Справа № 539/2471/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2013 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.

при секретарі Мирна Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається та стягнення аліментів за минулий час,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається та стягнення аліментів за минулий час, мотивуючи тим, що вони з відповідачем мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час є повнолітньою. ОСОБА_3 навчається у Академії адвокатури на денній формі навчання , плата за навчання за кожен рік становить 14800 грн., які вона, як матір дитини сплачує самостійно. Також у зв"язку з навчанням ОСОБА_3 , вона оплачує вартість проживання дитини в м. Київ, яка щомісяця становить 1500 грн. Дитина стипендії не отримує та знаходиться на її повному утриманні. У зв"язку з навчанням дитина потребує задоволення своїх потреб у харчуванні , одязі, взутті, придбанні підручників, зошитів, канцелярського приладдя. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, оскільки працює, являється приватним підприємцем, однак відмовляється це робити. В 2011 році вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати матеріальну допомогу для оплати навчання дитини ОСОБА_3, однак він відмовлявся це робити. В 2012-2013 роках вона зверталася до суду з позовами про стягнення аліментів з відповідача на утримання ОСОБА_3, яка навчається, однак дані позови з різних причин були залишені без розгляду. Вважала, що ОСОБА_2 ухилявся від сплати аліментів за минулий час на протязі тривалого часу з 27 вересня 2010 року.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 прохала суд :

- стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання ОСОБА_3 , яка навчається в розмірі по 2000 грн. щомісяця до досягнення дитиною 23 років;

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти за минулий час у зв"язку з навчанням дитини ОСОБА_3 з вересня 2010 року по травень 2013 року включно у розмірі 43 728 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі, прохала його задовольнити, пояснила, що з 01.09.2013 року її та відповідача донька ОСОБА_3 розпочала навчання у Інституті міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Вартість навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2013 р. становить 30 000 грн. Крім цього, 09.09.2013 р. було укладено договір оренди житла в м. Київ , де проживає донька у зв"язку з навчанням відповідно до якого вартість проживання у квартирі за 3-х осіб за 1 місяць становить 4800 грн., тобто за доньку вона має сплачувати 1600 грн. кожен місяць. У зв"язку з необхідністю забезпечення навчання дитини та укладенням у липні 2013 року договору на навчання доньки їй довелося взяти кредит у ПАТ "УКРСОЦБАНК" 18.07.2013 р. на суму 60 000 грн. Вважала, що відповідач може надавати матеріальну допомогу у зв"язку з навчанням доньки у вказаному в позові розмірі, оскільки він на утримані ніяких осіб не має, працює приватним підприємцем, отримує значний дохід, має багато торгових точок у Полтавській області.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні 10.10.2013 р. позов прохав задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував, вважав, що він не ухилявся від надання матеріальної допомоги у минулому та з цих питань позивачка до нього не зверталася. Відповідач також пояснив, що позивач є досить забезпеченою людиною, від власної підприємницької діяльності отримує значний прибуток. Їх спільна із позивачем донька ОСОБА_3 завжди добре по моді вдягнена, виглядає здоровою , а тому він не бачив, і не міг здогадуватися , що донька ОСОБА_3 нібито страждає від нестачі коштів і ця нестача пов"язана із навчанням. Донька ОСОБА_3 отримує пенсію у зв"язку з втратою годувальника, оскільки в 2001 році помер її рідний батько, якої достатньо для задоволення всіх її розумних потреб. Він, як і позивач, дійсно працює приватним підприємцем, однак справи у нього йдуть погано. В 2012 році його прибуток склав 82740 грн., а фактичні витрати від підприємницької діяльності склали 59998 грн. 30 коп., тобто чистий прибуток становить не більше 22740 грн. Отже через млу забезпеченість, він має можливість сплачувати аліменти лише у розмірі 100 грн. щомісячно. Крім цього, прохав врахувати, що донька ОСОБА_3 є його не рідною донькою, а він її удочерив на пропозицію позивачки лише для того, щоб зберегти їх шлюб. Враховуючи, що позов було подано 27.06.2013 р. , а навчання мало тривати до 30.06.2013 р. то за три дні червня місяця 2013 року з нього має бути стягнуто 10 грн. аліментів, а з 01.09.2013 р. по 100 грн. щомісячно та в задоволенні позову в частині стягнення аліментів за минулий час має бути відмовлено.

Представник відповідача ОСОБА_7 вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково , а саме мають бути стягнуті аліменти по 100 грн. щомісяця, та 10 грн. аліментів за три дні червня 2013 р.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, надала до суду письмову заяву , у якій прохала розгляд справи проводити за її відсутності у зв"язку з навчальним процесом , проти задоволення позову не заперечувала (а.с. 41).

З"ясувавши обставини справи на підставі доказів, поданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі торін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є батьками дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час досягла повноліття. /а.с. 7/.

Відповідно до довідки Академії адвокатури України ОСОБА_3 є студенткою 4-го курсу денної форми навчання Академії адвокатури України і закінчує навчання 01.07.2013 р., стипендії не отримує. /а.с. 9/.

Згідно договору, укладеного між ТОВ "Академією адвокатури України", як виконавцем, та позивачем ОСОБА_1, як замовником, виконавцем взято на себе зобов"язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання на платній основі студента (ОСОБА_3.)., за освітно-кваліфікаційним рівнем "Бакалавр" (денна форма навчання) терміном 4 роки з 01.09.2009 року по 30.06.2013 р., п. 4.1. договору визначено , що плата за весь період навчання складає 59200 грн., а за рік - 14800 грн. /а.с. 10-11/.

Оплату за навчання ОСОБА_3 проведено її матір"ю ОСОБА_1 /а.с. 13-16/.

Згідно довідки ТОВ "Академії адвокатури України" за період з 01.09.2009 р. по 13.06.2013 р. за навчання ОСОБА_3 у ТОВ "Академії адвокатури України" сплачено грошові кошти в сумі - 55800 грн. /а.с. 17/.

02.09.2009 р. між ОСОБА_8 та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір оренди житла, саме квартири в м. Київ на строк з 07.09.2009 р. по 07.09.2012 р. зі щомісячною сплатою ОСОБА_1 , як орендарем, орендної плати в розмірі по 1500 грн. /а.с. 12/. Як пояснила позивач ОСОБА_1 дану квартиру вона орендувала для проживання доньки в м. Київ у зв"язку з навчанням.

Згідно довідки УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі ОСОБА_3 отримувала пенсію у зв"язку з втратою годувальника по 30.06.2013 року /а.с. 40/.

Відповідно до договору від 31.07.2013 року №18, укладеного між Інститутом міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка, як виконавцем, та позивачем ОСОБА_1, як замовником, а також ОСОБА_3, виконавцем взято на себе зобов"язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання студента ОСОБА_3 за освітно-кваліфікаційним рівнем "Спеціаліст" (денна форма навчання) терміном з 01.09.2013 року по 30.06.2014 року, п.4.2. договору визначено , що плата за весь період навчання складає 30 000 грн. /а.с. 49-50/.

09.09.2013 р. між ОСОБА_9 та позивачем ОСОБА_3 було укладено договір оренди житла, саме квартири в м. Київ на строк з 09.08.2013 р. по 09.09.2014 р. зі щомісячною сплатою орендної плати в розмірі по 4800 грн. /а.с. 51-53/. В договорі у п. 2.1. вказано, що житлове приміщенні у квартирі здається орендарю для проживання 3-х осіб. Як пояснила позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні, була досягнута домовленість , що кожен з трьох осіб має сплачувати по 1/3 частині орендної плати , тобто по 1600 грн. (4800грн. /3) і вона сплачує за оренду даної квартири 1600 грн. щомісяця.

Згідно квитанції , 14.08.2013 р. ОСОБА_1 оплачено частину вартості навчання ОСОБА_3 в розмірі - 15000 грн. /а.с. 54/.

Згідно довідки Лубенської ОДПІ від 07.08.2013 року, відповідно до звітів обсяг виручки від реалізації продукції фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 становить : за третій квартал 2010 року - 58920 грн., за четвертий квартал 2010 року - 40415 грн., за 2011 рік - 155 790 грн. Відповідно до податкових декларації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_2, поданих до Лубенської ОДПІ за 2012 рік СГД ОСОБА_2 , сума доходу за звітний (податковий) період склала - 82 740 грн. /а.с. 38-39/

Відповідно до кредитного договору від 18.07.2013 року ОСОБА_1 отримано у ПАТ "УКРСОЦБАНК" кредит в розмірі 60 000 грн. на споживчі потреби.

ОСОБА_3 у зв"язку з навчанням (денна форма навчання) тимчасово проживає в м. Київ, її постійним місцем проживання, в тому числі і на час укладення договору від 31.07.2013 року є адреса місця проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від позивача та третьої особи за іншою адресою.

З вищезазначеним позовом позивач ОСОБА_1 звернулася до суду 27.06.2013 року відповідно до відтиску поштового штемпеля. /а.с. 18/.

Суд вважає, що у зв"язку з навчанням спочатку у ТОВ "Академії адвокатури України", а потім у Інституті міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка ОСОБА_3 потребувала та на даний час потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денній формі навчання, не працює, та не отримує стипендію.

ОСОБА_3 у зв"язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яка пов"язана із необхідністю оплати навчання, проживання в м. Київ відповідно до укладеного договору оренди квартири на період навчання, оплатою проїзду із місця навчання до місця проживання, придбання підручників, зошитів, канцелярського приладдя.

ОСОБА_3 має постійне місце проживання разом із своєю матір"ю за адресою АДРЕСА_1 та перебуває на її повному утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у встановленій законом формі не досягнуто.

Згідно ст. ст. 199-201 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює приватним підприємцем, має мінливий дохід, а тому розмір аліментів, що підлягає стягненню необхідно визначити у твердій грошовій сумі.

Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі по 1500 грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2013 року (коли розпочалося навчання у Інституті міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка) на період навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23-річного віку, враховуючи, що він працює приватним підприємцем, має стабільний заробіток, не має інших неповнолітніх дітей, не має на утриманні осіб, яких він згідно закону зобов"язаний утримувати.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що щомісячна вартість навчання становить 3000 грн. (30 000 грн. за 10 місяців навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2013 року), а її половина - 1500 грн. (3000грн. /2). При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що було б справедливо та законно , щоб батько дитини (відповідач) принаймні оплачував хоча б половину вартості навчання, а сплата аліментів має проводитися лише за 10 місяців, які залишилися до закінчення навчання, а дитина має довчитися та здобути освіту.

При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що розмір отримуваних відповідачем доходів відповідно до їх розміру , який зазначений у довідці Лубенської ОДПІ від 07.08.2013 року за 2010-2012 р.р., за вирахуванням аліментів в розмірі 1500 грн., забезпечував би відповідачу матеріальну забезпеченість на рівні , що перевищував би прожитковий мінімум за даний період часу, що є додатковим критерієм для визначення можливості відповідачем надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка навчається у визначеному судом розмірі. В 2013 році відповідач продовжує працювати приватним підприємцем, доказів про розмір його доходів у 2013 році особи, які беруть участь у справі, суду не надавали.

Також судом враховується, що третя особа ОСОБА_3 до 30.06.2013 р. отримувала пенсію у зв"язку з втратою годувальника та на даний час у зв"язку з навчанням має право на її отримання відповідно до ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", можливість надання утримання дитині від своєї матері - позивача, яка також, як і відповідач працює приватним підприємцем.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що у 2012 році ним було витрачені значні кошти у зв"язку із здійсненням підприємницької діяльності, а тому він може надавати допомогу лише в розмірі 100 грн., суд сприймає критично та вважає, що вони не є підставою для визначення розміру аліментів у меншому розмірі, ніж 1500 грн. щомісяця, оскільки відповідачем не доведено, що всі дані витрати ним понесено у зв"язку із здійсненням підприємницької діяльності, деякі із наданих документів, як то сплата КП Лубенському МБТІ на запит суду в сумі 1010,53 грн. 16.03.2012 року, за проведення судової експертизи в сумі 5896 грн. 08.06.2012 року, явно свідчать про те, що дані витрати не пов"язані із здійсненням підприємницької діяльності. Крім цього, матеріали справи містять дані про доходи відповідача за весь період 2010-2012 р.р., дані про доходи та витрати відповідача у 2013 році сторонами суду не надавалися.

При вирішенні спору суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що дитина ОСОБА_3 була ним усиновлена, оскільки відповідно до ст. 232 СК України усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини.

Відповідно до визначеного судом розміру аліментів в сумі 1500 грн. суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти за три дні з 27.06.2013 р. (з часу звернення з позовом до суду) по 30.06.2013 року (до часу закінчення навчання згідно договору між ОСОБА_1 та ТОВ "Академія адвокатури України"), що становить 150 грн. (1500 грн./ 30 дн. х 3 дн.).

Таким чином, суд вважає, що з урахуванням всіх обставин справи визначення аліментів у розмірі 1500 грн. щомісяця на період навчання, буде законним та справедливим при вирішенні спору між сторонами.

Разом із тим, суд вважає, що не підлягають до задоволення вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_2 на її користь аліментів за минулий час у зв"язку з навчанням дитини ОСОБА_3 з вересня 2010 року по травень 2013 року включно у розмірі 43 728 грн., враховуючи наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що позивачка вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача за вказаний період часу, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням відповідача від їх сплати. Натомість позивачу була відома адреса та інші контактні дані відповідача та вона могла у будь-який час звернутися до нього з вимогами про надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Само по собі звернення із відповідними позовами до суду не є підставою вважати, що відбулося звернення саме до відповідача. Крім цього сторонами взагалі не надано доказів, що дані звернення із позовами до суду мали місце в 2012-2013 р.р. та що дані позови були залишені без розгляду та з яких саме підстав.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів за минулий час, в частині позовних вимог щодо яких відмовлено, а була звільнена від сплати судового збору за вимогами про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 218, 367 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається та стягнення аліментів за минулий час - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_2, працюючого приватним підприємцем, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, студентки Інституту міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка, в розмірі 1500 (одна тисяча п"ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 01.09.2013 року на період навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23-річного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_2, працюючого приватним підприємцем, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, студентки ТОВ "Академії адвокатури України" в розмірі 150 грн. за період з 27.06.2013 року по 30.06.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Іващенко Ю. А.