Справа № 750/4708/13-ц
Провадження № 2/750/1711/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2013 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючого судді Супруна О.П.,

при секретарі Носенко М.Ю.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача КП «ЧТУ» Чернігівської міської ради ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_6», Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

17.05.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до Європейської страхової компанії «Альянс», КП «ЧТУ», ОСОБА_3, в якому просила стягнути з них на її користь3 867 грн. 19 коп. у відшкодування матеріальних збитків та 100 000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_302 серпня 2012 року о 08.30 год., керуючи тролейбусом марки «ЗИУ-682 В»,бортовий номер № 380,після висадки пасажирів на зупинці «Пологовий будинок» по вул. Белова в м. Чернігові, перед початком руху не переконався, що його маневр буду безпечнимі не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, наїхав на ОСОБА_5, в результаті якого остання отримала тілесні ушкодження, які у сукупності відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.Крім того, внаслідок наїзду, вона зазнала сильних душевних страждань.

Ухвалою суду від 27 червня 2013 року неналежного відповідача Європейську страхову компанію «Альянс» замінено на належного Приватне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_6».

24 липня 2013 року позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути на свою користь з ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_6» 4038,21 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 6461,79 грн. у відшкодування моральної шкоди, а з КП «ЧТУ» Чернігівської міської ради 93538,21 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідачаКП «ЧТУ», ОСОБА_3 та його представник позов визналичастково, а саме в частині обґрунтованих витрат на лікування позивача та 4 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Представник відповідачаПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_6» до суду не зявився, про час і місце розгляду справи неодноразово оповіщався у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. У поданих запереченнях наголошував на відсутність в договорі добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспортного засобу, укладеному між ПрАТ та КП «ЧТУ», умов про обовязок страховика відшкодувати моральну шкоду.

Заслухавши пояснення представника позивача,відповідача ОСОБА_3, представників відповідачів, показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, щоБут А.В. наказом по КП «ЧТУ» № 161-к від 07 вересня 2009 року прийнятий в службу експлуатації водієм тролейбуса 3-го класу.

02 серпня 2012 року о 08.30 год., керуючи тролейбусом марки «ЗИУ-682 В», інвентарний бортовий номер № 380, після здійснення висадки та посадки пасажирів на зупинці громадського транспорту «Пологовий будинок»по вулиці Белова в м. Чернігові, ОСОБА_3 проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, перед початком руху не переконався, що його маневр буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_5, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому латеральної кісточки без зміщення лівого гомілково-ступневого суглобу, саден та гематоми лівої стопи, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров'я, що підтверджується випискою епікриз № 9468(а.с. 32)

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігові від 11 січня 2013 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК Українизвільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробування, якщо він протягом строку в 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки. Стягнуто з КП «Чернігівське тролейбусне управління» на користь ОСОБА_5 1 695 грн. 30 коп. матеріальних збитків та 18 000 грн. моральної шкоди, а всього 19 695 грн. 30 коп.(а.с. 4-9).

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 01 квітня 2013 рокувирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 січня 2013 року щодо ОСОБА_9 змінено, а саме виключено з вироку вказівку суду про «протиправну поведінку потерплої ОСОБА_5, яка порушила п.п. 4.11, 4.14 «а,б» ПДР». При цьому, рішення про стягнення з КП «Чернігівське тролейбусне управління» на користь ОСОБА_5 1 695 грн. 30 коп. матеріальних збитків та 18 000 грн. моральної шкоди, а всього 19 695 грн. 30 коп., і відмову в решті позову скасовано, а справу в частині цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 направлено на новий розгляд в порядку цивільного судочинства в той же суд (а.с. 11-17).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З положень ч. 1 ст. 1195 ЦК України, вбачається, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове майно, договір підряду, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

За приписом п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовуєувстановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 23.1 ст. 23, п. 24.1 ст. 24 Закону, шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, повязана з лікуванням потерпілого. У звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою,розміщенням,утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах тапридбанням лікарських засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач надала суду фіскальні чеки, якими підтверджує понесені нею витрати на лікування на придбання призначених їй лікарем медичних препаратів на суму 4038,21 грн. (а.с. 18-26, 96-97).

Згідно з висновком експерта № 107 від 06 вересня 2013 року, складеним на підставі ухвали суду від 06 вересня 2013 року про призначення судово-медичної експертизи, для лікування травмуючого процесу, який був наслідком дорожньо-транспортної пригоди 02 серпня 2012 року, необхідні були медичні препарати та фіз. процедури, які зазначені в листках призначень, що маються в історії хвороби № 9468 на ім'я ОСОБА_5, 1946року народження, та відповідають чекам, які знаходяться в матеріалах цивільної справи.

При цьому, в судовому засіданні експерт ОСОБА_10 пояснив, що фіскальні чеки на суму 19,30 грн. на а.с. 20, на суму 76,00 грн. на а.с. 21, на суму22,30 грн. на а.с. 23, а також квитанції ПАТ КБ «Приватбанк» на суми 2,00 грн. та 15,00 грн. на а.с. 21 не повинні братися до уваги як медичні препарати, необхідні позивачеві для лікуваннятравм, спричинених ДТП, оскільки прямо не повязані з лікуванням.

З висловленою у судовому засіданні вищевказаною думкою експерта повністю погоджується суд.

Також суд не бере до уваги і товарно-транспортні накладні (а.с. 24, 25), оскільки з їх змісту неможливо достовірно встановити, що позивач отримувала через ТОВ «Нова Пошта» саме мазь «Іруксол», назва якої написана на аркуші поза накладною.

Таким чином, позивачем доведено заподіяння їй матеріальної шкоди ОСОБА_3 в розмірі 3344,61 грн., яку в силу ч. 1 ст. 1172 ЦК України, п. 22.1 ст. 22 Закону та відповідно до умов Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспортного засобу № 11/02-2.00027835 від 28 грудня 2001 року (а.с. 72-77), повинно відшкодовувати ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_6».

Щодо відшкодування моральної шкоди та її розміру суд виходить з наступного.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Частиною 1, п. 1 ч. 2ст.23 ЦК України, передбачено відшкодування моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 8 та 9 своєї постанови від 31 березня 1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обовязків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що під час ДТП отримала емоційний стрес, ні відповідач ОСОБА_3, ні керівництво КП «ЧТУ» не вжили заходів для надання їй невідкладної медичної допомоги, більше двох місяців знаходилась на стаціонарному лікуванні, а зараз продовжує амбулаторне та потребує подальшого лікування, позбавлення її можливості доглядати за чоловіком, який є інвалідом І групи, витратою на її лікування грошових коштів, що призначались для лікування чоловіка, а також встановленням їй групи інвалідності.

Суд погоджується з доводами позивача про отримання нею під час ДТП емоційного стресу та нервового перенавантаження, лікування протягом двох місяців на стаціонарі та амбулаторне лікування.

Однак, доводи про не вжиття відповідачем ОСОБА_3 заходів невідкладної медичної допомоги суд не приймає, оскільки вони суперечать показанням опитаних в судовому засідання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які пояснили, що водій тролейбуса після ДТП відразу зателефонував до швидкої медичної допомоги, намагався допомогти потерпілій.

Висновком експерта № 107 від 06 вересня 2013 року, складеним на підставі ухвали суду від 06 вересня 2013 року про призначення судово-медичної експертизи, спростовані і доводи позивача щодо причинного звязку її інвалідності з дорожньо-транспортною пригодою.

Суд критично ставиться до такої підстави відшкодування моральної шкоди, як позбавлення позивача можливості доглядати за її чоловіком, який є інвалідом І групи, оскільки вони мають повнолітню дочку, проти чого не заперечував представник позивача, яка в силу вимог ст. ст. 202, 203 Сімейного кодексу України, зобовязана брати участь в утриманні непрацездатного батька.

Також суд, враховуючи показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які одностайно заявили про грубу необережність позивача та стверджували, що саме вона є винною у ДТП, обставини ДТП, дійшов висновку про наявність в діях потерпілої ОСОБА_5 ознак необережності під час дорожньо-транспортної пригоди.

Так, свідок ОСОБА_8 показав, що позивач під час руху тролейбусу стукала у його двері та скло, намагаючись його зупинити. До того ж, як вбачається з вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 січня 2013 року в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що переднім колесом тролейбусу їй придавило ногу до бровки, з чого вбачається, що кінцівка потерпілої під час ДТП перебувала не на тротуарі, а на проїзній частині.

За таких обставин, моральна шкода, завдана ОСОБА_5, полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких вона зазнала у звязку з ушкодженням здоровя, зміною звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль, для відновлення здоровя, що суд враховує, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 23 ЦК України та п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», виходячи при цьому із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи форму вини ОСОБА_3,наявність в діях позивача ознак необережності, і вважає за необхідне стягнути з КП «ЧТУ» на користь позивача5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Згідно ст. 88 ЦПК України,з ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_6» підлягає стягненню на користь держави 229,40 грн., а КП «ЧТУ» Чернігівської міської ради 114,70 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60,88, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позовГуриної ОСОБА_11 до Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_6», Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_6» на користь ОСОБА_5 3344 (три тисячі триста сорок чотири) грн. 61 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_5 5 000 (пять тисяч) грн. у відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_6» на користь держави 229 (двісті двадцять девять) грн. 40 коп. судового збору.

Стягнути з Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради на користь держави 114 (сто чотирнадцять) грн. 70 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.П. Супрун