АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/7026/13 Справа: 613/1443/13-ц Категорія: «прово власності» Головуючий 1 інстанції: Уварова Ю.В. Доповідач: Піддубний Р.М.
УХВАЛА
06 листопада 2013 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого: судді Піддубного Р.М.,
суддів: Тичкової О.Ю., Малінської С.М.,
при секретарі: Колісник Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 25 вересня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_1, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, про визнання права власності в порядку набувальної давності, -
У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з названим позовом, мотивуючи який зазначила, що з 1995 року вона та її чоловік ОСОБА_3, а їх донька ОСОБА_2 з дня народження у 1999 році, проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1, що належав на праві власності матері відповідача ОСОБА_4, яка померла у 1997 році. Посилаючись на те, що вона та її неповнолітня донька більше десяти років відкрито та безперервно володіють нерухомим майном, а відповідач після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, фактично мешкає за іншою адресою, крім того, у травні 2013 року змінив замки в будинку, чим створив перешкоди у користуванні ним, ОСОБА_1 просила визнати за нею та неповнолітньою донькою в поряду набувальної давності право власності на жилий будинок № 1 по вул. Молокова в м. Богодухові Харківської області.
Рішенням Богодухівського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким заявлений нею позов задовольнити, визнати за нею та ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину вказаного житлового будинку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності передбачених ст. 344 ЦК України підстав для визнання за позивачкою та її неповнолітньою донькою права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено та не заперечується сторонами, що право власності на жилий будинок № 1 по вул. Молокова в м. Богодухові Харківської області зареєстроване у встановленому законом порядку за ОСОБА_4

У 1997 році ОСОБА_4 померла.

На час відкриття спадщини в спадковому будинку проживав син померлої відповідач по справі ОСОБА_3, який в судовому засіданні пояснив, що прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

У 1995 році право користування вказаним будинком набула позивачка ОСОБА_1, а у 1999 році її донька ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За замістом зазначеної статті набувальна давність поширюється на випадки фактичного незаконного володіння особою чужим майном, при цьому володілець не знав і не міг знати, що він володіє чужою річчю, тобто обставини, за яких виникло володіння чужою річчю не давали сумніву щодо правомірності набуття права володіння цим майном.

З підстав набувальної давності може бути визнано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, власник якого невідомий або відмовився від права власності на належне йому майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого власнику було відмовлено.

Оскільки в розумінні ст. 344 ЦК України позивачі не є добросовісними володільцями спірного житлового будинку, власник якого відомий та не відмовився від майна, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених ст. 344 ЦК України правових підстав для визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності жилий будинок за набувальною давністю.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 25 вересня 2013 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді