Справа №295/6251/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2013 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Лєдньов Д.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

З матеріалів позову вбачається, що неповнолітня ОСОБА_3 є громадянкою ОСОБА_4 Федерації та проживає разом з позивачкою в м. Шарї, Костромської області, ОСОБА_4 Федерації.

Вирішуючи питання про відкриття провадження в справі, суд дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачу з наступних підстав.

Стаття 414 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементами визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Судом встановлено, що правове регулювання підсудності цивільних справ з іноземним елементом, а саме між громадянином України та ОСОБА_4 Федерації або особами без громадянства, іноземцями, що проживають (зареєстровані) на території України та ОСОБА_4 Федерації визначається виключно лише Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, що підписана від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року, а тому норми Цивільного процесуального кодексу Українита Закону України Про міжнародне приватне право, щодо підсудності зазначеного позову не можуть бути застосовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах правовідносини батьків і дітей визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої постійно проживають діти, а ч. 3 цієї ж статті визначено, що по справах про правовідносини між батьками і дітьми компетентним є суд Договірної Сторони, законодавство якої підлягає застосуванню відповідно до пунктів 1 і 2 цієї статті.

Оскільки відповідно ч. 1 ст. 32 Конвенції правовідносини по утриманню дитини визначаються за законодавством ОСОБА_4 Федерації, на території якої проживає дитина, то компетентним судом в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав має бути місцевий суд ОСОБА_4 Федерації, а тому дана справа визнається непідсудною Богунському районному суду м. Житомира і відповідно до вимог ст. 115 ЦПК України повертається позивачу для подання до належного суду.

На підставі викладено, керуючись ст. 115, п.4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, ст. 32 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав повернути позивачу для подачі до належного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: