АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц-791/117/2013 р Головуючий в І інстанції Кусік І.В.
Категорія Доповідач Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року лютого місяця 20 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
При секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 29 листопада 2012 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Білозерська селищна рада Херсонської області про визначення порядку користування земельною ділянкою ,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2012 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Білозерська селищна рада Херсонської області про визначення порядку користування земельною ділянкою, в якому зазначив, що йому належить 47/100 частин домоволодіння №91 по вул. Шевченко в смт. Білозерка Херсонської області. Позивач зазначив, що відповідачам по справі належить 53/100 частини вказаного домоволодіння на підставі договору дарування від 30.12.2004 року. В цілому домоволодіння розташовано на земельній ділянці площею 1017 кв. м. З метою вирішення питання щодо встановлення порядку користування вищевказаною земельною ділянкою Білозерською селищною радою було визначено відповідний порядок користування, проте він з цим порядком не згоден, оскільки його права, як землекористувача порушуються. Просив суд визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння №91 по вул. Шевченка в смт. Білозерка Херсонській області у відповідності до належних їм часток.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 29 листопада 2012 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_5 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Письмових заперечень на доводи апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що позивач є власником 47/100 частин домоволодіння квартири №1 у будинку по вул. Шевченка, 91 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 03.11.1992 року , а відповідачі отримали на підставі договору дарування від 30.12.2004 року 53/100 частин зазначеного будинку і це є квартира № 2. Сторони не заперечують, що за будинком закріплено земельну ділянку площею 1017 кв. м , однак відповідного рішення селищної ради в справі немає.

Натомість, кожному із співвласників будинку рішеннями Білозерської селищної ради було виділено у користування окремі земельні ділянки. Так, рішенням № 224 від 27.11.2003 року власнику кв. №1 ОСОБА_5 виділено із загальної площі для обслуговування жилого будинку та господарських будівель 435 кв.м (а.с53), а власникам квартири № 2 рішенням № 88 від 27.04.2011 року - 508 кв. м (а.с. 32).

Ще до набуття права власності на частки будинку по вул. Шевченка, 91 їх останніми власниками земельні ділянки співвласників домоволодіння були розмежовані деревяним штахетом, тобто, склалося фактичне користування спільною земельною ділянкою.

Двічі представником селищної ради складались акти відведення і установлення меж присадибної ділянки відповідно до схеми фактичного землекористування (а.с.29, 30, 31), однак земельні ділянки сторонам по справі в натурі не виділялись і межові знаки не встановлювались

Позивач, не погоджуючись із порядком землекористування, який запропоновано селищною радою і який відповідає фактичному землекористуванню, просить виділити йому у користування земельну ділянку площею 478 кв. м, що, на його думку, є пропорційним його частці у домоволодінні.

Колегія суддів вважає, що така вимога позивача не може бути задоволеною, оскільки рішенням Білозерської селищної ради, яке є правовстановлюючим документом на землю, його земельна частка визначена розміром 435 кв. м. Зазначене рішення є на даний час чинним. Збільшення розміру частки не належить до компетенції суду, а на встановлення порядку користування земельною ділянкою у відповідності із визначеним йому розміром земельної частки позивач не погоджується.

За таких обставин доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував висновок експертизи, який передбачає можливість виділення йому у користування земельною ділянки площею 478 кв. м не мають правового значення.

Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 29 листопада 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: