБА_2 державної нотаріальної контори було винесено постанову від 07.06.2013 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину вищевказаної квартири після смерті чоловіка, оскільки квартира знаходиться у спільній сумісній власності і у правовстановлюючому документі не визначена частка квартири, яка належить спадкодавцю. Вважає, що частки її чоловіка і її у цій квартирі є рівними по ? частині. Просить суд визначити, що частка її чоловіка в праві спільної сумісної власності на вказану квартиру становила ? частину.

Позивач до судового засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву про те, що позовні вимоги визнає і просить суд розглянути справу за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 до судового засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги.

Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 Мінісламом, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7).

6 квітня 2009 року ОСОБА_1 Мініслам помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8).

ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_1 Мініслама та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження і свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про право власності на житло № 2/49-1488 від 17.11.1994 року, виданого Виробничим обєднанням Красноармійськвугілля, квартира №48 будинку №11 на м-ні Молодіжний в м. Димитров Донецької області належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 Мінісламу і ОСОБА_1 (а.с. 9).

Згідно постанови державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори від 07.06.2013 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, яка знаходиться за адресою: м. Димитров Донецької області, м-н Молодіжний, 11/48 після смерті ОСОБА_1 Мініслама, який помер 06.04.2009 року, було відмовлено позивачу через відсутність виділу часток співвласників в спільному майні (а.с.10).

Згідно довідки ОСОБА_2 державної нотаріальної контори від 03.07.2013 року, на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_1 Мініслама, померлого 06.04.2009 року, згідно інформації зі Спадкового реєстру відкрито спадкову справу № 166 від 05.06.2009 року. З заявою про прийняття спадщини за законом звернулася дружина померлого ОСОБА_1 Дочка померлого ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовилася. Заповіти від імені ОСОБА_4 не посвідчувалися (а.с.25).

Згідно ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Якщо частки не визначені, спільна власність двох або більше осіб відповідно до ч.1 ст. 368 зазначеного Кодексу є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 67 Закону України Про нотаріат свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному проваджені.

Згідно п.224 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 1296 ЦК України може одержати свідоцтво про право на спадщину шляхом нотаріального оформлення зазначеного права.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 Мініслама є його дружина ОСОБА_1, яка прийняла спадщину.

Обставини, які б свідчили про існування іншої домовленості між співвласниками вищевказаної квартири щодо розміру часток у спільному майні, судом не встановлено, тому частка кожного з них у цьому майні має бути визначена по ? частині квартири.

Оскільки невизначеність часток у праві спільної сумісної власності позбавляє позивача можливості належним чином оформити свої спадкові права на вищезазначене нерухоме майно, суд вважає необхідним його позовні вимоги задовольнити.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.356, 368, 370, 1268 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визначення частки майна в праві спільної сумісної власності в порядку спадкування задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_1 Мініслама, померлого 6 квітня 2009 року, в праві спільної сумісної власності на квартиру № 48 будинку № 11 мікрорайону Молодіжний м. Димитров Донецької області становить ? частину квартири.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя