Провадження № 2/344/1936/13
У Х В А Л А

06 лютого 2012 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Польська М.В., ознайомившись з заявою представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП в сумі 123 348,00 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму витрат за проведення експертного дослідження в розмірі 500,00 грн., суму витрат за послуги евакуатора в розмірі 270,00 грн. та 5 000 грн. відшкодування моральної шкоди; стягнути з відповідачів суму судових витрат.

Позивач подав суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову на майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3; тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 та ОСОБА_3, мотивуючи тим, що відповідачі відмовляються відшкодовувати їх в добровільному порядку та існує реальна загроза виїзду за межі України, а тому неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Що стосується вимоги про обмеження відповідача у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, то відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника в порядку способу забезпечення заявленого до нього позову, а тому правових підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову шляхом обмеження ОСОБА_2 та ОСОБА_3. у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань суд не має.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року «Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів».

Однак, позивачем не подано суду доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно та що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги ч. 3 ст. 152 ЦПК України щодо співмірності виду забезпечення заявленому позову, суддя дійшла висновку, що в заяві позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали направити для відома позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський міський суд.

ОСОБА_4