АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/7654/13-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/2899/К/13 суддя Пустовіт
Категорія 57 ( І ) Суддя - доповідач Турік В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

10 грудня 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Турік В.П.

суддів - Остапенко В.О., Зубакової В.П.

при секретарі - Бевзі М.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» на ухвалу судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 13 вересня 2013 року по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 13 вересня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» (далі ТОВ «УЮТ 2011») відмовлено у прийнятті його заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

В апеляційній скарзі ТОВ «УЮТ 2011» ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку щодо наявності між сторонами спору про право. Крім того, суд повинен був залишити заяву про видачу судового наказу без руху та надати заявнику час для усунення в ній недоліків.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленю з наступних підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суддя першої інстанції керувався ч.3 ст. 100 ЦПК України й виходив з необґрунтованості вимог та відсутності доказів щодо надання заявником житлово-комунальних послуг, правильність розрахунків та тарифів, згідно яких надавались боржнику відповідні послуги.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п. 13 Постанови Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження№ 14 від 23 грудня 2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг або інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Зокрема, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає, або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, тому така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України). Разом із тим, лише той факт, що договірні зобовязання (наприклад у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважаються наявністю спору про право (п.9 вищевказаного Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ).

Звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги в період з 01.04.2013 року по 01.08.2013 року в сумі 618,87 грн., ТОВ «УЮТ 2011» надав розрахунок заборгованості, однак не надав документів, що підтверджують виникнення права вимоги (заявником не надано документів про надання таких послуг, тарифи, тощо), що може свідчити про наявність спірних відносин.

Таким чином, із доданих документів вбачається спір про право й відповідно наявність підстав, передбачених п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України, для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст.ст. 313- 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» відхилити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 13 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: