Справа № 1004/1889/12 Головуючий у І інстанції Тітов М.Б.
Провадження № 22-ц/780/1193/13 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 56 21.02.2013
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2013 року

м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді : Поліщука М.А.,

суддів : Ігнатченко Н.В., Малорода О.І.,

при секретарі : Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Богуславського районного суду Київської області від 29 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Богуславської міської ради Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління Держкомзему у Богуславському районі, про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та визнання недійсними державних актів на земельну ділянку, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він 14 липня 2003 року згідно договору купівлі-продажу гаража, купив у ОСОБА_5 будівлю гаража, що знаходиться по вулиці Перша Гаражна № 17 в м. Богуславі (теперішня адреса гаража: м. Богуслав, вул. Польова, 17-а). Після укладення договору купівлі-продажу гаража він зареєстрував своє право власності на дане нерухоме майно, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №34097674 від 11.05.2012 року, виданим КП КОР Білоцерківське МБТІ.

Вказаний гараж ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_6, який за домовленістю із землекористувачем ОСОБА_3 на земельній ділянці останнього, за його згодою, побудував цей гараж, після чого на підставі рішення виконкому Богуславської міської ради від 18.10.1995 року № 188 за ОСОБА_6 було закріплено земельну ділянку розміром 6,30 х 3,90 м.

Також позивач зазначає, що після отримання, на підставі рішення Богуславської міської ради, дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,004 га для будівництва індивідуального гаража по вул. Польовій, 17-а в м. Богуславі, він почав збирати документи на виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку, під час чого було виявлено, що земельна ділянка загальною площею 0,0992 га, на якій знаходиться його гараж приватизована ОСОБА_3 на підставі рішення 19 сесії IV скликання Богуславської міської ради № 190-19- IV від 25.02.2005 року, і останньому був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 108522 від 04.11.2005 року.

2 липня 2008 року зазначену земельну ділянку ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2, який також отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0992 га по вул. Польовій, 17 в м. Богуславі.

Посилаючись на вищевикладене позивач просив скасувати рішення 19 сесії Богуславської міської ради IV скликання від 25.02.2005 року в частині безоплатної передачі у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки по вул. Польовій, 17 в м. Богуславі з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0992 га.; визнати незаконним та скасувати державний акт серії КВ № 108522 виданий ОСОБА_3 04.11.2005 року на право власності на вищевказану земельну ділянку; визнати недійним договір дарування земельної ділянки площею 0,0992 га укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори 08.07.2008 року і зареєстрований в реєстрі № 1-3438; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 019150 площею 0,0992 га по вул. Польова 17 в м. Богуслав, Київської області, виданий 20.10.2010 року на ім'я ОСОБА_2

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 29 грудня 2012 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення 19 сесії Богуславської міської ради IV скликання від 25.02.2005 року в частині безоплатної передачі у приватну власність громадянину ОСОБА_3 земельної ділянки по вул. Польовій 17 в м. Богуслав з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0992 га.

Визнано недійсним державний акт серії КВ № 108522 виданий ОСОБА_3 04.11.2005 року на право власності на земельну ділянку по вул. Польовій 17 в м. Богуслав з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0992 га.

Визнано недійним договір дарування земельної ділянки площею 0,0992 га укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори 08.07.2008 року і зареєстрований в реєстрі № 1-3438.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ 019150 виданий ОСОБА_2 20 жовтня 2010 року на право власності на земельну ділянку по вул. Польовій 17 в м. Богуслав з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0992 га.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_2 оскаржив вказане рішення в апеляційному порядку та просив скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_3 також не погоджується з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просив скасувати оскаржуване рішення, та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, виходив з того, що при приватизації земельної ділянки на ім'я ОСОБА_3 було порушено процедуру приватизації земельної ділянки та не враховано, що на цій земельній ділянці знаходиться гараж позивача, та як наслідок незаконне рішення 19 сесії Богуславської міської ради IV скликання від 25.02.2005 року в частині безоплатної передачі у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки по вул. Польовій, 17 в м. Богуславі з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0992 га підлягло скасуванню, а державний акт на право власності на земельну ділянку, що виданий на ім'я ОСОБА_3 є недійсним.

Такі висновки суду в повній мірі відповідають вимогам законодавства та ґрунтуються на матеріалах справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України в редакції від 25.10.2001 року, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Так судом встановлено, що згідно Рішенням виконкому Богуславської міської ради від 18.10.1995 року № 188 було дозволено (в порядку виключення) Білоцерківському МБТІ видати відповідні правовстановлюючі документи на самовільно побудовані споруди громадянам міста: ОСОБА_6 на гараж побудований за збільшеними розмірами 6,30 х 3,90 м на місці сараю по вул. Польова, 17 та закріпити за ним земельну ділянку відповідного розміру (а.с.8).

Згідно копії договору купівлі-продажу від 22 листопада 1995 року ОСОБА_6 продав а ОСОБА_7 купив гараж, що знаходиться в м.Богуславі по вул. Польовій, 17, площею 25,8 кв.м., 1987 року забудови. Також із змісту зазначеного договору вбачається, що гараж належав ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Богуславської міської ради 13.11.1995 року, зареєстрованого Білоцерківському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 50 (а.с.67).

В подальшому ОСОБА_7 подарув ОСОБА_5 вказаний гараж за договором дарування від 8 грудня 1995 року (а.с.69).

ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу гаража від 14 липня 2003 року купив у ОСОБА_5 вказаний гараж (а.с.73).

Таким чином, до позивача ОСОБА_4 після придбання гаража по вул. Польовій, 17-а в м. Богуславі перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розміщений даний гараж, а тому відповідно до п. а) ч. 3 ст. 116 Земельного Кодексу України позивач ОСОБА_4 набув право на приватизацію земельної ділянки для обслуговування гаража по вул. Польовій, 17-а в м. Богуславі Київської області.

Згідно положень ч. 1 ст. 128 ЦК України в редакції 1963 року, який був чинним на час укладення даного договору, право власності у набувача майна за договором виникало з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором, а тому ОСОБА_4 з 14 липня 2003 року став власником вищезазначеного гаража.

Оскільки перший власник даного гаража ОСОБА_6 мав відповідні правовстановлюючі документи на гараж, а також мав право на користування земельною ділянкою згідно рішення виконкому Богуславської міської ради від 18.10.1995 року № 188, на якій розташований гараж, і в установленому порядку відчужив зазначене нерухоме майно ОСОБА_5, то як наслідок до останнього перейшло право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться гараж по вул. Польовій, 17 в м. Богуславі.

Таке право у ОСОБА_5 виникло згідно положень ст. 30 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, який діяв на той час, оскільки даною нормою Закону передбачалось, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що позивач не може реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки, оскільки земельна ділянка, на якій розташований його гараж, раніше була передана у власність відповідачу ОСОБА_3 на підставі рішення 19 сесії Богуславської міської ради IV скликання від 25.02.2005 року, в складі земельної ділянки по вул. Польовій, 17 в м. Богуславі з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0992 га та ОСОБА_3 було видано державний акт серії КВ № 108522 04.11.2005 року на право власності на вищевказану земельну ділянку.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_3З вказує, що правовстановлюючі документи на гараж по вул. Польова,17 в м. Богуславі видані на ім.я ОСОБА_8 отримані ним незаконно, шахрайським шляхом, а тому мають бути скасовані, оскільки на час будівництва гаража земельна ділянка по вул.Польовій, 17 перебувала в користуванні ОСОБА_3 і він не давав згоди на будівництво на ній будь-яких споруд та на її вилучення.

Згідно свідоцтва про право на спадщину по закону від 11 лютого 1986 року ОСОБА_3 отримав спадщину після смерті його матері ОСОБА_9, яка померла 22 березня 1978 року, жилий будинок 28,0 кв.м жилої площі 1946 року забудови, к.р. 1970 рік, з господарськими спорудами: глинобетон ний сарай, туалет і затор (а.с.53), викопіровка із плана на а.с.45.

Рішенням Богуславської міської ради №190-19-ІУ від 25 лютого 2005 року ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку по вул..Польовій, 17 площею 0,2556 га в тому числі: 0,0992 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 0,1564 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.44), і він отримав державні акти на вказані земельні ділянки, та в подальшому розпорядився своєю власністю на власний розсуд.

Але в судовому засіданні суду першої інстанції не заявляв позовних вимог про скасування правовстановлюючих документів на гараж по вул. Польова,17 в м. Богуславі виданих на ім.я ОСОБА_6, та не надав ніяких підтверджень про отримання ним незаконно, шахрайським шляхом вказаних документів.

Згідно п.7 Рішенням виконкому Богуславської міської ради від 18.10.1995 року № 188 було дозволено (в порядку виключення) Білоцерківському МБТІ видати відповідні правовстановлюючі документи на самовільно побудовані споруди громадянам міста: ОСОБА_6 на гараж побудований за збільшеними розмірами 6,30 х 3,90 м на місці сараю по вул. Польова, 17 та закріпити за ним земельну ділянку відповідного розміру (а.с.8).

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що вищезазначене рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради було оскаржене чи скасоване, а також відсутні відомості про те, що свідоцтво про право власності на гараж по вул. Польовій, 17 в м. Богуславі визнавалось недійсним.

На запитання колегії суддів представник апелянта пояснив, що рішення виконкому Богуславської міської ради від 18.10.1995 року № 188 в судовому порядку не оскаржували, нині подали скаргу на вказане рішення до прокуратури, відповіді ще не отримали.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Перевіряючи законність рішення 19 сесії Богуславської міської ради IV скликання від 25.02.2005 року в частині безоплатної передачі у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки по вул. Польовій, 17 в м. Богуславі з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0992 га., колегія суддів вважає, що орган місцевого самоврядування ухвалив дане рішення всупереч чинного законодавства України, яким регулюється порядок надання земельних ділянок громадянам.

Богуславська міська рада на порушення вимог закону не прийняла рішення про припинення права користування земельною ділянкою, що належала позивачу, що могло бути зроблено у відповідності до п. а) ч. 1 ст. 141 ЗК України лише в разі добровільної відмови від права користування земельною ділянкою.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що районний суд правомірно прийшов до висновку про порушення процедури приватизації земельної ділянки на імя ОСОБА_3, а тому обґрунтовано визнав протиправним та скасував рішення 19 сесії Богуславської міської ради IV скликання від 25.02.2005 року в частині безоплатної передачі у приватну власність ОСОБА_3 спірної земельної ділянки, а також визнав недійсним державний акт серії КВ № 108522 виданий ОСОБА_3 04.11.2005 року на право власності на земельну ділянку по вул. Польовій 17 в м. Богуслав з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0992 га.

Разом з тим судом встановлено та підтверджується копією договору дарування та копією відповідного державного акту на право власності на земельну ділянку, що 02 липня 2008 року зазначену земельну ділянку ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2, який також отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0992 га по вул. Польовій. 17 в м. Богуславі.

Згідно положень ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 721 ЦК України якщо дарувальникові відомо про недоліки речі, що є дарунком, він зобов'язаний повідомити про них обдарованого.

Згідно положень ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 212 - 214 ЦПК України належним чином зясував фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору щодо вимог ОСОБА_4, яка правова норма підлягає застосуванню для правовідносин, що виникли між сторонами, доводи апеляційних скарг та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставами для зміни рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313 315, 317, 319, 209, 218, ЦПК України , колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 29 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий

Судді: