справа № 462/6968/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 грудня 2013 року Залізничний районний
суд м. Львова у складі:

головуючого - судді:
Бориславського Ю.Л.,

при секретарі:
Каралюс Т.Р.,

за участю прокурора прокуратури

Залізничного району м. Львова:
Андрусів Т.С.,

за участю представника органу опіки

та піклування Залізничної районної

адміністрації Львівської міської ради:
Міхновського Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб
- органу опіки та піклування
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради - про
позбавлення батьківських прав, суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в
якому просить позбавити батьківських
прав ОСОБА_4 щодо малолітньої дитини -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. На ствердження
своїх вимог покликається на те, що з
грудня 2012 року відповідач ОСОБА_4 не
цікавиться долею дитини, її розвитком,
здоров'ям, матеріально не забезпечує
її, державну допомогу, яка надається
для дитини - використовує на власні
потреби, зловживає алкоголем. Крім
цього зазначив, що 22 серпня 2013 року
орган опіки та піклування Залізничної
районної адміністрації Львівської
міської ради надав висновок про
доцільність позбавлення батьківських
прав відповідача.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, дав пояснення
аналогічні наведеним, зазначив, що
дитина проживає разом з ним, він
матеріально утримує, мати жодної
допомоги не надає, просить
задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, хоча належним чином була
повідомлена про час, день та місце
розгляду справи, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення /а.с.29/, про причини своєї
неявки суд не повідомила, заяви про
розгляд справи за її відсутності не
подала.

Представник органу опіки та піклування
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради - ОСОБА_2, який
діє на підставі довіреності № 32 вих.5540
від 31 жовтня 2013 року /а.с.20/ позовні
вимоги підтримав, при цьому зазначив,
що орган опіки та піклування
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради розглянувши
звернення ОСОБА_3, щодо позбавлення
батьківських прав ОСОБА_4 відносно її
малолітнього сина - ОСОБА_5 вважає за
доцільне позбавити батьківських прав
ОСОБА_4

Прокурор Андрусів Т.С. підтримала
позовні вимоги ОСОБА_3, оскільки такі
вимоги є обґрунтованими та позбавлення
прав відповідача відповідає інтересам
малолітньої дитини.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, всебічно, повно та
об'єктивно розглянувши докази в їх
сукупності, суд приходить до
переконання, що позов слід
задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
народився ОСОБА_5, батьками якого є
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 /а.с.13/.

Із висновку органу опіки та піклування
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради від 22 серпня 2013
року вбачається, що орган опіки та
піклування Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
вважає за доцільне позбавити
батьківських прав ОСОБА_4 щодо
малолітнього сина ОСОБА_5 /а.с.5/.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.19 СК України, при
розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
місця проживання дитини, позбавлення
та поновлення батьківських прав,
побачення з дитиною матері, батька, які
позбавлені батьківських прав,
відібрання дитини від особи, яка тримає
її у себе не на підставі закону або
рішення суду, управління батьками
майном дитини, скасування усиновлення
та визнання його недійсним
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування. Орган опіки та піклування
подає суду письмовий висновок щодо
розв'язання спору на підставі
відомостей, одержаних у результаті
обстеження умов проживання дитини,
батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи.

З матеріалів справи, а саме акту
обстеження житлових умов заявника,
проведеного працівниками Львівського
комунального підприємства «Нове» від 20
червня 2013 року, вбачається, що позивач
ОСОБА_3 проживає за адресою АДРЕСА_1
/а.с.7/.

Довідкою про доходи, виданої Публічним
акціонерним товариством
«Галичина-Авто» підтверджується
загальна сума доходу ОСОБА_3, який
працює слюсарем з ремонту
електрообладнання, за період вересень
2012 року - лютий 2013 року /а.с.9/.

Актом, складеним працівниками
Львівського комунального підприємства
«Нове» від 22 липня 2013 року
підтверджується, що ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає без реєстрації
разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1
/а.с.11/.

Із характеристики, наданої Публічним
акціонерним товариством
«Галичина-Авто» вбачається, що ОСОБА_3
за місцем праці зарекомендував себе як
кваліфікований працівник, який
постійно вдосконалює свій професійний
рівень, дисциплінарних стягнень не має
/а.с.12/.

