АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1612/2882/12
Номер провадження 22-ц/786/2559/2013
Головуючий у 1-й інстанції Окунь Т.В.
Доповідач Триголов В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді : Триголова В.М.,

суддів : Буленка О.О., Пікуля В.П.

при секретарі: Цюрі Я.В.,

з участю адвоката ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 31 травня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним та застосуваня наслідків недійсності правочину,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 31 травня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

На користь держави стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 114, 70 грн.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_2 оскаржила рішення, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1. Вважає, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, рішення суду прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 4, 6,7 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2003 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. До позовів про визнання заперечуваного правочину недійсним і про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, право на пред'явлення якого виникло до 1 січня 2004 року, застосовується позовна давність, встановлена для відповідних позовів законодавством, що діяло раніше.

Згідно з ст. 47 ЦК УРСР (1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Статтею 57 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що угода, укладена внаслідок обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною, а також угода, яку громадянин був змушений укласти на вкрай невигідних для себе умовах внаслідок збігу тяжких обставин, може бути визнана недійсною за позовом потерпілого або за позовом державної чи громадської організації.

Відповідно до ст. 58 ЦК УРСР недійсною є угода, укладена лише про людське око, без наміру створити юридичні наслідки (мнима угода). Якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі.

Згідно з ст. 59 ЦК УРСР (1963 року) угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення. Проте, якщо з самого змісту угоди випливає, що вона може бути припинена лише на майбутнє, дія угоди визнається недійсною і припиняється на майбутнє

Відповідно до ч.1 ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Згідно з ст.ст. 71, 80 ЦК УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що сторони у справі є рідною матірю та донькою. 09.09.1998 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_4 купила квартиру АДРЕСА_1. Вказаний договір зареєстрований Комсомольською Універсальною біржею під реєстраційним №190. Угода купівлі-продажу підписувалася брокерами ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які діяли у відповідності із договорами-дорученнями від імені власника нерухомого майна. Державна реєстрація права власності ОСОБА_4 на згадану квартиру була проведена 15.09.1998 року.

Місцевим судом вірно не було взято до уваги доводи позивачки про те, що вказаний договір купілі-продажу квартири був вчинений останньою під впливом обману, оскільки ознакою обману є умисел, тобто особа знає про наявність чи відсутність певних обставин (в даному випадку посвідчення довіреності на продаж квартири), в тому числі знає також про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Проте, позивачкою, на якій лежить обовязок довести наявність умислу з боку відповідачки, доказів на підтвердження навності умислу на обман з боку ОСОБА_4 не довела. Окрім того, ОСОБА_3 не було доведено, що на момент укладення спірного договору стан її здоровя, зокрема, слабкий зір, унеможливлював сприйняття нею тексту документу, а тому вона була необізнана про дійсну природу укладеного правочину.

Правильно встановлено місцевим судом, що вказаний договір не був нотаріально посвідчений, а отже є недійсним з моменту укладення.

Вірним також є висновок суду першої інстанції про пропуск ОСОБА_3 строку позовної давності для звернення в суд з даним позовом, оскільки позивачкою не було надано обгрунтованих та беззаперечних доказів того, що строк нею пропущено з поважних причин та не наведено обставин, що перешкоджали звернутися з позовом протягом 14 років (позовна заява подана у 2012 році), тобто з моменту укладення оспорюваного правочину.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що закінчився строк предявлення в суд позову, місцевий суд, взявши до уваги обгрунтованість доказів в частині позовних вимог про визнання договору недійсним та визнання за позивачкою права власності з підстав недодержання вимог закону щодо його нотаріального посвідчення, прийшов до вірного висновку про відмову у задовленні позову ОСОБА_3 в цій частині, у звязку з пропуском строку позовної давності та відмову у задоволенні позову в іншій частині, у звязку з безпідставністю.

На підставі наведеного та враховуючи, що апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності рішення суду, які б були підставою для його скасування, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування чи зміни рішення суду відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 31 травня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: (підпис) ОСОБА_7

Судді: (підписи) ОСОБА_8

ОСОБА_9

ВІРНО: