АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/115/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/3726/2013
Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л.В.
Доповідач Винниченко Ю. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Винниченка Ю.М.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Корнієнка В.І.,

При секретарі: Рибак О.О.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства БМ Банк

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства БМ Банк, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю Агенція по управлінню заборгованістю про розірвання кредитного договору, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання укладеного з ПАТ БМ Банк кредитного договору. Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що 26 серпня 2008 року між нею та ВАТ БМ Банк укладено кредитний договір № 21/58/260808. 19 квітня 2011 року Полтавським районним судом Полтавської області було винесено рішення про стягнення з неї та ОСОБА_2 поручителя по кредитному договору, всієї суми заборгованості, пені та судових витрат в загальній сумі 34265,49 доларів США. Вказане рішення набрало законної сили та відкрито виконавче провадження.

В лютому 2013 року ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та просила розірвати кредитний договір № 21/58/260808 від 26 серпня 2008 року, укладений між нею та ПАТ БМ Банк в особі директора відділення № 21 в м. Полтава Лукомця В.В.; зобовязати ПАТ БМ Банк припинити нарахування штрафних санкцій, прострочених процентів, простроченої комісії, простроченої суми основного боргу, строкових процентів, строкової комісії, строкової суми основного боргу, пені та інших платежів, що випливають з зобовязань визначених вказаним кредитним договором станом на 15 лютого 2011 року.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2013 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства БМ Банк, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю Агенція по управлінню заборгованістю про розірвання кредитного договору задоволено частково.

Розірвано кредитний договір № 21/58/260808 від 26 серпня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством БМ Банк в особі директора відділення № 21 в м. Полтава Лукомця Віталія Васильовича.

Зобовязано Публічне акціонерне товариство БМ Банк припинити нарахування штрафних санкцій, прострочених процентів, простроченої комісії, простроченої суми основного боргу, строкових процентів, строкової комісії, строкової суми основного боргу, пені та інших платежів, що випливають з зобовязань визначених кредитним договором № 21/58/260808 від 26 серпня 2008 року з моменту розірвання договору № 21/58/260808 від 26 серпня 2008 року укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством БМ Банк.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства БМ Банк на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 188 грн. 20 коп.

Рішення суду першої інстанції оскаржило ПАТ БМ Банк та подало на нього апеляційну скаргу в якій просить рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення , яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

У відповідності з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть учать у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Суд оцінює нележність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на піставу своїх вимог і заперечень та добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, та підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, що сторонами 26 серпня 2008 року укладено кредитний договір № 21/58/260808, за умовами якого ОСОБА_1 отримала грошові кошти у розмірі 35000 доларів США зі сплатою 15% для придбання нерухомості на вторинному ринку з терміном остаточного повернення кредиту до 25 серпня 2033 року ( а.с.6-9).

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 19 квітня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 16 червня 2011 року, стягнуто солідврно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ БМ Банк заборгованість за кредитним договором в сумі 34256,49 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 273068,54 грн., в тому числі: строкова сума заборгованості за кредитом 32534,25 доларів США, що становить 259271,94 грн.; прострочена заборгованість за кредитом 52,19 доларів США, що становить 415,91 грн.; строкова сума заборгованості за процентами 209, 89 доларів США, що становить 1672,65 грн.; пеня 32,63 доларів США, що становить 260,03 грн. ( а.с.11-18).

08 червня 2011 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вказаного рішення та накладено арешт на майно боржника, в тому числі на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані в АДРЕСА_1 (а.с.20). Процедура примусового виконання судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором не завершена.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності позовних вимог та тих обставин якими вони обгрунтовані, врахувавши при цьому положення статті 625 ЦК України. Вказавши, що жодна сторона договору не могла передбачити виникнення світової фінансової кризи та різкого підвищення курсу іноземної валюти, а продовження нарахування відсотків, штрафу, пені при одночасному зверненні стягнення на заставне майно є несправедливим.

З таким висновком суду першої інстанції погодитися неможливо.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заїнтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Положення зазначеної статті повязують можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених ч.2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин.

Крім того, в пункті 16 Постанови ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин розяснено, що саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі ст. 652 ЦК України, оскільки зазначене стосується обох сторін договору, й позичальник при належній завбачливості міг, виходити з динаміки зміни курсів валют із моменту ввадення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті.

Суд першої інстанції на зазначене не звернув уваги, не перевірив належним чином, як того вимагає ч.2 ст. 652 ЦК України, існування чотирьох умов, які лише в сукупності можуть бути підставою для розірвання кредитного договору.

З наведеного вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства БМ Банк, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю Агенція по управлінню заборгованістю про розірвання кредитного договору є безпідставними та необгрунтованими, а тому рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2013 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 п.п. 3,4, ст. ст. 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства БМ Банк задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2013 року скасувати.

Ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства БМ Банк, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю Агенція по управлінню заборгованістю про розірвання кредитного договору відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : _______________Ю.М. Винниченко

Судді: ____________ Г.Л.Карпушин ____________ В.І.Корнієнко