РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2013р. Харцизький міський суд Донецької області в складі :

головуючого судді - Мурашової Н.А.

при секретарі Омельяненко Є.Є.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харцизьку Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що йому на праві власності належить легковий автомобіль МАЗДА 6, державний номер НОМЕР_1, 2008р.в. 31.05.2013р. на перехресті вул..Гайдара та вул..Жуковського м.Харцизька сталося ДТП за участю його автомобіля та автомобіля БУД, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 Винним в ДТП за постановою Харцизького міського суду від 29.07.2013р. визнано саме ОСОБА_3 В результаті ДТП його автомобіль отримав механічне пошкодження. Згідно з експертним висновком від 10.07.2013р. вартість матеріальної шкоди, спричиненої йому як власнику цього автомобіля, становить 88 138,90грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована, страхова компанія «ТАС» виплатила йому в межах встановленого ліміту 50 000,00грн., залишок невідшкодованої шкоди становить 38 138,90грн. Цю різницю згідно з ст. 1194 ЦК України повинен відшкодувати відповідач ОСОБА_3 Також ним у звязку з пошкодженням автомобіля було витрачено на послуги евакуатора 31.05.2013р. та 04.06.2013р. загалом 950,00грн., за експертну оцінку він сплатив 500,00грн., на телеграми на адресу ОСОБА_3 та СК «ТАС», якими він повідомляв про дату та час проведення експертного дослідження, витратив 58,08грн. та 63,96грн., також оплатив вартість стоянки 32грн. Ці витрати також є матеріальної шкодою. Загалом сума невідшкодованої йому матеріальної шкоди становить 39 742,94грн., яку повинен сплатити відповідач. Крім того, вважає, що своїми діями відповідач спричинив йому моральну шкоду, оскільки у звязку з ДТП було пошкоджено його майно, він тривалий час не міг ними користуватися, враховуючи, що є інвалідом 3 групи і автомобіль був основним засобом його переміщення, був порушений звичний спосіб його життя, він переживав та хвилювався з цього приводу, нервував, що негативно вплинуло на стан його здоровя. Моральну шкоду оцінює в 10 000,00грн.

Просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду 39 742,94грн., моральну шкоду 10 000,00грн., судові витрати по сплаті судового збору.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 застрахована, то матеріальну шкоду повинна відшкодувати саме страхова компанія «ТАС», що фактично і було зроблено, позивачу в найкоротші строки була виплачена сама страхового відшкодування 50 000,00грн. Вважає, що він не повинен відшкодовувати різницю, оскільки сума матеріальної шкоди за експертним висновком є завищеною, він не згоден з таким розміром шкоди, але пояснив, що експертний висновок ОСОБА_3 не оскаржував. Витрати позивача на евакуатор, експертизу тощо також повинні включатися до загальної суми, що відшкодовується страховою компанією, тому він їх не визнає. Факт заподіяння моральної шкоди позивачу визнає, оскільки було пошкоджено майно позивача, але розмір моральної шкоди, визначений позивачем є занадто великим, згоден відшкодувати 500,00грн. Просить в задоволенні позову про стягнення матеріальної шкоди відмовити, в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково в сумі 500,00грн.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за наступними підставами.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ст.. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст.. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або вві шкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справи, виникає спір.

Згідно ст.. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок чи постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Суд встановив, що позивачу на праві власності згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АНС 279223 від 04.02.2009р. належить транспортний засіб - автомобіль МАЗДА 6, державний номер НОМЕР_1, 2008р.в.

31.05.2013р. на перехресті вул..Гайдара та вул..Жуковського м.Харцизька сталося ДТП за участю автомобіля МАЗДА 6, державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля БУД, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3

Винним в даному ДТП за постановою Харцизького міського суду №3/248/1183/2013 від 29.07.2013р. визнано водія ОСОБА_3

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована АТ «СГ «ТАС» згідно Полісу АВ 9472286 від 20.11.2012р.

Відповідно до вказаного Полісу позивачу АТ «СГ «ТАС» виплатило в межах встановленого ліміту відповідальності 50 000,00грн.

Вказані обставини сторонами не оспорюються, тому не підлягають доказуванню.

Крім того, судом встановлено, що загальний розмір матеріальної шкоди, який спричинений позивачу як власнику пошкодженого в результаті ДТП автомобіля становить 88 138,90грн., що підтверджується висновком експерта Експерт-Оцінка ФОП ОСОБА_4 №92, складеним 10.07.2013р.

Вказаний висновок суд вважає належним та допустимим доказом, тому приймає його за основу при визначенні розміру матеріальної шкоди.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача відносно того, що цей розмір матеріальної шкоди є завищеним, оскільки в порушення ст. 10,60 ЦПК України відповідач та його представник не надали суду належних та допустимих доказів, що спростовували би вказаний висновок експерта і підтверджували інший розмір шкоди, спричиненої в результаті пошкодження автомобіля позивача.

Враховуючи те, що позивач отримав від АТ «СГ «ТАС» страхове відшкодування в сумі 50 000,00грн., різниця від фактичним розміром матеріальної шкоди та сплаченим страховим відшкодуванням становить 38 138,90грн. (88 138,90грн. 50 000,00грн.)

Також судом встановлено, що позивач у звязку з пошкодженням автомобіля в результаті вказаного ДТП поніс витрати на послуги евакуатора в сумі 950,00грн., на оплату експертного висновку 500,00грн., на телеграми на адресу ОСОБА_3 та СК «ТАС», якими він повідомляв про дату та час проведення експертного дослідження, - 58,08грн. та 63,96грн., що підтверджено відповідними квитанціями, які суд вважає належними та допустимими доказами. Тому суд вважає, що ці витрати також складають матеріальну шкоду, спричинену позивачу.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на понесення ним витрат на оплату стоянки його автомобіля в сумі 32,00грн., оскільки наданий ним документ (без назви), на підтвердження цієї обставини, не містить даних про те, кому саме і за що сплачено 32,00грн. З даного документа не можна достовірно встановити, що ОСОБА_1 сплатив вказану суму саме за стоянку автомобіля. Тому сума в розмірі 32,00грн. не може бути включена до матеріальної шкоди, спричиненої позивачу.

Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди, спричиненої позивачу становить 39 710,94грн. (38 138,90грн. + 950,00грн. + 500,00грн. + 58,08грн. + 63,96грн.).

Оцінивши обставини справи та надані докази в сукупності, суд вважає, що матеріальну шкоду в сумі 39 710,94грн. слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 згідно з вимогами ст. 1187 ЦК України, оскільки вказана шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, яким на правовій підставі керував відповідач, тобто ця шкода настала від протиправних дій відповідача. Вина відповідача в ДТП встановлена постановою у справі про адміністративне правопорушення. Доказів тому, що цієї шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, відповідач суду не надав. Частина спричиненої позивачу відповідачем матеріальної шкоди була відшкодована страховою компанією, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, різниця між фактичним розміром матеріальної шкоди та сплаченим страховим відшкодуванням підлягає стягненню з відповідача згідно з вимогами ст. 1194 ЦК України. Розмір шкоди, що був заявлений позивачем, відповідач належними доказами не спростував.

Також суд вважає, що в результаті ДТП позивач отримав моральні страждання, оскільки було пошкоджено його майно - автомобіль, який є основним засобом його переміщення, він позбавився можливості тривалий час користуватися ним, враховуючи що позивач є інвалідом 3 групи, був порушений звичний спосіб життя позивача, і він змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, у звязку з чим зазнав душевні страждання, хвилювався, переживав. Суд вважає, що моральна шкода підлягає стягненню з відповідача відповідно до ст. 1167, 1187 ЦК України, оскільки спричинена в результаті його винних дій.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України враховує характер правопорушення, глибину та тривалість фізичних та душевних страждань позивача, погіршення їх здібностей та позбавлення можливості їх реалізації, а саме те, що спричинення шкоди мало місце з вини відповідача, позивач є інвалідом 3 групи і тривалий час був позбавлений права користуватися своїм автомобілем, який є для нього основним засобом переміщення, те, що автомобіль, хоч і значно було лише пошкоджено, а не знищено, а також, що позивач своєчасно отримав страхову виплату в рахунок часткового відшкодування матеріальної шкоди, що суд вважає обставиною, яка знизила ступінь душевних страждань позивача. Тому, виходячи з цих обставин та принципу розумності і справедливості суд, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 2000,00грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. Так, з відповідача слід стягнути судовий збір за позовні вимоги майнового характеру пропорційно задоволеним вимогам: стягнуто матеріальну шкоду в сумі 39 710,94грн ., тому розмір судового збору із розрахунку 1% ціни позову становить 397,11грн., також слід стягнути судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру в сумі 114,70грн.

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст.23,1167,1187,1192,1194 ЦК України, ст.. 3,4,10,11,60,61,88,212-215,218 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, 19.11.1965р.н., ур. Миколаївської обл.., ІІН НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1, 09.11.1958р.н., ур. м.Кіровське Донецької обл.., ІІН НОМЕР_4, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 39 710,94грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000,00грн., в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору 397,11грн. та 114,70грн., усього 42 222, 75 грн (сорок дві тисячі двісті двадцять дві гривні 75 копійок).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Харцизький міський суд протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: