КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/55/13- ц
Номер провадження 2/319/35/2013
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 січня 2013 року смт Куйбишеве

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Солодовніков Р.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Куйбишевської селищної ради Запорізької області, 3-тя особа: Реєстраційна служба Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області, про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за собою право власності на житловий будинок №36-а по вул. Голуба, в смт. Куйбишеве, Куйбишевського району Запорізької області в порядку набувальної давності.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням статті 119 ЦПК України, відповідно до вимог якої, позивач повинен зазначити виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.4 ст.119 ЦПК України заява повинна відповідати іншим вимогам, встановлених законом.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних прав з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб...

Враховуючи викладене, позивач в обґрунтування позову, не зазначив якими діями (бездіяльністю) зазначений у позові відповідач Куйбишевська селищна рада Запорізької області порушив, не визнає або оспорює права позивача.

Згідно із ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Формою розгляду справ цивільної юрисдикції є провадження ( позовне, наказне та окреме).

Враховуючи характер позовних вимог, спір повинен вирішуватись в порядку позовного провадження, відповідно до ч.3 ст.15 ЦПК України.

Справа позовного провадження характеризується наявністю двох сторін з протилежними інтересами і спірністю їх майнових та особистих немайнових правовідносин, які передаються на розгляд суду.

Отже, передумовою звернення до суду в порядку позовного провадження є наявність спірних правовідносин та необхідність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав і обовязків, здійснення яких є неможливим без судового втручання.

В обґрунтування свого позову, позивач не зазначив які саме права, свободи та охоронювані законом інтереси порушені, хто є порушником прав, і якими діями їх порушено, та чому вирішення є неможливим без судового втручання, оскільки відповідно до ст.3 ЦПК України до суду можна звертатись за захистом свої прав, свобод і охоронюваних законом інтересів.

Крім того, позовна заява взагалі не містить відомостей, що позивач звертався до Куйбишевської селищної ради Запорізької області для вирішення спірного питання.

У позовній заяві зазначено, що КСП Українапередало у користування позивачу за договором найму будинок, після чого позивач придбав у КСП Україназазначений будинок, однак договір купівлі-продажу не був оформлений. Позивач проживає у цьому будинку 25 років, вважає, що він добросовісно, відкрито, безперервно володіє будинком, у звязку з чим просить суд визнати за собою право власності на нього за набувальною давністю.

В порушення вимог п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України у позовній заяві не правильно зазначена ціна позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а не балансовою вартістю за технічним паспортом в сумі 102777 грн., як зазначив позивач.

Відповідно до п.5 Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року Про практику застосування судами законодавств, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинокпід дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості на час розгляду справи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України , ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, поняття якої є за своїм змістом і числовим значенням рівнозначне поняттю ринкової вартості.

Тому позивачу слід визначити дійсну вартість оспорюваного майна, пред'явити суду підтверджуючі про це документи та сплатити відповідну суму судового збору.

Відповідно до Постанови КМУ Про затвердження Національного стандарту N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав№ 1440 від 10.09.2003 року ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об'єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Згідно ст. 12 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Українівід 12 липня 2001 року звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Однак позивачем не підтверджена ціна позову щодо дійсної вартості майна, яке відшукується.

Таким чином, позивач, відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України, повинен провести оцінку нерухомого майна, на яке він просить визнати за собою право власності, звернувшись до відповідного експерта (оцінщика), надавши суду звіт (висновок про ринкову оцінку вартості нерухомого майна).

В порушення п.2 ч. 2 ст.119 ЦПК України у позовні заяві не зазначені засоби звязку сторін.

В порушення ч.5 ст.119 ЦПК України, позивачем до позову не додані документи, що підтверджують сплату судового збору.

До матеріалів позову долучена заява позивача від 16.01.2013 р. про відстрочення сплати судового збору, оскільки позивач має тяжкий матеріальний стан, має наближену до мінімальної пенсію, та йому потрібен час для зібрання коштів на оплату судового збору.

Однак, зазначене клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Підстава, на яку посилається позивач, є загальною,а тому суд не вбачає підстав, в порядку виключення, для відстрочки обовязкових платежів при зверненні до суду з позовом. Крім того, позивачем в обґрунтування своєї вимоги не надано суду жодного доказу, що свідчіть про його майновий стан (склад сімї, розмір заробітної плати, пенсії або інших соціальних виплат), не зазначив та не надав суду доказів неможливості сплати судових витрат при подачі позову, як того вимагає ст.119 ЦПК України.

Відсутність зазначених документів позбавляє дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що позивач позбавлений можливості сплатити судові витрати, та потребує відстрочки.

У такому разі, позивач повинен сплатити судовий збір.

А тому, відповідно до дійсної вартості нерухомого майна, позивач повинен зазначити ціну позову, та сплатити судовий збір у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (від 235,20 грн. до 3528 грн.), відповідно до Закону України Про судовий збірвід 8 липня 2011 року N 3674-VI.

Як вбачається з змісту позовних вимог, то позивачем зазначені вимоги, які можуть вплинути на права та обовязки інших учасників, які не зазначені в позові та не є сторонами по справі, а саме:

- ТОВ Українащодо позовних вимог про визнання права власності на будинок, яке є правонаступником КСП Україна, та у якого, за твердженням позивача, був придбаний спірний будинок.

Щодо зазначеної особи позивач повинен виконати вимоги ст.ст.119,120 ЦПК України: зазначити імя (найменування), зареєстроване місце проживання (місцезнаходження), поштовий індекс, номера засобів звязку, та надати копії позовної заяви, копії всіх доданих до позову документів.

Вважаю за необхідне також зазначити, що виходячи зі змісту ст. 344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи, які повинні бути зазначені у позові, та які повинен довести саме позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК України ), є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 344 ЦК України право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації, отже початок перебігу строку для набуття права власності за набувальною давністю на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, добросовісне впродовж будь-якого часу володіння нерухомим майном, яке не має державної реєстрації обєкту нерухомості, не дає підстав для визнання відносно нього права власності за набувальною давністю.

Враховуючи вимоги, встановлені законом, позивачу необхідно зазначити у позові обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та докази на підтвердження зазначених обставин, а саме:

- позивачем не зазначено наявність правовстановлюючих документів на будинок (свідоцтва про право власності, договір купівлі-продажу), у яких зазначено, що будинок належав КСП Україна, та право власності було зареєстроване у встановленому законом порядку;

- чи належав спірний будинок на праві власності КСП Україна, та чи мало КСП право його відчужувати;

- докази про те, за ким на сьогодні зареєстроване право власності на спірний будинок;

- докази того, що спірний будинок прийнятий до експлуатації, та не є самочинним будівництвом.

Звертаю Вашу увагу на те, що при подачі уточненого позову та додаткових документів, позивач повинен виконати вимоги ст.120 ЦПК України щодо надання копії уточненого позову та копій доданих до позову документів відповідно до кількості осіб, що приймають участь у справі.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

У такому вигляді позов не може бути прийнятий, оскільки за формою та змістом складений в неналежному обсязі, необхідному для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи у визначений законом строк, тому підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору.

Позовну заяву залишити без руху, надав позивачу пятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків по заяві. В разі невиконання ухвали позов вважається неподаним, та буде повернутий позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.С.Солодовніков