Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

15 жовтня 2013 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

секретарів - Деркач М.М., Пілипенського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Джамалдіна Джамалайловича до Харківської митниці міндоходів, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданими неправомірними рішеннями, -

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст.209 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 Джамалдіна Джамалайловича задовольнити частково.

Стягнути з Харківської митниці міндоходів на користь ОСОБА_1 Джамалдіна Джамалайловича в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6889 грн. (шість тисяч вісімсот вісімдесят девять грн.).

Стягнути з Харківської митниці міндоходів на користь ОСОБА_1 Джамалдіна Джамалайловича судові витрати у розмірі 68,89 грн. (шістдесят вісім грн. 89 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 Джамалдіна Джамалайловича на користь Харківської митниці міндоходів судові витрати у розмірі 316,11 грн. (триста шістнадцять грн. 11 коп.).

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя

Справа № 2011/15646/12

2/638/906/13

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2013 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

секретарів - Деркач М.М., Пілипенського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Джамалдіна Джамалайловича до Харківської митниці міндоходів, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданими неправомірними рішеннями, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з Харківської митниці міндоходів матеріальну та моральну шкоду у звязку із незаконним притягненням, на його думку, до адміністративної відповідальності за порушення митних правил. Свою позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтовую тим, що 30.01.2012 року відповідачем було складено протокол про порушення митних правил у звязку з порушенням ним, на думку автору протоколу, вимог ст. 336 Митного Кодексу України. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2012 року провадження у справі про порушення митних правил у відношенні нього за ст. 336 МК України було закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. У звязку з неправомірними діями відповідача йому завдано матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода полягає у тому, що він, являючись громадянином іншої держави, був вимушений приїжджати до України задля доказування своїй невинуватості у порушенні митних правил. Так, у період часу з 30.01.2012 року до 01.03.2012 року ОСОБА_1 здійснив витрати на проживання, харчування та медичне обслуговування на загальну суму 8483 грн. Також, на думку позивача, неправомірними діями відповідача, йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 30000 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечувала, надала суду письмові заперечення, просила відмовити у задоволенні позовної заяви.

Третя особа ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував, вказуючи про те, що його дії щодо складання протоколу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 відповідали вимогам чинного законодавства.

Суд, вивчивши обставини справи, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку про часткове задоволення позовної заяви посилаючись на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному обєктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів.

На підставі ч. 1 п. 1 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що 30.01.2012 року інспектором служби боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Харківської обласної митниці (правонаступник - Харківська митниця міндоходів ) ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 Джамалдіна Джамалайловича у звязку з порушенням ним вимог ст. 336 Митного Кодексу України.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2012 року провадження у справі про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 Джамалдіна Джамалайловича за ст. 336 МК України було закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Будучі громадянином ОСОБА_3, ОСОБА_1 був вимушений приїжджати до України задля доказування своїй невинуватості у порушенні митних правил. Так, у період часу з 30.01.2012 року до 01.03.2012 року ОСОБА_1 здійснив витрати на проживання в готелях міст Харкова та Києва на загальну суму 6889 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державною.

Тому, суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині матеріальної шкоди в сумі 6889 грн.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Поняття моральної шкоди визначено у ч.2 ст. 23 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода полягає:

· у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя;

· у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів;

· у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна;

· у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року із змінами та доповненнями від 25.05.2001 року, 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Також згідно цієї Постанови Пленуму обовязок доказування факту спричинення моральної шкоди лежить на позивачі.

На підставі абз. 2 ст. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року із змінами та доповненнями від 25.05.2001 року, 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього і її заподіянні.

Так, позивачем не надано суду докази щодо настання для нього негативних наслідків, повязаних як зі станом її здоровя, так із порушенням нормальних життєвих звязків, що сталося з вини відповідача.

Стаття 11 ЦПК України закріплює принцип диспозитивності цивільного процесу, ч. 1 зазначеної статті вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З положення цієї статті також випливає, що суд, за загальним правилом, не повинен виявляти ініціативи у збиранні доказів, про докази, їх кількість та якість повинні піклуватися сторони, оскільки саме на них законом покладений обовязок доказування суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд, знову таки, тільки сприяє сторонам у витребуванню таких доказів.

Розподіл судових витрат між сторонами суд здійснює відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст.ст.23, 1166, 1167, 1173 ЦК України, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 79, 88, 209, 212 215, 218 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року із змінами та доповненнями від 25.05.2001 року, 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 Джамалдіна Джамалайловича задовольнити частково.

Стягнути з Харківської митниці міндоходів на користь ОСОБА_1 Джамалдіна Джамалайловича в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6889 грн. (шість тисяч вісімсот вісімдесят девять грн.).

Стягнути з Харківської митниці міндоходів на користь ОСОБА_1 Джамалдіна Джамалайловича судові витрати у розмірі 68,89 грн. (шістдесят вісім грн. 89 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 Джамалдіна Джамалайловича на користь Харківської митниці міндоходів судові витрати у розмірі 316,11 грн. (триста шістнадцять грн. 11 коп.).

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя