Справа № 161/4700/13-ц
Провадження № 2/161/1985/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

23 грудня 2013 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області в
складі:

головуючого - судді
Кихтюка Р.М.,

при секретарі -
Козак О.А.,

з участю представника позивача -
Мельничука А.О.

відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та зустрічним позовом ОСОБА_2
до публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»,
ОСОБА_3 про визнання договору поруки
недійсним,

в с т а н о в и в :

ПАТ «Державний ощадний банк
України» звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивує тим, що 16.11.2007
року між ВАТ «Державний ощадний банк
України», найменування якого змінено
на ПАТ «Держаний ощадний банк України»
та ОСОБА_3 було укладено кредитний
договір № 3516, відповідно до якого
останньому надано кредитні кошти в
сумі 20000,00 грн. під 25% річних із кінцевим
терміном погашення кредиту не пізніше
15.11.2010 року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором були укладені договори
поруки між ВАТ «Державний ощадний
банк» та ОСОБА_2 - №3964 від 16.11.2007 року, з
ОСОБА_4 - №3965 від 16.11.2007 року.

Однак, ОСОБА_3 свої зобов'язання щодо
погашення заборгованості за кредитом
не виконав і станом на 11.03.2013 року
загальна сума його боргу становить
45843,50 грн.

У зв'язку з цим, просить суд стягнути
солідарно з відповідачів на користь
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії Волинського обласного
управління АТ «Ощадбанк»
заборгованість за кердитом в розмірі -
45843,50 грн. та судові витрати пов'язані з
розглядом справи.

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду
із зустрічним позовом до публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України», ОСОБА_3 про
визнання договору поруки недійсним,
обґрунтовуючи його тим, що договір
поруки не підписувала і даний факт
стверджується висновком експерта, яким
встановлено факт підробки її підпису
на договорі поруки. В зв'язку з чим,
просить визнати недійсним договір
поруки № №3964 від 16.11.2007 року.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги збільшив,
просив стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість за
кредитним договором в сумі 49093,63 грн. В
решті первісний позов підтримав та
просив задовольнити. Зустрічний позов
не визнав та просив відмовити у його
задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги за
первісним позовом не визнала, просила в
позові в частині стягнення боргу з неї
відмовити. Зустрічний позов підтримала
та просила задовольнити повністю.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явились по невідомій
суду причині, хоча про час та місце
слухання справи були повідомлені судом
належним чином. Тому суд вважає за
можливе розглядати справу у їх
відсутності по наявним в матеріалах
справи доказах.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд прийшов до висновку, що
первісний позов підлягає до часткового
задоволення, а зустрічний позов слід
задовольнити повністю з наступних
підстав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 16.11.2007 року між
ВАТ «Державний ощадний банк України»,
найменування якого змінено на ПАТ
«Держаний ощадний банк України» та
ОСОБА_3 було укладено кредитний договір
№ 3516, відповідно до якого останньому
надано кредитні кошти в сумі 20000,00 грн.
під 25% річних із кінцевим терміном
погашення кредиту не пізніше 15.11.2010
року (а.с. 5-8).

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу.

П.3.1.1 вказаного договору передбачено,
що позичальник повинен своєчасно
виконувати всі умови договору та взяті
на себе зобов'язання. (а.с. 7).

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та порядку, що
встановлені договором.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_3 належним чином не виконав взяті
на себе зобов'язання і як вбачається з
розрахунку ціни позову, його
заборгованість станом на 16.12.2013 року по
кредитному договору становить 49093,63
грн., з яких: 18853,50 грн. - неповернутий
кредит, 11673,93 грн. - несплачені відсотки,
18566,20 грн. - пеня (а.с. ).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, з
метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором були укладені договори
поруки між ВАТ «Державний ощадний
банк» та ОСОБА_2 - №3964 від 16.11.2007 року (а.с
11-12), з ОСОБА_4 - №3965 від 16.11.2007 року (а.с.
13-14).

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Однак, як вбачається із висновку
експерта № 603 від 14.10.2013 року, підпис в
графі «Поручитель» в договорі поруки
№3964 від 16.11.2007 року між ВАТ «Державний
ощадний банк» та ОСОБА_2 виконаний не
ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням
її підпису (а.с. ).

В зв'язку з чим, на думку суду,
зустрічний позов ОСОБА_2 про визнання
недійсним договору поруки слід
задовольнити, оскільки висновком
експерта встановлено факт підробки
підпису ОСОБА_2

Таким чином, дослідивши та оцінивши
зібрані і дослідженні в судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що первісний
позов підлягає до часткового
задоволення, а саме: з відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4 слід стягнути солідарно
на користь позивача встановлену в
судовому засіданні суму
заборгованості за кредитним договором.
В частині стягнення заборгованості за
кредитним договором з ОСОБА_2 слід
відмовити, оскільки як з'ясовано судом
останньою вказаний договір не
підписувався і його на підставі ст. 215
ЦК України слід визнати недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому, з
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
користь позивача за первісним позовом
слід стягнути 490,94 грн. сплаченого
судового збору, а також з ПАТ
«Державний ощадний банк України» та
ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_2
900,48 грн. витрат за проведення
почерковознавчої експертизи та 229,40
грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 209, 213-215 ЦПК
України, ст. ст. 215, 526, 554, 1049, 1050, 1054 ЦК
України, суд ,-

в и р і ш и в :

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії Волинського
обласного управління АТ «Ощадбанк»
заборгованість за кредитним договором
№3516 від 16.11.2007 року в розмірі 49093 (сорок
дев'ять тисяч дев'яносто три) грн. 63 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії Волинського обласного
управління АТ «Ощадбанк» з кожного по
245 (двісті сорок п'ять) грн. 47 коп.
судових витрат по справі.

Зустрічний позов задовольнити.

Визнати недійсним договір поруки №3964
від 16.11.200 року, укладений від імені
ОСОБА_2 та публічним акціонерним
товариством «Державний ощадний банк
України» в особі філії Волинського
обласного управління АТ «Ощадбанк».

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії Волинського
обласного управління АТ «Ощадбанк»,
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 з кожного по 564
(п'ятсот шістдесят чотири) грн. 94 коп.
понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Р.М.
Кихтюк