АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/445/2013 Головуючий в І інстанції: Зуб І.Ю. Категорія:43 Доповідач: Вейтас І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2013 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Вейтас І.В.

Суддів: Цуканової І.В.

Склярської І.В.

при секретарі: Благовещенській О.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Херсонського учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 грудня 2012 року у справі за позовом Херсонського учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати за проживання в гуртожитку, -

встановила:

У червні 2012 року Херсонське учбово-виробниче підприємство Українського товариства глухих звернулось до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що ОСОБА_2 є наймачем жилої площі (ліжко-місць) в гуртожитку позивача, що розміщене в АДРЕСА_1, та не в повному обсязі здійснює оплату за проживання в гуртожитку. Після збільшення розміру позовних вимог просили суд стягнути зі ОСОБА_2 заборгованість за період з жовтня 2011 року по червень 2012 року в сумі 8819,08 грн.

Рішенням Суворовського районного суду Херсонської області від 17 грудня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, Херсонське учбово-виробниче підприємство Українського товариства глухих, в апеляційній скарзі вказує, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, а викладені в рішенні суду висновки не відповідають обставинам справи. При цьому наводять підстави розрахунку заборгованості з житлово-комунальних послуг, а саме розрахунок житлової площі гуртожитку на ліжко місця, вказують, що відповідач займає 8 ліжко-місць та керуючись розпорядженням голови облдержадміністрації від 20.07.2011 року № 462 «Про встановлення граничного розміру плати за проживання в гуртожитках», відповідно до якого граничний розмір плати за проживання в гуртожитку становить 160 грн. за 1 ліжко місце, просять задовольнити позов в повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість з оплати за проживання в гуртожитку за період з жовтня 2011 року по червень 2012 року в сумі 8819,08 грн.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує, що розмір плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради і позивачем не дотримано даний порядок встановлення плати за користування гуртожитком. Вважає рішення суду законним та просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, посилаючись на підстави, викладені в ній, пояснення відповідача, яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що належних та допустимих доказів на підтвердження заборгованості відповідача в сумі 8819,08 грн. за вісім ліжко-міст позивач не надав. Однак, з таким висновком погодитись не можна, оскільки суд дійшов до нього через неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до свідоцтва про право власності від 18.08.2000 року гуртожиток по АДРЕСА_1 належить Українському товариству глухих. (а.с.16). Відповідно до акту державної прийомної комісії будівлі гуртожитку від 18.12.1963 року (а.с.122-125), що затверджений рішенням виконкому Херсонської ради депутатів № 1357 від 29.12.1963 року загальна площа гуртожитку - 1827 кв.м., з якої жила площа - 1292,81 кв.м., що становить 95 кімнат. З розрахунку наданого позивачем за кожною кімнатою закріплено 2 ліжко-місця. Даний факт позивачем не спростовано.

Відповідно до п.38 Примірного положення про гуртожитки плата за користування жилою площею в приміщеннях, що знаходяться в спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних стосунках, провадиться за встановленими

ставками. Витрати на комунальні послуги входять до ставки плати за користування жилою площею і окремо плата за них не стягується.

Абзац 2 вказаного пункту передбачає, що громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду.

ОСОБА_2 проживає разом з дочкою ОСОБА_3 та сином ОСОБА_4 в зазначеному гуртожитку у секторі № 15 та займає чотири кімнати, що підтверджується матеріалами справи (а.с.11, 66,67) і не заперечується відповідачем.

Як встановлено рішенням апеляційного суду Херсонської області від 21 лютого 2012 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Херсонського учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих про захист прав споживача, ОСОБА_5 (батько відповідача ОСОБА_2) займає у секторі № 15 одну кімнату (2 ліжко-місця), а ОСОБА_2 з сином та дочкою - чотири кімнати, одну з яких без законних на те підстав. При цьому апеляційний суд прийшов до висновку, що відсутні підстави вважати, що зазначені вище особи проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні і, відповідно, відсутні підстави застосування абз.2 п.38 Примірного положення про гуртожитки про оплату за користування жилою площею за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах) установлених для будинків державного та громадського житлового фонду.

Отже, доводи заперечень відповідача ОСОБА_2 проти позову та проти апеляційної скарги, про те, що вона моє сплачувати житлово-комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду є безпідставними та спростовані рішенням апеляційного суду Херсонської області від 21.02.2012 року.

Відповідно до п.12 додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1996 року № 1458 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)» (зі змінами, внесеними постановою КМ від 26.03.2008 року № 276) Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям надано повноваження встановлювати: граничний розмір плати за проживання в гуртожитках (крім студентських гуртожитків) громадян України, осіб без громадянства та іноземців, які займають приміщення, що знаходяться у спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних відносинах.

Розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 20.07.2011 року № 462 встановлено граничний розмір плати за проживання у гуртожитках в сумі 160 грн. за 1 ліжко-місце (з урахуванням ПДВ) на місяць (а.с.27).

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про стягнення зі ОСОБА_2 заборгованості з оплати за проживання в гуртожитку за період з жовтня 2011 року по червень 2012 року за 8 ліжко-місць в сумі 8819,08 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Посилання суду на квитанції про сплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_5 з зазначенням платежу - оплата житлово-комунальних послуг від ОСОБА_5, ОСОБА_2 (а.с.102-109), як на підставу для відмови в задоволенні позову, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки позивачем не доведено, що оплата здійснювалась в рахунок погашення саме її заборгованості, в якому розмірі було здійснено оплату за ОСОБА_5, в якому за ОСОБА_2, за який період, виходячи з якого розрахунку.

Таким чином, переглядаючи судове рішення в апеляційному порядку в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст.88 ЦПК України у зв'язку із скасуванням рішення суду першої інстанції та задоволенням позову Херсонського учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих, якого звільнено від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 321,90 грн. ( 214,60 грн. + 107,30 грн.)

Керуючись ст.ст.303, 307, п.п.1,4 ч.1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Херсонського учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 грудня 2012 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Херсонського учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь Херсонського учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих заборгованість з оплати за проживання в гуртожитку в сумі 8819,08 гривен. Стягнути зі ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 321,90 грн. в дохід держави.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: