Справа № 1418/2571/12
Провадж.№ 2/481/5/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2013 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Вжещ С.І.,

при секретарі Кузьміній Н.П.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставлене нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ :

20.12.2012 року представник ПАТ КБ ПРИВАТБАНК ОСОБА_3 звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2, в якому просила звернути стягнення на будинок загальною площею 86.10 кв.м., житловою площею 56.90 кв.м. та земельну ділянку, розташовану за адресою Миколаївська область м. Новий Буг вул. 2-ї П`ятирічки, 16 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № NKN1GI від 12.02.2008 року) ПАТ КБ ПРИВАТБАНК, з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, а також виконувати всі інші дії, які повязані з продажем предмета іпотеки, в межах кредитної заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 12.02.2008 року в сумі 87093 гривні 16 копійок; виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані або проживають у житловому будинку, розташованому за адресою Миколаївська область м. Новий Буг вул. 2-ї П`ятирічки, 16, зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України; стягнути з відповідача судові витрати, мотивуючи тим, що відповідач зобовязання за вказаним вище кредитним договором належним чином не виконує.

Представник позивача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності № 2567-О від 31.10.2011 року, в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити посилаючись на обставини зазначені у ньому.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що проти суми нарахованої банком він не заперечує, зобовязавшись її сплачувати , але заперечував стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки та його виселення з домоволодіння в м. Новий Буг по вулиці 2-ї П`ятирічки, 16, зі зняттям з реєстраційного обліку, вказавши , що не має іншого місця проживання.

Вислухавши представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

12.12.2008 року між ЗАТ КБ ПРИВАТБАНК (правонаступником якого є ПАТ КБ ПРИВАТБАНК) та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про іпотечний кредит № NKN1GI (а.с.16-19), згідно якого кредит надається строком погашення не пізніше 12.02.2028 року на поліпшення якості окремого житлового будинку, розташованого за адресою Миколаївська область м. Новий Буг вул. 2-ї П`ятирічки, 16.

Відповідно до ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі

-2-

та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст.1049, ч. 1 ст.1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших атів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Всупереч умов Договору про іпотечний кредит відповідач не виконав своїх зобов'язань по погашенню кредиту, тобто порушив умови даного договору.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № NKN1GI від 12.12.2008 року (а.с.8-11), станом на 06.12.2012 року, відповідач ОСОБА_2 має заборгованість перед позивачем в розмірі 87093 гривні 16 копійок, яка складається з наступних сум: 68508 гривень 06 копійок заборгованість за кредитними коштами; 10425 гривень 88 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом; 241 гривні 66 копійок пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором; 7917 гривень 56 копійок штраф (процентна ставка).

Положення ст.ст.546, 572, 574, 575 ЦК України вказують на те, що сторони зобовязання можуть домовитися про забезпечення його виконання, в тому числі й шляхом застави. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Так, з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з договору про іпотечний кредит № NKN1GI від 12.12.2008 року, між ЗАТ КБ ПРИВАТБАНК (правонаступником якого є ПАТ КБ ПРИВАТБАНК) та відповідачем ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області від 12.02.2008 року (а.с.23-25).

Згідно п.2.1.5 вказаного іпотечного договору іпотекодержатель має право, у випадку невиконання Іпотекодавцем Зобовязань, а також в інших випадках, передбачених даним договором, задовольнити свої вимоги за рахунок Предмета іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Відповідно до п.п.1.3.1. п.1.3 іпотечного договору заставна вартість майна за згодою сторін складає 101000 гривень.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Закону України Про іпотеку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду.

-3-

Згідно з п.1,2 ст.35 Закону України Про іпотеку у разі порушення основного зобов'язання та (або ) умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушень. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до вимог цього Закону. Положення ч.1 цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Аналогічні положення містить і п. 3.2 іпотечного договору.

У пункті 4.3 іпотечного договору містяться застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, за якими звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом, в тому числі продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі, на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.38 Закону України „Про іпотеку", для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателем, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця, у тому числі, отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

Порядок звернення на предмет іпотеки визначено п.2.1 іпотечного договору, відповідно до яких Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання терміну виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитних договором, вони не будуть виконані.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України Про іпотеку у разі передачі в іпотеку будівлі (споруди) іпотека також поширюється на належну іпотекодавцю на праві власності земельну ділянку або її частку, на якій розташована відповідна будівля (споруда) і яка необхідна для використання цієї будівлі (споруди) за цільовим призначенням.

З п. 1.1 договору іпотеки вбачається, що земельна ділянка під спірним житловим будинком належить на праві власності відповідачу.

За таких обставин, та з урахуванням положень ст. ст. 543, 1050, 1054 ЦК України, ст. 20 Закону України Про іпотеку, ст.ст.12, 33, 35, 38 Про іпотеку, суд вважає, що є підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки( житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 86.10 квадратних метри, житловою площею 56.90 квадратних метри, розташований за адресою Миколаївська область місто Новий Буг вулиця 2-ї П`ятирічки, 16 що належить ОСОБА_2 розміщений на земельній ділянці площею 0.1 га) шляхом продажу публічним акціонерним товариством КБ ПриватБанк предмету іпотеки з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, а також виконувати всі інші дії, які повязані з продажем предмета іпотеки, в межах кредитної заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 12.02.2008 року в сумі 87093 гривні 16 копійок, з початковою ціною 101000 гривень.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.109 ЖК України,ч.2 ст.40 Закону України Про іпотеку звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками встановленими законом. На письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника всі мешканці житлового приміщення зобов'язані добровільно його звільнити протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги.

У пункті 43 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин роз'яснено, що згідно з частиною четвертою статті 9, ст. 109 Житлового кодексу України, статей 39-40 Закону України Про іпотеку виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення.

-4-

При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення, як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Як видно з пояснень відповідача ОСОБА_2, що також не зміг спростувати представник позивача ОСОБА_1, письмове повідомлення про виселення від 31.10.2012 року (а.с. 12) відповідач не отримував, що також підтверджено відсутністю доказів (зворотнього повідомлення з відміткою про отримання ОСОБА_2В.) вказаного листа банку, що вказує на невиконання позивачем вимог вищевказаних правових норм та є підставою для відмови в позові про виселення та зняття з реєстраційного обліку відповідача.

Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені письмовими доказами в сумі 870 гривень 93 копійки.

Керуючись ст. ст. 10, 88, 209, 212 216, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставлене нерухоме майно та виселення , задовольнити частково.

Звернути стягнення на житловий будинок загальною площею 86.10 квадратних метри, житловою площею 56.90 квадратних метри та земельну ділянку площею 0.1000 га, розташовану за адресою Миколаївська область місто Новий Буг вулиця 2-ї П`ятирічки, 16 що належить ОСОБА_2 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № NKN1GI від 12.02.2008 року) ПАТ КБ ПРИВАТБАНК, з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, а також виконувати всі інші дії, які повязані з продажем предмета іпотеки, в межах кредитної заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 12.02.2008 року в сумі 87093 гривні 16 копійок, яка складається з: 68508 гривень 06 копійок заборгованості за кредитними коштами; 10425 гривень 88 копійок заборгованості по процентам за користування кредитом; 241 гривні 66 копійок пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором; 7917 гривень 56 копійок штрафу (процентна ставка) з початковою ціною 101000 гривень.

В задоволенні позову Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2 про виселення зі зняттям з реєстраційного обліку відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного Акціонерного Товариства Коперційний Банк ПРИВАТБАНК (р/р № 0001, МФО 305299, ) судові витрати в сумі 870 (вісімсот сімдесят) гривень 93 копійки.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі неподання особами, які беруть участь у справі, апеляційної скарги, рішення суду набирає законної сили.

Суддя :