Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 1420/3176/2012
Провадження № 2/483/37/2013
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2013 року

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області в складі

головуючого - судді Медюка С.О.,

при секретарі Поліщук А.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Очакові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок незаконної відмови в прийнятті на роботу,

В С Т А Н О В И В :

19.11.2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок незаконної відмови в прийнятті на роботу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 22.06.2012 року він був звільнений з посади машиніста насосних установок КНС багатогалузевого госпрозрахункового комунального підприємства Сирена(далі БГКП Сирена). 07.06.2012 року позивач звернувся з заявою до начальника КП Очаківводоканал ОСОБА_3 з проханням прийняти його на ту ж посаду на якій він працював в БГКП Сирена, але йому було відмовлено, так як відсутня його посада. 10.09.2012 року позивачеві стало відомо, що в червні 2012 року на його посаду було прийнято іншого працівника, а тому відмова начальника КП Очаківводоканалбула безпідставна та неправомірна. Внаслідок безпідставної відмови ОСОБА_3 у прийнятті його на роботу, він дуже почав хвилюватися через втрату стабільного матеріального забезпечення його родини, що призвело до погіршення його здоровя. Так, 09.10.2012 року він перебував на стаціонарному лікуванні та переніс операцію. Досі не може влаштуватися на роботу, а хвора на цукровий діабет дружина потребує дорогих ліків. Просив стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 5000 грн., яка була завдана йому внаслідок незаконної відмови у прийнятті на роботу.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що з наданої позивачем заяви від 07.06.2012 року взагалі не зрозуміло на яку посаду він просив його прийняти, не додав до заяви а ні трудову книжку, а ні медичну довідку, крім того, вакансій машиністів КНС не було. Додатково пояснив, що особисто позивачеві не відмовляв в прийомі на роботу.

Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював у БГКП Сиренана посаді машиніста насосних установок КНС. На підставі наказу від 22.06.2012 року №16 ОСОБА_1 був звільнений з посади машиніста насосних установок КНС на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (скорочення штату) 22.06.2012 року.

Дані обставини підтверджуються копією трудової книжки ОСОБА_1 і не заперечуються сторонами.

Позивачем на імя відповідача було подано заяву від 07.06.2012 року про прийняття його на роботу до КП Очаківводоканал, що підтверджується копією вказаної заяви.

За правилом ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Проте, як встановлено в судовому засіданні, з боку відповідача ОСОБА_3 не було прийнято будь-яких дій чи рішень, якими відмовлено у прийнятті ОСОБА_1 на роботу.

За правилом ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 22 КЗпП України визначено, що забороняється необгрунтована відмова у прийнятті на роботу. Вимоги щодо віку, рівня освіти, стану здоров'я працівника можуть встановлюватись законодавством України.

Відповідно до ст.24 КЗпП україни, при укладенні трудового договору громадянин зобовязаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоровя та інші документи. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Як пояснив в судовому засіданні позивач, вказані документи ним особисто не надавались, особисто від ОСОБА_3 відмову не отримував, а відтак відсутні підстави стверджувати, що дії відповідача були неправомірними оскільки позивачем не було дотримано вимоги ст.24 КЗпП України.

Твердження позивача про те, що він звертався до відповідача з заявою про прийняття його на ту ж посаду на якій він працював у БГКП Сирена, суд не приймає до уваги оскільки, в дослідженій копії заяви взагалі не вказана посада на яку позивач просить його прийняти.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 не зазначив у позовній заяві до ОСОБА_3 та у судовому засіданні не надав доказів на підтвердження вчинення з боку відповідача дій у формі необґрунтованої відмови йому у прийнятті на роботу у КП Очаківводоканал.

Крім цього, позивач звернувся до відповідача з заявою про прийняття на роботу у КП Очаківводоканал07.06.2012 року при цьому перебуваючи в трудових відносинах з БГКП Сирена, оскільки звільнений був з останнього тільки 22.06.2012 року.

Суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, оскільки, надані ними в судовому засіданні свідчення, стосуються трудових відносин позивача з БГКП Сиренаі не стосуються предмету позову.

Позивач висуває вимогу про стягнення з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Позивач просить стягнути моральну шкоду з відповідача, посилаючись, як на правову підставу своїх вимог на ст.237-1 КЗпП України та ст.1167 ЦК України.

-2-

Згідно вимог ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Для відшкодування моральної шкоди за правилами ст. 1166 та 1167 ЦК України необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, наявність причинного звязку між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, наявність вини завдавача шкоди. Таким чином, лише наявність всіх вищезазначених умов є підставою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Суд приймає до уваги ті обставини, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди).

Суд відмовляє позивачу у задоволені заявлених вимог оскільки стаття 237-1 КЗпП України не може застосовуватися до даних правовідносин тому, що регулює правовідносини між власником та працівником. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується, якщо спричинена неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю.

В судовому засіданні не встановлено неправомірних дій чи бездіяльності з боку відповідача, а тому підстави для відшкодовування позивачеві моральної шкоди відсутні.

Крім цього, вирішуючи питання про відшкодування морального шкоди, суд вважає, що надана позивачем довідка з муніципальної міської клінічної лікарні №1 м.Белгород не підтверджує того факту, що він звертався до лікарні у звязку з погіршенням стану здоровя саме після відмови у прийнятті на роботу, оскільки заява позивача про прийняття на роботу в Очаківводоканалбула розглянута в червні 2012 року, а виписка №1152 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1, видана 17.10.2012 року. Крім цього, в своїх поясненнях, в судовому засіданні неодноразово вказував, що переніс декілька операцій внаслідок отримання інфекції під час перебування в трудових відносинах з БГКП Сирена.

Посилання позивача на копію виписного епікриза №855 про те, що він перебував в денному стаціонарі з 14.06.2012 року по 22.06.2012 року, не може бути прийнята до уваги, як доказ погіршення стану здоровя внаслідок незаконної відмови у прийнятті на роботу оскільки, в позовній заяві позивач зазначив, що про незаконну відмову в прийнятті на роботу дізнався у вересні 2012 року, крім того, в судовому засіданні 01.02.2013 року пояснив, що він і раніше хворів гіпертонією. Крім цього, позивач по 22.06.2012 року включно перебував в трудових відносинах з БГКП Сирена, що підтверджується копією його трудової книжки.

Враховуючи, що позивач не надав суду належних доказів на підтвердження своїх вимог, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди завданої внаслідок незаконної відмови у прийнятті на роботу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя