Справа № 1513/1672/12
УХВАЛА

15 лютого 2013 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Тюмін О.Г. ,

розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1 Курбан-Огли , ОСОБА_2

до Кілійської міської ради Одеської області ,

про визнання права власності на житловий будинок ,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2012 року позивачі звернулись до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради про визнання їх права власності на житловий будинок № 38 по вул. Комсомольська в м. Кілія Одеської області.

В позові позивачі зазначають , що на земельній ділянці, наданій рішенням Кілійської міської ради № 181 від 19.08.1993 року для побудови житлового будинку , ними в 1996 році побудований житловий будинок. Позивачі не зазначають, чи було будинок прийнято в експлуатацію.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації , право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до положень п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків 1та П категорії складності , які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011 року № 91, прийняття в експлуатацію обєктів (крім закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель и і споруд , прибудов до них) здійснюється безоплатно територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкції та інженерних мереж та за наявності документа , що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений обєкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним рішенням є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставі своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За правилами, передбаченими ст. ст. 328, 331 , 376 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки , будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту держаної реєстрації. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майне, не набуває права власності на нього.

В позові не зазначено обставини , якими позивачі обґрунтовують звернення із позовом про визнання права власності на новостворене майно до суду при наявності існуючого порядку оформлення права власності на нерухоме майно.

Відповідно до п.5 , 6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин , якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позовні вимоги , зазначення доказів які підтверджують кожну обставину.

Я встановлено, подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119,120 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позову без руху та надає позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 119, 120, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позов залишити без руху.

Надати позивачу строк пять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Якщо позивач не виконає вимоги ст. 119, 120 ЦПК України, не усуне недоліки , заяву слід вважати неподаною і вона повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3