Справа № 132/2660/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

24.12.2013 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Копчинського В.І.

при секретарі Кулик Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка, Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в позовній заяві вказує, що з відповідачем зареєстрували шлюб 06.10.2012 року у виконавчому комітеті Гущинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області за актовим записом № 11. Від даного шлюбу у них дітей не має.

Вона з відповідачем проживала в будинку його діда, який помер, по вул. Леніна, 3, в с. Гущинці Калинівського району Вінницької області. Після того, як вони припинили свої подружні стосунки, вона пішла проживати до своєї матері, а відповідач залишився проживати в будинку. В звязку з тим, що вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, на даний час в Калинівському районному судді знаходиться цивільна справа за її позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, тому виникла необхідність розділити їхнє спільно нажите майно.Під час перебування в шлюбі вони придбали: спальню «Верона « - 11704 грн., телевізор «Тошиба» - 4300 грн., морозильну камеру « Снайге» - 350 грн., холодильник «Елджі» - 2500 грн., газову плиту - 3600 грн., супутникову антену та тюнер 600 грн., прихожу - 1700 грн., тюлі та карнизи 1500 грн., матрац 1000 грн., будівництво водогону - 3000 грн., а всього майна на суму 30254 грн. Вона пропонувала чоловіку розділити майно в добровільному порядку, однак, угоди про розділ спільного майна вони досягти не можуть, відповідач чинить перешкоди у допуску до їхнього майна, не допускає до житлового будинку, щоб скласти акт опису рухомого майна, тому звертається до суду з даним позовом. Просить виділити її спальню «Верона « - 11704 грн., морозильну камеру «Снайге» - 350 грн., газову плиту - 3600 грн., всього на суму 15654 грн., а інше майно виділити відповідачу.

Позивачка в судовому засіданні подала заяву про уточнення позовних вимог, просить суд виділити на її користь половину вартості за будівництво водогону в сумі 1500 грн., половину вартості за спальний гарнітур «Верона» в сумі 5 852 грн. і оскільки дане майно є неподільне , залишилося в власності відповідача , тому просить стягнути з останнього грошову компенсацію. Від інших позовних вимог відмовляється.

Представник відповідача за дорученням ОСОБА_3 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача 1 500 грн. за спорудження водогону та 5 852 грн. за 1/2 частину спального гарнітуру «Верона» визнає, відповідач згідний сплатити грошову компенсацію за дане майно.

Вислухавши пояснення позивачки та представника відповідача , дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.10.2012 року у виконавчому комітеті Гущинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області за актовим записом № 11. Від даного шлюбу у сторін дітей не має.

Сторони проживали в будинку по вул. Леніна, 3, в с. Гущинці Калинівського району Вінницької області. Після того, як сторони припинили свої подружні стосунки, позивачка пішла проживати до своєї матері, а відповідач залишився проживати в будинку. За час спільного проживання сторони придбали спальню «Верона» - 11704 грн., телевізор «Тошиба» - 4300 грн., морозильну камеру «Снайге» - 350 грн., холодильник «Елджі» - 2500 грн., газову плиту - 3600 грн., супутникову антену та тюнер 600 грн., прихожу - 1700 грн., тюлі та карнизи 1500 грн., матрац 1000 грн., будівництво водогону - 3000 грн., а всього майна на суму 30254 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 69 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними судом у випадку відсутності між ними домовленості про порядок його поділу.

Статтею 71 СК України визначено, що дружина, чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, а саме: майно, яке є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

В судовому засіданні позивачка уточнила свої вимоги, просить суд визнати лише будівництво водогону та спальний гарнітур «Верона» спільною сумісною власністю подружжя , виділити його в натурі відповідачу, а на її користь просить стягнути з останнього грошову компенсацію - за половину вартості за будівництво водогону в сумі 1500 грн. та за половину вартості спального гарнітуру «Верона» в сумі 5 852 грн. , оскільки дане майно є неподільне . Від інших позовних вимог відмовляється.

Представник відповідача уточнені позовні вимоги, заявлені позивачкою щодо стягнення з нього 1 500 грн. за спорудження водогону та 5 852 грн. за 1/2 частину спального гарнітуру «Верона» визнає, тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно вимогч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, Таким чином , з відповідача підлягає до стягнення сума судового збору, сплаченого позивачкою при подачі позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60,69-71 СК України, ч.2 ст.183, ч.3 ст.368 ЦК України, ст.ст.10, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати будівництво водогону та спальний гарнітур «Верона» спільною сумісною власністю подружжя - ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Виділити в натурі на праві власності ОСОБА_2 будівництво водогону вартістю 3000 грн. та спальний гарнітур «Верона» вартістю - 11704 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за 1/2 частини водогону в сумі 1 500 (одну тисячу пятсот ) гривень та за 1/2 частини спального гарнітуру «Верона» в сумі 5 852 (пять тисяч вісімсот пятдесят дві) гривні, всього в загальній сумі 7352 грн. , як частку у спільному сумісному майні подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 229 (двісті двадцять девять) грн. 40 коп. понесених нею судових витрат по сплаті судового збору .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С У Д Д Я: