Справа №2/359/1042/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області
у складі:

головуючої судді Саган В.М.

при секретарі Стрижиус Н.В.,
Макода Ю.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Борисполя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поновлення позовної давності та
визнання права власності на будинок та
земельну ділянку

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2 в якому просить
поновити строк позовної давності та
визнати право власності на житловий
будинок та земельну ділянку
розташовані за адресою АДРЕСА_2,
Бориспільського району вказуючи, що
29.03.2003 року між ним та відповідачем
ОСОБА_2 була досягнута усна
домовленість та досягнуто усіх
істотних умов, зокрема щодо предмету
майбутнього договору купівлі-продажу
нерухомого майна, часу укладення та
обов»язкового його нотаріального
посвідчення, а саме, що ОСОБА_2 продає а
він ОСОБА_1 купує належний на праві
власності продавцю житловий будинок
АДРЕСА_2. Після отримання грошових
коштів за продаж нерухомого майна,
ОСОБА_2 написала розписку, згідно якої
вона отримала 3000 доларів США за
продажу будинку по АДРЕСА_2
Бориспільського району Київської
області від ОСОБА_1 та зобов»язалась до
20.05.2003 року укласти з ОСОБА_1
нотаріально посвідчений договір
купівлі-продажу нерухомого майна.

Після отриманої обумовленої суми
вартості будинку, 29.03.2003 року ОСОБА_3
передала житловий будинок для
проживання позивачу в користування та
володіння до підписання у нотаріуса
договору купівлі-продажу, а він
приступив до користування та володіння
вказаним майном, а саме: здійснив
ремонт та перебудову будинку та при
будинкових споруд, обробляв земельну
ділянку, сплачував комунальні платежі
та земельний податок.

Позивач вказує, що він виконав усі
обов»язки покупця за договором
купівлі-продажу, а відповідач порушує
його права, ухиляється від
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу будинку АДРЕСА_2, тому
він змушений звернутися в суд за
захистом свого права та просить про
визнання за ним права власності на
вказаний будинок та земельну ділянку
площею 0,30 га, на якій знаходиться
будинок.

Представник відповідача ОСОБА_4
позов не визнав посилаючись на те, що
неодноразово зверталися до позивача
для укладення договору купівлі-продажу
будинку АДРЕСА_2 Бориспільського
району, але той ухилявся від оформлення
вказаного договору.

Суд, вислухавши позивача та його
представника, представника
відповідача, свідків, дослідивши
матеріали справи знаходить, що позов
підлягає задоволенню частково.

Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь які дії,
які не суперечать закону відповідно до
ст.319 ЦК України.

Як встановлено в судовому засіданні
29.03.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
після детальної усної домовленості
та узгодження усіх істотних умов,
зокрема: предмету договору, тобто про
те, що ОСОБА_2, як продавець продає, а
ОСОБА_1 як покупець приймає належний
на праві приватної власності продавцю
ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_2
Бориспільського району з всіма
наявними господарськими спорудами,
присадибною земельною ділянкою
площею 0,3 га., що є в обслуговуванні.
Остаточна ринкова вартість вказаного
будинку в с. Іванків складала 3000 ( три
тисячі) доларів США. Була досягнута
умова та строк укладання договору
купівлі-продажу у нотаріуса - до 20
травня 2003 року. Відповідно
домовленості ОСОБА_1 сплатив суму 3 000
дол. США, повну вартість будинку з
всіма спорудами, а ОСОБА_2 передала
вказаний будинок з всіма спорудами у
власність ОСОБА_1.

Таким чином, як покупець ОСОБА_1
повністю виконав передбачені
цивільним законодавством умови: була
досягнута домовленість за предмет
купівлі-продажу, визначена ціна, умови
оплати, умови передачі купленого
товару, сплачена домовлена сума
вартості товару, товар фактично
повністю переданий у власність
покупця.

ОСОБА_2, як продавець, відповідно
домовленості повністю отримала
обумовлену суму вартості будинку з
всіма спорудами, сама особисто
передала продану нерухомість у
власність покупця ОСОБА_1, вручивши
йому ключі від будинку.

Після отримання позивачкою коштів,
син відповідача - ОСОБА_4 власноручно,
від імені матері і за її проханням
написав розписку про те, що вона -
«ОСОБА_2, паспорт серії НОМЕР_1 виданий
Деснянським РУ ГУ МВС України у м.
Києві 25 .06.2002 р., прописана АДРЕСА_1,
отримала суму 3000 доларів США за
продажу будинку по АДРЕСА_2 Київської
області. Отримала від ОСОБА_1 паспорт
серії НОМЕР_2 виданого Бориспільським
МВ ГУ МВС України в Київської обл. 7
серпня 1996 г. Отримала 30 купюр
номіналом по 100 доларів.» Далі
зазначено в розписці, що « Обязуюсь до
20 мая 2003 года оформить договор купли -
продажи с ОСОБА_1. В цієї розписки
зазначена дата складання - 29.03.2003 г..
Вказано : особа що дала розписку
ОСОБА_2 - подпись, ОСОБА_1 - подпись».

Відповідно до ст.638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї зі сторін має бути
досягнуто згоди. Договір укладається
шляхом пропозиції однієї сторони
укласти договір(оферти) і прийняття
пропозиції(акцепту) другою стороною.

Відповідач, передаючи у власність
ОСОБА_1 житловий будинок умисно не
оформила договір купівлі-продажу
будинку, що підтверджується як самою
розпискою так і показами представника
відповідача, який вказував, що позивач
до них за оформленням договору
купівлі-продажу не звертався.

Допитані в судовому засіданні свідки:
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, підтвердили, що
ОСОБА_1 з 29 березня 2003 року, сплативши
повну вартість за будинок, проживав в
ньому, обробляв земельну ділянку,
проводив ремонтні роботи та належно
утримував господарство, несучи значні
витрати. На неодноразові звернення
до ОСОБА_2 про укладання договору
купівлі-продажу, вона безпідставно
ухилялася від укладання у нотаріуса
договору купівлі-продажу вказаного
житлового будинку.

Сам факт не оформлення належним
чином документів для продажу будинку
свідчить про те, що відповідач наміру
оформити договір купівлі-продажу
будинку не мала.

Із постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи (а.с.72)
вбачається, що ОСОБА_2 тільки з травня
2003 року почала збирати документи для
оформлення договору купівлі-продажу
будинку, тоді як розписку про продаж
будинку надала позивачу 29.03.2003 року.

Депутатами Іванківської
сільської ради, 16 лютого 2011 року,
було проведено обстеження
житлово-побутових умов проживання
ОСОБА_1 та складено акт, в якому
вказано, що ОСОБА_1 проживає в
ІНФОРМАЦІЯ_1 на протязі більш 7 років,
обробляє земельну ділянку, що
знаходиться біля будинку(а.с.20).

ОСОБА_1 вказує, що за час проживання в
будинку він капітально відремонтував
зовнішні та внутрішні стіні, дах,
підлогу, зробив арку, прибрав піч та
розширив жиле приміщення, поставив
нові вікна, двері та паркан, що
підтверджується товарними чеками та
накладними, а всього на загальну суму
35 522,30 грн.(а.с.56-68).

Згідно наданих квитанцій (а.с.25-55)
ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 сплатив:
податків за землю в сумі 82 грн. 53 коп.;
податків, в Бориспільську об'єднану
ДПА 82,16 грн. ; за період 2004 по 2012 роки в
АЕS Київобленерго сплатив 4 612,45 грн.,
(в том числі: у 2004 році 63,38 грн., у 2005
році 15,98 грн., у 2006 році 122,07 грн., у 2007
році 342,12 грн., у 2008 році 336,30 грн., у 2009
році 1432,86 грн., у 2010 році 1010,47 грн., у
2011 році 1233,20 грн. і в 2012 році 56,08 грн.),
а всього 4 777,14 грн., чим підтвердив,
що він з 2003 по 2012 роки практично
проживав, користувався та володів
житловим будинком та земельною
ділянкою по АДРЕСА_2

Згідно ст.377 ЦК України до особи, яка
придбала житловий будинок, будівлю або
споруду, переходить право власності на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, встановлених
договором. Якщо договором про
відчуження житлового будинку, будівлі
або споруди розмір земельної ділянки
не визначений, до набувача переходить
право власності на ту частину
земельної ділянки, яка зайнята
житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка є необхідною для їх
обслуговування. Якщо житловий будинок,
будівля або споруда розміщені на
земельній ділянці, наданій у
користування, то у разі їх відчуження
до набувача переходить право
користування тією частиною земельної
ділянки, на якій вони розміщені, та
частиною ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у
разі переходу права власності на
будову і споруду, право власності на
земельну ділянку або його частину може
переходити на підставі
цивільно-правових угод, а право
користування - на підставі договору
оренди.

Оскільки позивачем не надано
доказів відносно земельної ділянки
площею 0,3 га, розташованої в АДРЕСА_2,
перебування її в користуванні чи у
власності, суд знаходить позов в цій
частині не доведеним та відмовляє в
його задоволенні.

Відповідно до ст.ст. 10 ч.3 та 60 ч.1
ЦПК України кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Враховуючи, що в зв'язку з
порушенням ОСОБА_2 цивільних прав та
інтересів ОСОБА_1, останній вимушений
був звернутись до фахівця в галузі
права та сплатити кошти за надання
правової допомоги, представлення його
інтересів в судах України та виконання
інших зобов'язань відповідно умов
угоди між ним та адвокатом кошти в
сумі 4 000 грн., а також сплачений судовій
збір при зверненні до суду підлягають
стягненню з відповідача в сумі 4 110,2
грн.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні,,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Суд також знаходить, що позов про
стягнення моральної шкоди з
відповідача задоволенню не підлягає,
так як позивач сам погодився на те, щоб
договір купівлі-продажу будинку був
оформлений не в нотаріуса, а згідно
розписки та подальшим оформлення його
в нотаріуса, що стало наслідком не
виконання угоди.

На підставі викладеного,
керуючись ст.10,60,88,212-215 ЦПК України,
ст.ст.319, 638 ЦК України, ст.120 ЗК
України,суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк позовної
давності для звернення в суд з позовом.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок АДРЕСА_2

Визнати за ОСОБА_1 право користування
земельну ділянку яка знаходиться в с.
Іванків по вул.. Гагаріна 30
Бориспільського району Київської
області в розмірі 0,30 га.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 4110,20 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Бориспільський міськрайонний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя В.М.
Саган