АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 664/3197/13-ц
Справа №22-ц/2190/3996/2013
Головуючий в І інстанції Никифоров Е.О.
Доповідач: Воронцова Л.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 19 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Стародубця М.П.

Суддів: Воронцової Л.П. Ігнатенко П.Я.

При секретарі: Калюжному О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою павича ОСОБА_1 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 11 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про встановлення права користування суміжною земельною ділянкою (право земельного сервітуту), -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2013 року ОСОБА_3 А А. звернувся до суду з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що йому за спадковим договором від 19.12.2007 року на праві власності належить 36/100 частин житлового будинку №274 по вул.Нижній у м.Цюрупинську.

Іншими співвласниками вказаного житлового будинку є його дядько - ОСОБА_5 та сестра - ОСОБА_6

Відповідач, третя особа і ОСОБА_7, після смерті якої 22 липня 2010 року до нього перейшло право власності на частку у будинку, були співкористувачами земельної ділянки площею 1300 кв.м, призначеною для обслуговування житлового будинку №274 по вул.Нижній у м.Цюрупинську.

Рішенням Цюрупинського районного суду від 11 березня 2009 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_7 і ОСОБА_8, проведено поділ будинку між позивачем та відповідачами відповідно до належних їм на праві власності часток у домоволодінні в натурі (3/20 і 17/20), і визначено порядок користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване.

При цьому, суд не вирішував питання про встановлення вільного проходу з вул.Нижній для ОСОБА_7 і ОСОБА_8, оскільки такі вимоги останніми не заявлялися.

За домовленістю з ОСОБА_8 до вирішення питання про приватизацію належних їм часток земельної ділянки вони здійснили попередній приблизний розподіл спільної земельної ділянки, і виявилося, що їх земельні ділянки клином наділяє земельна ділянка, надана у користування відповідачу та що він не має вільного проходу до своєї земельної ділянки ні з вулиці, ні з середини двору. Спроби домовитися з відповідачем про надання йому вільного і найкоротшого проходу через земельну ділянку ОСОБА_3 і був передбачений висновком судової будівельно-технічної експертизи від 23.01.2009 р. №0153, були відхилені останнім. Посилаючись на ст.ст.98-99 ЗК та 201-404 ЦК України позивач просив суд встановити для нього право користування земельною ділянкою ОСОБА_3, що призначена для обслуговування його частини житлового будинку за №274 по вул.Нижній у м.Цюрупинську, шляхом встановлення поперечного наскрізного проходу шириною 1,5 м і довжиною 7,5 м через його земельну ділянку від загального входу з вул.Нижньої від червоної лінії.

Рішенням Цюрупинського районного суду від 11 листопада 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_9 відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_9, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просив його скасувати, постановити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, ОСОБА_9 ОСОБА_3 і ОСОБА_8 на праві спільної часткової власності належить будинок №274 по вул.Нижній у м.Цюрупинську, вони ж є користувачами земельної ділянки загальною площею 1300 м2, на якій він розташований.

Рішенням Цюрупинського районного суду від 11 березня 2009 року задоволено частково позов ОСОБА_3 до ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про поділ житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою. ОСОБА_7 і ОСОБА_8 виділено 17/20 частин будинку у загальне їх користування з зазначенням конкретних приміщень і споруд і встановлено порядок користування між співвласниками земельною ділянкою з виділенням ОСОБА_3 у користування земельної ділянки площею 162,5 кв.м з зазначенням її розмірів з збереженням проходу з вилиці Нижня, та виділено обертас О.Є. (павич A.A.) і ОСОБА_8 у спільне користування земельну ділянку площею 1137,5 кв.м з зазначенням її розмірів відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №0153 від 23.01.2009 року (а.с.12-15), який також передбачає збереження проходу до земельної ділянки з вулиці Нижня (а.с.7-11).

Згідно ч.І ст.98 ЗК України, право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Відповідно до розяснень, що містяться в ч.З п.222 постановити Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без визначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для здійснення ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб (в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном), ОСОБА_9 є правонаступником ОСОБА_7 щодо прав та обовязків щодо будинку та земельної ділянки по вул.Нижня, 274 у м.Цюрупинську. порядок користування ж спірною земельною ділянкою між її співвласниками був визначений рішенням суду від 11.03.2009 року і є обовязковим до виконання позивачем.

Даний порядок передбачає для позивача можливість проходу на земельну ділянку з вул.Нижня, та безперешкодного проходу по вказаній земельній ділянці площею 1137 кв.м (а.с.11).

Оскільки земельна ділянка була виділена у спільне користування ОСОБА_7 (ОСОБА_9) і ОСОБА_8, і це їх до певного часу влаштовувало, вбачається за обставинами справи, що виник спір між ОСОБА_9 і гайдамакою O.A. щодо порядку користування спільною земельною ділянкою та визначення цього порядку між співкористувачами: ОСОБА_9 і ОСОБА_8 без втручання на земельну ділянку, що знаходиться у користуванні відповідача, зокрема, шляхом встановлення сервітуту.

Отже, позивач, у порушення вимог ст.10, 60 ЦПК України не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження неможливості користування ним земельною ділянкою, що знаходиться у спільному користуванні його та третьої особи, відповідно до порядку, встановлено судовим рішенням.

Посилання позивача на те, що за попередньо встановленою домовленістю між ним і ОСОБА_8 порядок користування земельною ділянкою - її розподіл, ускладнює його підхід до своєї частки земельної ділянки, який є надміру обтяжливим для них обох є безпідставними, оскільки позивачу не належить одноосібно будь-яка частина земельної ділянки (вона у спільному їх з гайдамакою O.A. користуванні), і надміру обтяжливий спосіб проходу не свідчить про відсутність такого взагалі. Позивач до того ж не вказав на яких умовах (оплатність, строковість) він просить встановити сервітут.

Доводи ж апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, не стверджені доказами, не містіть нових засобів доказування висновку суду не спростовують і підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду від 11 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: