Справа № 152/1923/13-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 вересня 2013 року Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Строгого І.Л.
секретаря судового засідання - Палій М.Д.
позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргород в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
02.09.2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11.08.1990 року.
Від спільного шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_4 просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось та збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки вони різні за характером люди, у них різні погляди на сімейне життя, виховання дітей. Чоловік вчиняє сварки, ображає її, матеріальним забезпеченням сімї та вихованням дитини не переймається, зловживає спиртними напоями.
У судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, з підстав, зазначених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити, на розірванні шлюбу наполягала, на примирення не згодна, не заперечувала щодо ухвалення судом заочного рішення.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом заходів для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а відтак, враховуючи згоду позивача, слід провести заочний розгляд справи.
Розглянувши документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.08.1990 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ІІ-АМ № 399381 (а.с.4).
Від спільного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія 1-АМ №228827 (а.с.5).
Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що вони різні за характером люди, у них різні погляди на сімейне життя, виховання дітей. Відповідач вчиняє сварки, ображає її, матеріальним забезпеченням сімї та вихованням дитини не переймається, зловживає спиртними напоями.
Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.
Встановленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються, Конституцією України та Сімейним кодексом України.
Так, згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї.
Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Шлюб згідно ч. 1 ст. 36 СК України, є підставою для виникнення прав та обовязків подружжя.
Статтею 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.
Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Згідно ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
Згідно ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей.
Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір в сумі 114,70 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.
Тому, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст. 51 Конституції України; ст.ст. 21, 36, 55, 56, 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Ладижинським відділом РАЦСу Тростянецького району Вінницької області 11.08.1990 року, актовий запис за № 116, - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 114 (сто чотирнадцять) гривень 70 копійок.
Згідно ст.ст. 223, 228, 294, 296 ЦПК України, рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя (підпис)

З оригіналом вірно.

Рішення законної сили не набрало.

Суддя Шаргородського районного суду І.Л.Строгий