Справа № 0418/1106/2012
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2013 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.,

при секретарі Чередник І.О.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на дії державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3. (а.с. 1-3)

Заявник у скарзі та представник заявника у судовому засіданні в обґрунтування своїх вимог, посилались на те, що Кіровським ВДВС ДМУЮ було відкрито виконавче провадження ВП № 39156391 стосовно виконання виконавчого листа № 0418/1106/2012 від 17.12.2012 року. 13.09.2013 року державним виконавцем Іванько О.М. було складено акт опису та арешту майна, а саме квартири № 440, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Кірова, буд. 129, та відповідно до акту арештоване майно буде передано для реалізації. 27.09.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні. Позивач вважає дії державного виконавця при винесення акту опису й арешту майна та вищезазначеної постанови протиправними, оскільки дана квартира, відповідно до договору іпотеки забезпечує вимоги банку, що витікають з кредитного договору, а отже у державного виконавця були відсутні підстави для складання акту на квартиру так як вона є предметом іпотеки, тому позивач просив суд визнати дії державного виконавця протиправними та скасувати постанову від 27.09.2013 року про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні. (а.с. 1-3)

Представник заявника у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити. (а.с. 34)

Представник Кіровського ВДВС ДМУЮ у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану скаргу відповідно до вимог ст. 386 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні, ознайомившись з матеріали справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 14.11.2012 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення, яке в подальшому ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.03.2013 року було залишено без змін, відповідно до якого позовні вимоги ПАТ ОСОБА_4 Аваль були задоволені частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 960 855 грн. 58 коп., що підтверджується матеріалами цивільної справи № 2-1106/2011. (а.с. 127-130, 162-163)

Також, судом встановлено, що Кіровським районним судом м. Дніпропетровська на виконання вищезазначеного рішення суду був виданий виконавчий лист № 0418/1106/2012, внаслідок чого 31.07.2013 року постановою державного виконавця Кіровського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження № 39156391 із примусового виконання рішення суду від 17.12.2012 року, викладені обставини підтверджуються матеріалами справи та копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2013 року. (а.с. 5)

Крім того, судом встановлено, що 13.09.2013 року відповідачем було складено акт опису й арешту майна, що належить боржнику та накладено арешт на квартиру № 440, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Кірова, буд. 129-Б, дана квартира є предметом іпотеки, та забезпечує вимоги ПАТ ОСОБА_4 Аваль, що підтверджується копією акту від 13.09.2013 та копією договору іпотеки від 06.09.2007 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 6-7)

Судом встановлено, що 27.09.2013 року державним виконавцем для визначення вартості двокімнатної квартири № 440, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Кірова, буд. 129-Б, описаної згідно акту опису та арешту було призначено субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 0418/1106/2012, що підтверджується копією постанови від 27.09.2013 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 9)

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані Цивільно-процесуальним кодексом України, Законом України Про виконавче провадження та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження (надалі - Закон) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону України Про виконавче провадження одним із заходів примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 52 Закону України Про виконавче провадження звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 57 Закону України Про виконавче провадження арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 58 Закону України Про виконавче провадження у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем.

Згідно ч. 1, 2 ст. 60 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Суд при розгляді скарги враховує зазначені заявником обставини щодо протиправності дій державного виконавця, а саме, що квартира на яку було накладено арешт відноситься до іпотечного майна, тому державний виконавець не в праві був в межах виконання рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором включати дану квартиру до акту опису й арешту майна, тому суд вважає викладені заявником обставини такими, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду скарги, оскільки порядок захисту іпотечного майна в разі його включення до акту опису й арешту майна боржника провадиться шляхом його виключення з зазначеного акту відповідно до вимог ст. 60 Закону України Про виконавче провадження, тому викладені заявником обставини для задоволення скарги є необґрунтованими.

Крім того, суд приймає до уваги, що стягувачем в рамках виконавчого провадження № 39156391 та іпотекодержателем квартири № 440, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Кірова, буд. 129-Б відповідно до договору іпотеки № 014/136066/3102/82 є ПАТ ОСОБА_4 Аваль, а отже в разі порушення прав банку та наявності заперечень щодо накладення арешту на дану квартиру іпотекодержатель має право звернутись до суду з позовом про зняття з нього арешту відповідно до вимог Закону України Про виконавче провадження.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що державним виконавцем Кіровського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_3 було вжито неупереджено, своєчасно і в повному обсязі виконавчі дії з примусового виконання рішення суду, у спосіб та у порядок, встановленому виконавчим документом та Законом України Про виконавче провадження, тому суд вважає необхідним у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 відмовити, у звязку з її необґрунтованістю та відсутністю в діях державного виконавця порушень закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 12, 30, 32, 52, 57, 58, 60 Закону України При виконавче провадження, ст.ст. 383, 386-387, 389 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 у задоволенні скарги на дії державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено у Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ф.Ф. Маймур