Судом встановлено, та підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_4 вчиняла
насильство в сім'ї по відношенню до
своєї матері ОСОБА_6 /а.с.14/.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7
повідомила, що ОСОБА_4 зловживає
алкогольними напоями, дитиною не
цікавиться, а допомогу, яка надається
по догляду за дитиною, вона витрачає на
спиртні напої, а не на потреби дитини.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
зазначив, що останній раз бачив
невістку на похороні її матері 18
листопада 2013 року, при цьому наголосив,
що дитину ОСОБА_4 не навідує вже більше
року.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
повідомила, що ОСОБА_4 більше року не
займається дитиною, не цікавиться його
життям, допомогу, яка надається по
догляду за дитиною на потреби
малолітнього не надає, а забирає на
свої потреби.

Згідно з міжнародними та національними
правовими нормами, зокрема, відповідно
до положень ст. 18, 19 Конвенції ООН від 20
листопада 1989 р. «Про права дитини»
(ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.),
діє принцип загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки або
у відповідних випадках законні опікуни
несуть основну відповідальність за
виховання і розвиток дитини. Держава
вживає всіх необхідних законодавчих,
адміністративних, соціальних і
просвітніх заходів з метою захисту
дитини від усіх форм фізичного та
психологічного насильства, образи чи
зловживань, відсутності піклування чи
недбалого і брутального поводження та
експлуатації, включаючи сексуальні
зловживання, з боку батьків, законних
опікунів чи будь-якої іншої особи, яка
турбується про дитину.

Згідно ст. 165 СК України право на
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав мають
один з батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сім'ї якої проживає дитина,

заклад охорони здоров'я, навчальний або
інший дитячий заклад, в якому вона
перебуває, орган опіки та піклування,
прокурор, а також сама дитина, яка
досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Зі змісту ст. 12 закону України «Про
охорону дитинства» вбачається, що на
кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право і зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці. Виховання дитини має
спрямовуватися на розвиток її
особистості, поваги до прав, свобод
людини і громадянина, мови,
національних історичних і культурних
цінностей українського та інших
народів, підготовку дитини до
свідомого життя у суспільстві в дусі
взаєморозуміння, миру, милосердя,
забезпечення рівноправності всіх
членів суспільства, злагоди та дружби
між народами, етнічними, національними,
релігійними групами.

Як вбачається із роз'яснень, даних в п.15
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 30.03.2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно її утримують, та
ін.), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Пунктом 16 зазначеної вище Постанови
роз'яснено, що особи можуть бути
позбавлені батьківських прав лише щодо
дитини, яка не досягла вісімнадцяти
років, і тільки з підстав, передбачених
ст. 164 СК. Ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

У відповідності до ст. 166 СК України
особа, позбавлена батьківських прав:
втрачає особисті немайнові права щодо
дитини та звільняється від обов'язків
щодо її виховання; перестає бути
законним представником дитини; втрачає
права на пільги та державну допомогу,
що надаються сім'ям з дітьми; не може
бути усиновлювачем, опікуном та
піклувальником; не може одержати в
майбутньому тих майнових прав,
пов'язаних із батьківством, які вона
могла б мати у разі своєї
непрацездатності (право на утримання
від дитини, право на пенсію та
відшкодування шкоди у разі втрати
годувальника, право на спадкування);
втрачає інші права, засновані на
спорідненості з дитиною. Особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

Згідно ст. 212 ЦК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Виходячи з вищевикладеного, та
враховуючи те, що ОСОБА_4 свідомо
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню та утриманню
свого малолітнього сина -

ОСОБА_5, суд приходить до переконання
про наявність законних підстав для
задоволення позову, а тому ОСОБА_4 слід
позбавити батьківських прав щодо
малолітнього сина - ОСОБА_5, 2011року
народження.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 6, 150, 155, 164, 165 СК України,
п. п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав», суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав
щодо малолітнього сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем до
Залізничного районного суду м. Львова
протягом десяти днів з дня отримання
копії такого. Апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана
позивачем протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя:
/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя:
Бориславський Ю. Л.