Справа № 734/801/13-ц Провадження № 22-ц/795/1548/2013 Головуючий у I інстанції Безунко О. А. Доповідач - Смаглюк Р. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2013 року м. Чернігів
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:сторін ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Чернігівської області в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Козелецького районного суду від 21 травня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

В березні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в с. Петрівське Козелецького району, вул. Запорізька, 29, площею 0, 02905 га, мотивуючи такими обставинами.

Рішенням Петрівської сільської ради від 24 червня 2004 року матері сторін ОСОБА_7 передана у власність земельна ділянка площею 0, 8946 га за вказаною адресою, з якої під будинком з надвірними будівлями перебуває земельна ділянка площею 0, 0581 га.

1 червня 2005 року мати ОСОБА_7 подарувала відповідачу земельну ділянку, в тому числі і ділянку площею 0, 3155 га, на яку він 16 серпня 2005 року одержав державний акт про право власності.

Рішенням Козелецького районного суду від 1 липня 2008 року, яке набрало законної сили, за нею визнано право власності на 1/2 частину будинку з надвірними будівлями, тому відповідно до ст. 1225 ЦК України до неї перейшло право власності на земельну ділянку, на якій розміщений цей будинок з надвірними будівлями. Оскільки під будинком з надвірними будівлями перебуває земельна ділянка площею 0, 0581 га, позивачка просила визнати за нею право власності на 1/2 частину цієї земельної ділянки площею 0, 02905 га.

Рішенням суду в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить вказане рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд прийшов до висновку про те, що ст. 1225 ЦК України не регулює спірні правовідносини між сторонами, оскільки право власності на 1/2 частину будинку з надвірними будівлями в с. Петрівське по вул. Запорізькій, 29, не є тотожним спадкуванню земельної ділянки, власником якої не був батько сторін ОСОБА_8 Тому відповідно до ст. 153 ЗК України право власності на земельну ділянку відповідача ОСОБА_6 є законним.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам та нормам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, за позовом ОСОБА_5 до Петрівської сільської ради рішенням суду від 1 червня 2008 року за нею визнано право власності на 1/2 частину будинку з надвірними будівлями в с. Петрівське по вул. Запорізькій, 29, після смерті батька ОСОБА_8, померлого 29 лютого 1992 року. Рішення суду набрало законної сили / л.с. 13-14/.

Спірна земельна ділянка, загальною площею 0, 8946 га на території Петрівської сільської ради, складається з 4 ділянок площами 0, 3155 га, 0, 1225 га, 0, 3260 га, 0, 1306 га та перебувала у власності ОСОБА_7 на підставі рішення сільської ради від 24 червня 2004 року та державного акту про право власності ЧН № 108069 / л.с.11/.

За договором дарування від 1 червня 2005 року власником цієї земельної ділянки став відповідач ОСОБА_6, який отримав державні акти про право власності на кожну з них, в тому числі і на земельну ділянку площею 0, 3155 га, на якій знаходиться будинок сторін / л.с. 8-12/.

Отже, висновок суду про те, що спірна земельна ділянка не була власністю померлого батька позивачки, тому вона не могла її успадкувати відповідно до ст. 1225 ЦК України, є правильним.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідач набув право власності на земельні ділянки на підставі договору дарування між ОСОБА_7 та ним, при цьому законність набуття нею в 2004 році права власності на подаровані земельні ділянки не оспорюється.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 153 ЗК України власник земельної ділянки не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, встановлених нормативно-правовими актами.

Отже, відповідач набув право власності правомірно, на законних підставах.

Доводи апеляційної скарги цей висновок суду не спростовують Посилання ОСОБА_5 на порушення судом вимог ст.ст. 377, 381, 378 ЦК України є необгрунтованими, оскільки жодним доказом не доведено, що під будинком, зокрема, під її ідеальною 1/2 часткою будинку знаходиться земельна ділянка площею 0,02905 га, розрахований нею розмір, виходячи з експлікації земель, є припущенням / л.с.3/.

А відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання на рішення виконкому Петрівської сільської ради № 48 від 20 вересня 2011 року про надання дозволу на переобладнання належного сторонам будинку та згоду на прибудову, здійснену позивачкою, не може бути підставою для задоволення скарги ОСОБА_5, оскільки відповідно до реєстрації прав власності за позивачкою та відповідачем зареєстроване право власності на будинок в ідеальних частках, по 1/2 частці за кожним / л.с.14, 37-39, 45-48/.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Козелецького районного суду від 21 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: