АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1782/13 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 2023/2008/2012 Цендра Н.В.
Категорія: земельні Доповідач - Гальянова І.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2013 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого-судді: Гальянової І.Г.

суддів: Колтунової А.І.

Костенко Т.М.

при секретарі: Ленюк Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Куп»янського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

04 травня 2012 року позивачі звернулись у суд з позовом в якому, з урахуванням його уточнень 29.10.2012 року, просили визначити 1 варіант порядку користування земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_1, а саме: земельну ділянку площею 10,4 кв.м. залишити в загальному користуванні та в їх користування виділити земельну ділянку площею 750 кв.м., в тому числі : в особисте користування, земельну ділянку площею 744, 6 кв.м. та 1/2 частину земельної ділянки загального користування , що складає 5, 2 кв.м. та в користування відповідача виділити в особисте користування земельну ділянку площею 750 кв.м., в тому числі: в особисте користування -744,8 кв.м. та 1/2 частину земельної ділянки загального користування.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що вони на підставі договору міни від 15.10.1997 року та договору про конкретне користування житловим будинком між співвласниками спільної часткової власності від 07.10.1997 року є власниками 1/2 частини житлового будинку літ «А-1» з відповідною частиною надвірних будівель, яке знаходиться за вказаною адресою. Співвласником іншої 1/2 частини зазначеного домоволодіння є ОСОБА_3

Позивачі зазначають, що у зазначеному житловому будинку фактично мешкають ОСОБА_4, ОСОБА_3 та їх неповнолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачі зазначають, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до 01.11.2011 року знаходились у шлюбі, який рішенням Куп»янського міськрайонного суду Харківської області було розірвано.

Як на підставу визначення порядку користування вказаної земельної ділянки позивачі зазначають на виниклі суперечки щодо користування спірною земельною ділянкою площею 1500 кв.м.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_4 та її представник підтримали позовні вимоги з зазначених вище підстав та просили їх задовольнити.

В судовому засіданні суду першої інстанції відповідач проти запропонованих висновком судово - будівельної експертизи варіантів визначення порядку користування спірною земельною заперечував. Свої заперечення обґрунтовував тим, що порядок користування спірною земельною ділянкою було визначено договором від 07.10.1997 року між колишніми співвласниками вказаного будинку та цей договір є обов»язковим для нових його співвласників, які придбали 1/2 частину вказаного домоволодіння. В судовому засіданні відповідач запропонував свій варіант визначення такого порядку користування та просив виділити в особисте користування позивачам та йому по 530,15 кв.м. земельної ділянки, а земельну ділянку площею 439,7 кв.м. залишити в загальному користуванні.

Рішенням Куп»янського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2013 року позовні вимоги позивачів задоволено. Суд встановив порядок користування вказаною земельною ділянкою площею 1500 кв.м. по варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи, а саме земельну ділянку площею 10,4 кв.м. залишив в загальному користуванні, земельну ділянку площею 750 кв.м. виділив в користуванні ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із якої в особисте користування земельну ділянку площею 744,8 кв.м. (зафарбованого в фіолетовий колір) та 1/2 частину земельної ділянки загального користування площею 5,2 кв.м. (зафарбованого в синій колір). В користування ОСОБА_3 виділено земельну ділянку площею 750 кв.м. із якої в особисте користування земельну ділянку площею 744,8 кв.м. (зафарбованого в жовтий колір) та 1/2 частину земельної ділянки загального користування площею 5,2 кв.м. (зафарбованого в синій колір). Границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на ділянки: від червоної лінії по вул. Жуковоського, розділивши огорожу на відрізки довжиною 7,43м., 10,0 м., 3,4 м., 8,69 м. від точки 7,43 м далі по прямій лінії на відстані 1,0 м. від гаражу літ. «В», сараю літ «Г» довжиною 10,10 м. потім по тильній стороні сараю до межі з будинковолодінням ОСОБА_8 Від точки 10.0 м. вбік тильної сторони довжиною 13,7 м. на відстані 3,4 м. від житлового будинку літ «А-1» потім вбік житлового будинку потім по лінії розподілу житлового будинку, далі по прямій лінії до межі з будинковолодінням ОСОБА_8 Від точки 3, 4 м. вбік тильної сторони довжиною 26,3 м на відстані 7,5 кв.м. від межі будинковолодіння ОСОБА_9 потім вбік будинковолодіння ОСОБА_8 довжиною 7,60 м. потім вбік тильної сторони розділивши її на відрізки 17,41 м. та 12,36 м. Земельні ділянки загального користування вздовж тильної сторони сараю літ «Б»; для переходу між частинами земельної ділянки розміром 1,2 Х 3,4 м.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог та визначити порядок користування вказаної земельної ділянки між сторонами з урахуванням умов договору про конкретне користування жилим будинком між співвласниками сумісної часткової власності від 07.10.1997 року, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам.

Апелянт зазначає, що визначений судом порядок користування спірною земельною ділянкою не відповідає зазначеному договору, а також позбавляє його доступу до свого гаражу, до входу на горище, який розташований зі сторони двору, до крану аварійного відключення газу, до обслуговування водопроводу, який іде від будинкового володіння ОСОБА_9 до їх будинку. Апелянт також зазначає, що ширина в»їзду, яка визначена експертом в його користування вужча ніж ширина його воріт, що робить неможливим обслуговування вигрібної ями , яка розташована на його земельній ділянці. Крім того він позбавлений можливості проходити на своє подвір»я, оскільки в дворі відсутні калітки для проходу.

В заперечення на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_4, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з»явились, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, судова колегія приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги позивачів та визначаючи порядок користування зазначеною вище земельною ділянкою по 1 варіанту висновків судової будівельної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний варіант відповідає часткам сторін в спільній частковій власності на домоволодіння та передбачає найменше залишення земельної ділянки в спільному користуванні.

Однак погодитись з вказаним висновком суду не можна виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджено наявними у справі доказами та цей факт сторонами не заперечується, що позивачам та відповідачу на праві приватної власності належить по 1/2 частині домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 та позивачі і відповідач є співвласниками вказаної земельної ділянки.

Згідно до договору про конкретне користування житловим будинком, укладеним між відповідачем та попереднім його власником, в користуванні позивачів знаходиться в житловому будинку літ «А», веранда 1-1, кухня 1-2, коридор 1-1, жила кімната 1-6, жила кімната 1-7, вбиральня літ. «Д».

В користуванні відповідача знаходяться в житловому будинку літ. «А», ванна 1-3, жила кімната 1-4, жила кімната 1-5, сарай літ. «Б», гараж літ. «В», погріб літ. «Г» (а.с.41).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 6354 від 28.09.2012 року, з огляду на конфігурацію земельної ділянки, її розміри, місце влаштування житлового будинку, надвірних будівель , фактичний розподіл житлового будинку та надвірних будівель, розміри ідеальних частко співвласників запропонувати варіанти розподілу земельної ділянки не надається можливим, у зв»язку з чим експертом було запропоновано 3 варіанти порядку користування земельною ділянкою (а.с.84-91).

Як свідчить 1 варіант такого порядку користування , та вказаний факт не спростовано позивачем в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, при такому порядку користування земельною ділянкою, відповідач позбавляється доступу до свого гаражу, до входу на горище, який розташований зі сторони двору який буде знаходитись на земельній ділянці позивача, до крану аварійного відключення газу, до обслуговування водопроводу, який іде від будинкового володіння ОСОБА_9 до будинку . Апелянт також зазначає, що ширина в»їзду, яка визначена експертом в його користування вужча ніж ширина його воріт, що робить неможливим обслуговування вигрібної ями , яка розташована на його земельній ділянці. Крім того відповідач буде позбавлений можливості проходити на своє подвір»я, оскільки в дворі відсутня інша калитка для проходу.

Згідно до вимог ч.2 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх цивільних прав особа зобов»язана утримуватись від дій, які б порушували права інших осіб.

Суд першої інстанції на вказані обставини справи та вимоги норм матеріального права уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про визначення зазначеного вище порядку користування спірною земельною ділянкою, який порушує права відповідача.

Між тим, місце влаштування житлового будинку та надвірних будівель, його фактичний розподіл між співвласниками свідчить про те, що двір будинку повинен бути залишеним в загальному користуванні , що відповідає визначеному експертом варіанту 3 порядку користування земельної ділянкою та такий порядок користування не буде порушувати прав співвласників зазначеного житлового будинку.

З огляду на наведене судова колегія приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині визначення порядку користування вказаною земельною ділянкою та визначає такий порядок користування по варіанту 3 висновку судової будівельно-технічної експертизи, з зазначених вище підстав.

При цьому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неможливості визначення такого порядку користування на підставі договору про конкретне користування жилим будинком від 07.10.1997 року, укладеного між відповідачем та попереднім співвласником вказаного домоволодіння, оскільки цей договір передбачав перш за все визначення конкретного користування жилим будинком, а не земельною ділянкою та після його укладення змінився розмір земельної ділянки.

За таких обставин в іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню його без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316, 319, 218 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, задовольнити частково.

Змінити рішення Куп»янського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2013 року, скасувавши його в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити частково.

Визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_1 відповідно до 3 варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 6354 від 28.09.2012 року.

Виділити в користування ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 земельну ділянку площею 750 кв.м., в тому числі: в особисте користування - 530,15 кв.м. та 1/2 частину земельної ділянки загального користування площею 219, 85 кв.м.

Виділити в користування ОСОБА_10 земельну ділянку площею 750 кв.м., в тому числі: в особисте користування - 530,15 кв.м. та 1/2 частину земельної ділянки загального користування площею 219,85 кв.м.

Відповідно до цього розподілу границя земельної ділянки поділяє її на ділянки: двір залишається в загальному користуванні довжиною 16,55 м. з боку будинковолодіння ОСОБА_9 та 30,72 м. з боку будинковолодіння ОСОБА_8, потім на точки на відстані 14,5 м. з боку будинковолодіння ОСОБА_9, потім вбік тильної сторони розділивши її на відрізки 19,72 м. та 10,04 м.

В іншій частині рішення Куп»янського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2013 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді: