АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/40/2013р. Головуючий в І інстанції Черниш О.Л.
Категорія: 27 Доповідач: Кутурланова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2013 року лютого місяця 05 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Кутурланової О.В.

Суддів Орловської Н.В.

ОСОБА_1

При секретарі Шаповаловій К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 29 червня 2011 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2009 року відкрите акціонерне товариство «Морський транспортний банк» (правонаступником прав та обовязків якого є публічне акціонерне товариство «Марфін Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, зазначаючи про те, що 16.07.2008 року між ним та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №01373/RX, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 39784 доларів США, за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 11,9% річних на суму залишку заборгованості та кінцевим строком повернення коштів до 15.07.2028 року. В забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобовязань 16.07.2008 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки, а 16.07.2008 року між банком та ОСОБА_2 іпотечний договір.

Посилаючись на порушення відповідачами своїх зобовязань щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати передбачених договором відсотків, внаслідок чого станом на 24.11.2009 року за позичальником рахується заборгованість в загальному розмірі 331803,14 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 34397,65 доларів США, що еквівалентно 274837,22 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 4139,45 доларів США, що еквівалентно 33074,21, пені по простроченим платежам в сумі 20731,89 грн. та штрафу в сумі 3159,82 грн., позивач просив суд розірвати кредитний договір та стягнути солідарно з боржника та поручителя вказану заборгованість.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 29 червня 2011 року позов ПАТ «Марфін Банк» задоволено, розірвано кредитний договір №01373/RX від 16.07.2008 року, укладений між ВАТ «Морський транспортний банк» та ОСОБА_2, стягнено солідарно достроково з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Марфін БАНК» заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 331803,14 грн., а також в рівних частинах по 1730 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «Марфін Банк» доводи апеляційної скарги не визнало, вважаючи їх безпідставними, а ухвалене у справі рішення законним та обґрунтованим, у звязку з чим просило апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позичальником порушено умови кредитного договору щодо порядку та строків сплати заборгованості та передбачених договором процентів, що є підставою для його розірвання та стягнення з позичальника та поручителя, як солідарних боржників на користь банку заборгованості за кредитом, у тому числі штрафу.

Однак, колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідні положення щодо наслідків порушення зобовязання позичальником містить кредитний договір між його сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Ст. 651 ЦК України передбачена можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною.

Судом вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 16.07.2008 року між ВАТ «Морський транспортний банк» (правонаступником прав та обовязків якого є публічне акціонерне товариство «Марфін Банк») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №01373/RX, за умовами якого позивач надав ОСОБА_2 кредитні кошти у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у сумі 39784 доларів США, за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 11,9% річних на суму залишку заборгованості та кінцевим строком повернення коштів до 15.07.2028 року (а.с.5-7, т.1).

16.07.2008 року в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 по кредитному договору між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір поруки №02188rX, відповідно до якого ОСОБА_3 виступила поручителем ОСОБА_2 за зобовязаннями, що випливають із кредитного договору в тому ж розмірі, що і боржник (а.с.12, т.1), а 16.07.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 іпотечний договір (а.с. 9-11, т.1).

Внаслідок порушення позичальником своїх зобовязань щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати передбачених договором відсотків, у нього станом на 24.11.2009 року утворилася заборгованість у розмірі 331803,14 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 34397,65 доларів США, що еквівалентно 274837,22 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 4139,45 доларів США, що еквівалентно 33074,21, пені по простроченим платежам в сумі 20731,89 грн. та штрафу в сумі 3159,82 грн. (а.с.85, т.1).

Оскільки позичальник порушив умови кредитного договору щодо порядку та строку повернення кредитних коштів та сплати передбачених договором відсотків, при цьому вимога позивача, направлена як позичальнику так і поручителю про сплату заборгованості залишена відповідачами без уваги (а.с.87-90,273-283), суд дійшов вірного висновку про наявність визначених ст.ст.526,554,611ЦК України підстав для солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором, що складається з основної заборгованості, заборгованості по процентам та пені.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги про стягнення штрафу, суд не звернув уваги, що за змістом п.4.2 кредитного договору штраф нараховується в разі прострочення виконання зобовязань по своєчасній сплаті передбачених договором платежів.

Враховуючи, що за одне й те саме порушення передбачена подвійна відповідальність штраф та пеня, що не узгоджується з положеннями ст.61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж саме правопорушення, рішення суду в наведеній частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу та зменшенням у звязку із цим загальної заборгованості з 274837,22 грн. до 271677,40 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 29 червня 2011 року скасувати в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» штрафу у розмірі 3159,82 грн. та ухвалити у цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу відмовити, зменшити загальну суму стягнення заборгованості з 274837,22 грн. до 271677,40 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді