Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 листопада 2013 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючого судді
- Шклярука Д.С.

при секретарі
- Копиці К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом та
просить розірвати шлюб між нею та
відповідачем.

ОСОБА_1 позов обґрунтовує тим, що
сімейне життя з відповідачем не
склалося через відсутність
взаєморозуміння, свари, втрату
почуттів любові та поваги. З 2012 року
вони припинили подружні стосунки та
перестали проживати разом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримала та просила позовну
заяву задовольнити посилаючись на
викладені у ній обставини.

ОСОБА_2 позовні вимоги визнав повністю
та підтвердив викладені у
пред'явленому позові обставини.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, дослідивши
письмові докази, встановив наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

02 листопада 2001 року Відділом
реєстрації актів громадянського стану
виконкому Індустріальної районної
ради м. Дніпропетровська між сторонами
було зареєстровано шлюб, про що в Книзі
реєстрації актів про одруження було
вчинено актовий запис за № 840.

Від даного шлюбу сторони дітей не
мають.

Сімейне життя в сторін не склалося
через втрату один до одного почуттів
любові, поваги, відсутність
взаєморозуміння, конфлікти та свари у
сімейному житті. Вони припинили
сімейні відносини та з 2012 року
проживають окремо, спільного
господарства не ведуть, не мають
спільного сімейного бюджету.

Спору про поділ майна, що є їхньою
спільною власністю, сторони не мають

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Визнання відповідачем позову
не суперечить закону та не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу
України шлюб ґрунтується на вільній
згоді дружини та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного
кодексу України кожен з подружжя має
право припинити шлюбні відносини.

З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина
та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби та взаємодопомоги.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що поміж сторонами відсутня
згода щодо перебування у шлюбі, їхня
сім'я розпалася та існує формально, а
подальше спільне життя їхнього
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б їхнім інтересам, а тому шлюб слід
розірвати.

Відповідно до статті 112 Сімейного
Кодексу України шлюб розривається,
якщо судом буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 208, 215, 218 ЦПК
України і на підставі ст.ст.104, 105, 110, 112
Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 02 листопада 2001
року Відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Індустріальної районної у місті
Дніпропетровську ради між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
актовий запис № 840 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму сплаченого судового збору у
розмірі 114 (сто чотирнадцять) грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Д.С.
Шклярук