АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Желепа О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2013 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А., Рубан С.М.

при секретарі Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», третя особа: Відділ Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15 лютого 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за № 797, про звернення стягнення на транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 21114, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, тип ТЗ - легковий універсал, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2013 року позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», третя особа: Відділ Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований у реєстрі за №797, про звернення стягнення на транспортний засіб - автомобіль марки ВАЗ, модель 21114, рік випуску 2006, колір чорний, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, тип ТЗ - легковий універсал, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», що належить на праві власності ОСОБА_1.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 229 гривень 40 копійок.

Зобов'язано Головне управління Державного казначейства у місті Києві повернути переплачену ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 2802 гривень 60 копійок, внесену згідно квитанції №ПН89699 від 1 серпня 2013 року в ПАТ «БанкРуский Стандарт», отримувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва, р/р 0011, МФО 820019.

Не погодившись з таким рішенням суду, представник ПАТ «КБ «Надра», подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

В скарзі вказував на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилався на те, що ПАТ КБ «Надра» для вчинення виконавчого напису на договорі застави надав приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. необхідні документи. Разом з тим, суд в ухваленому рішенні зазначив, що ПАТ КБ «Надра» вже звертався до суду з вимогами про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором від 26.04.2013 року та просив стягнути заборгованість. Проте, суд не врахував, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2012 року боржником не виконано, заборгованість за кредитним договором не сплачено, а тому безпідставно задовольнив позов. Також зазначив, що строк пред'явлення виконавчого документу до виконання про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 вже прострочено, а тому ПАТ КБ «Надра» позбавлено права задовольнити свої вимоги у зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань. Крім того зазначив, що нотаріус діяв в межах ЗУ «Про нотаріат» та у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України і вчинив виконавчий напис на підставі наданих документів, перелік яких встановлений Кабінетом Міністрів України та які підтверджували безспірність заборгованості.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу» передбачає види звернення стягнення на предмет застави: звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Статтями 24, 26 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчого напису, також передбачено порядок звернення стягнення на рухоме майно боржника шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 26 квітня 2006 року між позивачем ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 перед банком по кредитному договору № 391/П/2006-840 від 26 квітня 2006 року на суму кредитних коштів 9 138 доларів США 00 центів строком до 25 квітня 2011 року укладено договір застави, за умовами якого ОСОБА_1 передав в заставу належний йому на праві власності автомобіль ВАЗ 21114, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, тип ТЗ - легковий універсал. Пунктом 12 Договору застави передбачено, якщо в строк, вказаний в кредитному договорі, хоча б одне із забезпечених зобов'язань не виконане в повному обсязі, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Оскільки ОСОБА_1 не виконав у повному обсязі зобов'язання за кредитним договором, ПАТ КБ «Надра» направив на його адресу досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором від 26 квітня 2006 року №391/П/2006-840 з пропозицією виконати боргові зобов'язання, сплативши суму кредиту - 4109,97 доларів США, проценти за користування кредитом - 1849,69 дол. США, суму пені за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів -29 757,17 дол. США, комісію - 1088,67 дол. США, штраф за порушення умов кредитного договору -913,80 дол. США.

15 лютого 2013 року на підставі звернення Банку та наданих документів, розрахунку заборгованості вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на заставне майно - автомобіль ВАЗ 21114, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, тип ТЗ - легковий універсал. За рахунок коштів, отриманих від реалізації рухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги банку у розмірі суми заборгованості по кредиту - 4109,97 доларів США, проценти за користування кредитом - 1849,69 дол. США, суму пені за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів - 237 849,10 грн., комісію - 8701,74 грн., штраф за порушення умов кредитного договору - 7304,00 гр. Строк, за який проведено стягнення, з 26 квітня 2006 року по 07 грудня 2012 року.

Судом встановлено, що під час звернення до нотаріуса за виконавчим написом Банком надано розрахунок суми заборгованості станом на 07 грудня 2012 року, яка складається із заборгованості по кредиту - 4109,97 дол. США, процентів за користування кредитом - 1849,69 дол. США, пені за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів - 237 849,10 грн., комісії - 8701,74 грн., штраф за порушення умов кредитного договору - 7304,00 гр.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус прийняв вказаний розрахунок як документ, що свідчить про безспірність вимоги банку, відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Проте матеріалами справи встановлено, що ПАТ КБ «Надра» вже звертався з вимогами про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором від 26 квітня 2006 року, просив стягнути заборгованість станом на 22 листопада 2011 року в сумі 34072,01 доларів США, що еквівалентно 272211 грн.50 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.04.2012 року позовні вимоги банку задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за офіційним курсом НБУ станом на 22 листопада 2011 року в сумі 83946 грн.68 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 4109,97 доларів США, заборгованості по відсоткам -1450,11 доларів США, комісії - 842,07 доларів США, штрафу в сумі 4110 доларів США. В задоволенні іншої частини вимог - відмовлено.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду за результатами розгляду позову, предметом якого вже були вимоги банку про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором за аналогічний період, які задоволені не в повному обсязі, при наявності наступного звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису про стягнення, в тому числі, вже зазначених у вказаному рішенні суду від 11 квітня 2012 року сум, свідчить про наявність спору та обставин, які перешкоджають вчиненню виконавчого напису від 26 квітня 2006 року відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат».

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду, так як він в повній мірі відповідає встановленим обставинам справи та вимогам Закону виходячи з наступного.

За змістом положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який діяв на момент вчинення виконавчого напису, вчинення виконавчих написів здійснювалася в порядку глави 16 вищезазначеного порядку.

Пунктом 1.1. глави 16 порядку передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно з п 2.1. порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені:

відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника;

дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи;

номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи;

строк, за який має провадитися стягнення;

інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до п 3.1., 3.2., 3.5. порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи:

якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Пунктом 1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Так як, позивач подав документи про вчинення виконавчого напису, яким запропоновано звернути стягнення на заставне майно та за рахунок коштів, отриманих від реалізації рухомого майна та задовольнити вимоги банку у розмірі суми заборгованості по кредиту за період з 26 квітня 2006 року по 07 грудня 2012 року, а рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.04.2012 року на користь позивача з ОСОБА_1 також було стягнуто заборгованість за одним і тим же кредитним договором станом на 22 грудня 2011 року, колегія суддів вважає, що вимоги банку, для задоволення яких вчинено виконавчий напис не були безспірними.

Доводи апеляційної скарги, що ПАТ КБ «Надра» для вчинення виконавчого напису на договорі застави надав нотаріусу необхідні документи, про те суд безпідставно задовольнив позов, колегія суддів не приймає, оскільки судом першої інстанції вірно було встановлено, що ПАТ КБ «Надра» подало документи, на підставі яких вчинено виконавчий напис, в тому числі і за період за який була нарахована заборгованість, яка вже була стягнута на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2012 року. Тобто, банк зловживаючи своїми правами свідомо подав нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису, які передбачають подвійне стягнення однієї і тієї ж заборгованості, що суперечить законодавству України, яке забороняє подвійну юридичну відповідальність.

Посилання представника ПАТ КБ «Надра» на не врахування того, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2012 року боржником не виконано, заборгованість за кредитним договором не сплачено, строк пред'явлення виконавчого документу до виконання про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 вже прострочено, а тому ПАТ КБ «Надра» позбавлено права задовольнити свої вимоги, на правильність постановленого рішення не впливає, оскільки вищенаведені обставини не свідчать про те, що виконавчий напис вчинений відповідно до вимог законодавства.

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог до ПАТ КБ «Надра» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ухвалено без порушення норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування в цій частині відсутні.

При цьому враховуючи, те що у справах про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню сторонам по справі є кредитор та боржник позовні вимоги до приватного нотаріуса є безпідставними і не можуть бути задоволені, оскільки належним відповідачем в даній справі є ПАТ КБ «Надра».

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2013 року в частині задоволення позову до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар ІриниМихайлівни скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволені цих позовних вимог відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: