АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6819/13 Головуючий 1 інстанції: Малихін О.Р.
Справа № 643/6909/13-ц Доповідач: Івах А.П.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2013 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Ізмайлової Г.М., Пшенічної Л.В.,

при секретарі - Курносової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 липня 2013 року у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 16307 грн. 56 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 10.07.2007 року був укладений кредитний договір № 0, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 48670.00 грн. з розрахунку 18 % річних на строк з 10.07.2007 року 10.07.2012 року.

8 грудня 20011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «Укрсиббанк» передає (відступає) AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT «Дельта Банк» замінює AT «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від AT «Укрсиббанк» до AT «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до AT «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість AT «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

ОСОБА_1 умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Уточнивши позовні вимоги в порядку ст. 31 ЦПК України щодо зменшення суми боргу, позивач просив стягнути на його користь заборгованість по тілу кредиту 14.446грн. 04 коп. та 438 грн. 55 коп. - заборгованість по відсоткам, що існувала на 19 червня 2013 року (а.с.29).

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 липня 2013 року позов задоволено, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість у сумі 14884грн 59 коп. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог позивача відмовити у зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, які суд вважав встановленими, що призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає вимогам процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Розглядаючи спір, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази у їх сукупності, встановив фактичні обставини справи, правильно визначився з правовою природою спірних правовідносин, що виникли між сторонами та нормами права, що їх регулюють.

Судом встановлено, що 10 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (правонаступником АТ «Укрсиббанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0 (а.с.6) за цільовим призначенням на придбання автомобіля, згідно з умовами якого ОСОБА_1 надано кредитні кошти у розмірі 48670.00грн з розрахунку 18% річних на строк з 10.07.2007 року по 10.07.2012 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що станом на 19 червня 2013 року у відповідача ОСОБА_1 існує заборгованість за кредитним договором по тілу кредиту і відсоткам, усього у сумі 14884 грн. 59 коп.. При цьому суд урахував суму, яку відповідач сплатив за період з квітня 2013 року .

Висновок суду першої інстанції відповідає конкретним обставинам справи, погоджується з положеннями ст.ст.. 57, 58, 59, 64 ЦПК України, вимогами ст.ст.. 526, 530, 536, 1054 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач отримав кредитні кошти за укладеними договорами та використав їх за цільовим призначенням.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином.

Платежі, які були здійсненні відповідачем: 14.05.2012 (2500 грн.), 14.06.2012 (1200 грн.), 16.07.2012 (1200 грн.), 18.08.2012 (1200 грн.), 21.09.2012 (1200грн.), 24.10.2013 (1200грн.), 26.11.2012 (1200грн.), 08.02.2013 (3000грн), 26.03.2013 (1200грн), 23.04.2013 (1200грн), 25.05.2013 (1200грн), 27.06.2013 (10.00грн), в рахунок погашення споживчого кредиту за кредитним договором №0 від 10 липня 2007 року на ім'я отримувача АТ «дельта Банк» (а.с.80-84) позивачем були зараховані та прийнятті до уваги при розрахунку заборгованості (а.с.31).

Квитанції, які були надані відповідачем про сплату боргу за договором, не спростовують факту наявності боргу за кредитним договором.

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом.

Тому посилання відповідача на те, що ним сплачена вся сума боргу, не підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки суду першої інстанції щодо порушення відповідачем умов кредитних договорів та наявність підстав для стягнення заборгованості, що зазначені позивачем, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Московського районного суду від 23.07.2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -