Справа № 2- 2966-2012 року
Провадження № 2/712/446/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2013 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Токової С.Є.

при секретарі Євтушенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що 22 травня 2007 року вона була прийнята на роботу до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» на посаду начальника матеріально-технічного забезпечення згідно наказу №297П. 01 серпня 2008 року згідно наказу №462П від 09.08.2007 року її було переведено на посаду заступника голови правління зі зрідженого газу. 01 травня 2001 року згідно наказу №148П від 29.04.2011 року її було переведено на посаду начальника служби закупівлі та реалізації зрідженого газу-начальника газонаповнювальної станції. 03 жовтня 2012 року її було викликано до голови правління відповідача та під підпис ознайомилась з наказом №376П про своє звільнення у відповідності до п. 4 ст. 40 КЗпП України. В якому зазначено, що підставою її звільнення стала відсутність на робочому місці в період з 17.09.2012 року по 26.09.2012 року, хоча в даний період вона виконувала обовязки які покладені на неї посадовою інструкцією. До 03.10.2012 року, стосовно так званих «прогулів», представники відповідача її не повідомляли, пояснень не витребовували. Вона займала дві посади, а саме начальника служби закупівлі та реалізації зрідженого газу і начальника газонаповнювальної станції. В даному випадку займала два робочих місця, які мали характер тимчасового перебування, оскільки робоче місце начальника служби закупівлі та реалізації зрідженого газу знаходилось за адресою відповідача, а начальника газонаповнювальної станції - Черкаська ГНС ВАТ «Черкасигаз» у с. Хацьки Черкаського району. Тому виконуючи трудові обовязки покладені на неї посадовою інструкцією (як приклад п.2.3. Інструкції здійснення оперативного керівництва роботою служби та ГНС, п.2.28. здійснення контролю за додержанням робітниками служби та ГНС внутрішнього трудового розпорядку та трудової дисципліни, п.2.29. здійснення контролю за станом виробничого процесу служби та ГНС та інші), могла не бути присутня на одному з робочих місць. Вважає, що даний наказ є незаконним та безпідставним. Тому звернулась з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивачка та її представники позовні вимоги збільшили та просили суд зобовязати відповідача поновити ОСОБА_1 на посаді начальника служби закупівлі та реалізації зрідженого газу-начальника газонаповнювальної станції; стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 36 786,45 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, мотивуючи тим, що 13 вересня 2012 року ОСОБА_1 було подано до відділу кадрів ВАТ Черкасигаз заяву про надання відпустки з 17 вересня 2012 року терміном 16 календарних днів. Затвердженим графіком відпусток дата надання щорічної відпустки ОСОБА_1 була встановлена на 14 травня 2012 року, фактично вона перебувала у відпустці з 03 по 15 травня 1012 року. В наданні відпустки позивачці було відмовлено. З 17 вересня по 26 вересня 2012 року позивачка в адміністративній будівлі та на території ГНС с. Хацьки Черкаського району не з'являлася. За письмовою вказівкою керівника ВАТ Черкасигаз начальник відділу кадрів ОСОБА_2 у присутності заступника начальника управління безпеки начальника відділу економічної та фінансової безпеки ВАТ Черкасигаз ОСОБА_3, головного фахівця відділу економічної та фінансової безпеки ВАТ Черкасигаз ОСОБА_4 01 жовтня 2012 року звернувся до позивачки з вимогою надати пояснення щодо причин відсутності її на роботі протягом 8 робочих днів (17-21 вересня та 24-26 вересня 2012 року), але ОСОБА_1 відмовилася надати відповідні пояснення.

01 жовтня 2012 року адміністрація ВАТ Черкасигаз звернулася з поданням № 3168/07 від 01 жовтня 2012 року щодо надання згоди на розірвання з позивачкою трудового договору за п. 4 ст. 40 КзпП України. 02 жовтня 2012 року було проведено засідання профкому ВАТ Черкасигаз, на якому було вирішено перенести розгляд подання адміністрації ВАТ Черкасигаз № 3168/07 від 01 жовтня 2012 року на 11 год. 00 хв. 03 жовтня 2012 року у зв'язку з не явкою на засідання профкому ОСОБА_1 Крім того, було вирішено зобов'язати голову профкому ОСОБА_5 повідомити ОСОБА_1 про дату та час розгляду профкомом питання щодо дачі згоди на її звільнення за п. 4 ст. 40 КзпП України. 02 жовтня 2012 року в кінці робочого дня головою профкому ОСОБА_5 запрошено було особисто позивачку на засідання профкому на 11-00 03 жовтня 2012 року. 03 жовтня 2012 року під час проведення повторного засідання профкому ВАТ Черкасигаз головою профкому ОСОБА_5 в присутності інших членів профкому: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8. ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, - було запрошено ОСОБА_1 з'явитися на засідання профкому. Але позивачка відмовилася прийти без поважних причин, хоча знаходилася в цьому ж приміщенні поверхом нище. Тому профкомом ВАТ Черкасигаз без участі позивачки було вирішено дати згоду адміністрації на звільнення ОСОБА_1 за вчинений прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КзпП України.

Не зважаючи на покладені на позивачку обов'язки забезпечувати зміцнення трудової й виробничої дисципліни, додержання робітниками служби та ГНС внутрішнього трудового розпорядку та трудової дисципліни, ОСОБА_1 самою було порушено правила внутрішнього трудового розпорядку та трудову дисципліну підприємства. Наказом від 21 вересня 2012 року № 317/ОД «Про наслідки перевірки Черкаської ГНС» позивачці було оголошено догану.

03 жовтня 2012 року ОСОБА_1 було ознайомлено під розписку та видано копію наказу від 03 жовтня 2012 року № 376П і трудову книжку позивачки, а також проведено з ОСОБА_1 остаточний розрахунок. Таким чином, при звільненні позивачки відповідачем були в повному обсязі тримані вимоги ст. ст. 43, 47, 148, 149 КзпП України, а вчинений ОСОБА_1 дисциплінарний проступок (прогул - відсутність на роботі з 17 вересня по 26 вересня І 12 року) може бути підставою для розірвання трудового договору за п. 4 ст. 40 КзпП України, тому просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16., ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_2, ОСОБА_20, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами трудового законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні, 22 травня 2007 року, згідно наказу №297П, позивач була прийнята на роботу до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» на посаду начальника матеріально-технічного забезпечення.

В подальшому, 01 серпня 2008 року згідно наказу №462П від 09.08.2007 року позивачку було переведено на посаду заступника голови правління зі зрідженого газу. 01 травня 2011 року згідно наказу №148П від 29.04.2011 року її було переведено на посаду начальника служби закупівлі та реалізації зрідженого газу-начальника газонаповнювальної станції.

Наказом №376П від 03 жовтня 2012 року позивачку було звільнено за ст. 40 п. 4 КЗпП України, за прогули без поважних причин.

Згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України підставою для розірвання трудового договору є прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобовязаний відпрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього навчального закладу ). Як пояснила в судовому засіданні позивач прогулу вона не вчиняла , оскільки в період з 17.09.2012 року по 26.09.2012 року виконувала покладені на неї посадовою інструкцією обовязки.

Однак, вказані твердження позивача спростовуються забраними по справі доказами.

Так, будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_14 пояснив суду, що 13.09.2012 року до нього як до виконуючого обовязки голови правління ВАТ « Черкасигаз» звернулась ОСОБА_1 із усною заявою про надання їй відпустки на 2 тижні. Оскільки , на той час позивач вже була у відпустці, а також відбувалась перевірка газонаповнювальної станції, він в усній формі відмовив у наданні вказаної відпустки, оскільки дана відпустка не булла передбачена графіком, а також у звязку з тим, що Газонаповнювальну станцію перевіяла екологічна інспекція. . В цей же день ввечері, начальник відділу кадрів ОСОБА_21 принесла йому заяву ОСОБА_1 про надання відпустки, на якій він зробив резолюцію про відмову у наданні відпустки. Пізніше, як йому стало відомо, позивач цю заяву забрала. Не дивлячись на відмову у наданні відпустки, ОСОБА_1 починаючи з 16.09.2012 року на роботі не з»являлась, він особисто в телефонному режимі намагався її знайти, але безуспішно.

На підтвердження свого перебування на роботі позивач ОСОБА_1 надала суду оперативні щоденні звіти по Черкаській ГНС ВАТ «Черкасигаз» з 17.09.2012 р. по 26.09.2012 року в яких міститься її підпис.

Між тим, як встановлено в судовому засіданні вказані звіти складались техніком ГНС ОСОБА_18 , погоджувались майстром ГНС ОСОБА_16 Останні в судовому засіданні пояснили, що працювали з ОСОБА_1 в телефонному режимі, за період часу з 16.09.2012 року по 27.09.2012 року один раз, в який саме день не памятають, вона ввечері заїзджала на ГНС. Щоденні звіти могли направляти без погодження із ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_19 пояснила суду, що в травні 2012 року в усній формі ОСОБА_1 доручила їй заповнювати табелі обліку робочого часу. У вересні 2012 року вона заповнила табель, в якому вказала, що ОСОБА_1 перебувала на роботі. Табель вона передала головному інженеру. Перевіряти чи в дійсності ОСОБА_1 перебувала на роботі у неї не було повноважень. За родом своєї діяльності вони могли не бачитись з ОСОБА_1 тижнями, а тому стверджувати була вона на роботі чи ні , не може.

Крім того, як вбачається із акту перевірки Державної екологічної інспекції, яка проводилась з 13.08.2012 року на ГНС с. Хацьки ВАТ « Черкасигаз» зазначена перевірка проводилась у присутності провідного інженера та головного інженера ГНС. Позивач при проведенні вказаної перевірки не була присутня, в той час як згідно посадової інструкції в її обовязки входить забезпечення виконання наказів , розпоряджень, інструкцій, актів перевірки, здійсненої працівниками головного підприємства та інших нормативних актів, що діють в межах підприємства та є обовязковими до виконання, а також приписів і постанов державних контролюючих органів.

Вказане підтверджується показами свідка ОСОБА_15 про те, що на час проведення перевірки екологічної інспекції газонаповнювальної станції ОСОБА_1 не була присутня на роботі, хоча вона несе персональну відповідальність за діяльність ГНС.

Як на підставу незаконності свого звільнення, позивач посилається також на те, що вона мала два робочих місця, так як займала дві посади - начальника служби закупівлі та реалізації зрідженого газу і начальника газонаповнювальної станції, і які в свою чергу, мали характер тимчасового перебування. Робоче місце начальника служби закупівлі та реалізації зрідженого газу знаходилось за адресою м. Черкаси, вул. Громова, а начальника газонаповнювальної стації - Черкаська ГНС ВАТ « Черкасигаз» с. Хацьки Черкаського району. А тому, виконуючи свої посадові обовязки, вона могла бути не присутня на одному з робочих місць. В період, який визначений відповідачем як прогул, вона перебувала на ГНС в с. Хацьки.

Поняття « робоче місце» , яке відповідно до п.3ст.29 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний визначити працівникові до початку роботи за укладеним трудовим договором, не є тотожним поняттю « робота», що вжите у п. 4 ч.1 ст. 40 цього Кодексу для визначення поняття прогулу. Закон визнає прогулом відсутність працівника більше трьох годин підряд на роботі , а не на робочому місці.

Доказів про своє перебування на роботі та виконання обовязків, визначених посадовою інструкцією з 16.09.2012 року по 26.09.2012 рок позивач не надала.

Натомість, свідки ОСОБА_2, ОСОБА_20 пояснили суду, що дійсно ОСОБА_1 зверталась із заявою про надання їй відпустки, проте в.о. Голови правління їй було відмовлено у звязку з тим, що графіком відпусток у цей період її відпустка не була передбачена. Позивач до цього вже двічі була у відпустці з 03.05.2012 р. по 15.05.12 р. та з 20.08.2012 по 03.09.2012 року.

Відповідно до даних роздруківки пропускної системи ВАТ « Черкасигаз» за період з 01 вересня 2012 року по 28 вересня 2012 року позивач не з»являлась і на території ВАТ « Черкасигаз» по вул. Громова, 142 у м. Черкаси. Вказане підтвердив і свідок ОСОБА_17, який пояснив суду, що здійснював за дорученням керівництва здійснював перевірку перебування на роботі позивачки як на території ВАТ « Черкасигаз» так і на Газонаповнювальній станції в с. Хацьки. В ході перевірки було встановлено, що позивач не з»являлась на роботі з 17.09 .2012 по 26.09.2012 року.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач самовільно використала відпустку без погодження з власником, чим допустила прогул.

В силу ст. 116 ч. 1 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.

Відповідно до розрахункового листа за жовтень 2012 року відповідачем був проведений повний розрахунок з позивачем.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання позивача на недотримання відповідачем порядку звільнення з роботи , передбаченого ст. 149 КЗпП України. Так, відповідно до акту від 01.10. 2012 року ОСОБА_1 відмовилась у наданні письмових пояснень щодо причин відсутності на роботі. Більше того, метою отримання власником або уповноваженим ним органом письмових пояснень порушника трудової дисципліни є зясування обставин, за яких вчинено проступок , для їх урахуванням поряд з іншими обставинами при обранні виду стягнення , а тому сам по собі факт неотримання таких пояснень за відсутності даних про поважність причин вчинення проступку не може бути підставою для визнання рішення про застосування дисциплінарного стягнення незаконним.

В матеріалах справи міститься протокол засідання профкому ВАТ « Черкасигаз» про те, що у звязку з неявкою позивачки розгляд подання щодо надання згоди на розірвання з нею трудового договору за п.4 ст. 40 КЗпП України відкладено з 01 жовтня 2012 року на 02 жовтня 2012 року . 02 жовтня 2012 року відбулося засідання профкому на якому було вирішено надати згоду адміністрації на звільнення ОСОБА_1 за п.4 ст. 40 КЗпП України. При прийнятті наказу про звільнення позивача з роботи відповідачем враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку , а саме те, що позивач належить до категорії керівників в обовязки якої входить проведення роботи щодо зміцнення трудової й виробничої дисципліни, здійснення контролю за дотримання дисципліни та внутрішнього трудового розпорядку працівниками газонаповнювальної станції, самовільно використала дні відпустки, попередньо притягувалась до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани ( наказ не оскаржувала).

За таких обставин суд приходить до висновку, що звільнення позивача проведено відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст.10,11,208,212,214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 116,117, 233 КЗпП України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий :