Справа № 591/1950/13-ц Провадження № 2/591/1155/13
У Х В А Л А

про залишення без руху

06 березня 2013 року. Місто Суми.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Бойко В.Б., розглянувши матеріали за позовною заявою прокурора м. Суми в інтересах держави до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: Сумська міська рада про визнання недійсним договору купівлі - продажу,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2013 року до Зарічного районного суду м. Суми надійшла позовна заява прокурора м. Суми в інтересах держави до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: Сумська міська рада про визнання недійсним договору купівлі - продажу.

Дослідивши матеріали позовної заяви з доданими до неї документами суддя вважає, що її згідно зі ст. 121 ЦПК України належить, залишити без руху, оскільки:

1) відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. При цьому прокурор повинен надати суду документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів.Однак, в позовній заяві прокурор не зазначив орган, який уповноважений державною здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Прокурором заявлена вимога про повернення майна територіальній громаді м. Суми, проте Сумська міська рада вказана в позові лише як третя особа;

2) в позовній заяві наведені суперечливі фактичні дані: гуртожиток по вул. Кірова, 134 в різних частинах позову віднесено як до державного житлового фонду, так і до власності територіальної громади м. Суми, що є неможливим з точки зору ст.ст. 325-327 ЦК України;

3) прокурор просить визнати недійсним договір купівлі-продажу між двома громадянами від 25.11.2004 року, між тим не висловлюється чітко з приводу того, що до цього договору вже існували і попередні правочини щодо спірного майна ( 04.11.2004 р. тощо );

4) прокурор просить застосувати наслідки недійсності правочину, передбачені ч. 1 ст. 216 ЦПК України, однак в разі задоволення цих вимог, спірне майно буде повернуто не територіальній громаді м. Суми ( як помилково вважає прокурор ), а продавцю ОСОБА_1;

5) вимога викладена в пункті 3, в частині повернення майна є неконкретною, оскільки не зазначено, хто і які дії повинен з цього приводу вчиняти, а також не зрозуміло, що власне, має на увазі прокурор під поверненням майна до комунальної власності ;

6) в позовній заяві не зазначено імені та по-батькові відповідачів;

7) не долучено копій позовної заяви з додатками для вручення відповідачам та третій особі.

За таких умов, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачу усунути вказані недоліки, належно оформлену позовну заяву подати суду з копіями до неї для відповідачів та третіх осіб.

Розяснити, що в іншому разі позовна заява буде вважатися неподаною.

Керуючись ст.ст. 121, 209-210 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху, запропонувавши позивачу в строк не більше пяти днів з дня отримання ним ухвали усунути зазначені недоліки, розяснивши, що в разі невиконання вказівок суду, позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. БОЙКО