Справа№2-179/2012р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

28 лютого 2012 р. селища Вигода

Долинський районний суд Івано-Франківської області, в складі

головуючого : судді Тураша В.А.

секретаря: Лукань О.З.,Прокопишин Я.В.

адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 сільської ради про визнання заповіту недійсним, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить постановити рішення, яким визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, який посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_4 сільської ради 11.04.2002 року і зареєстрований в реєстрі за №26.

Стягнути з відповідачів судові витрати та витрати, пов»язані з розглядом даної справи.

Свої вимоги мотивує тим, що 26.03.2010 року померла сестра його батька - ОСОБА_5

Після її смерті відкрилася спадщина на належне спадкодавцю майно, в т.ч., домоволодіння №67 по вул.Загір»я в с.Новичка Долинського р-ну Івано-Франківської області.

Спадкоємці першої черги на спадкування за законом відсутні.

Спадкоемцем за правом представлення в порядку ст.1266 ЦК України є він, ОСОБА_2, племінник спадкодавця. Він бажає успадкувати ту частку спадщини, яка належала б його батькові за законом, якби він був живий на час відкриття спадщини.

Його родинні відносини з тіткою (сестрою батька), підтверджуються свідоцтвом про його народження, свідоцтвом про народження батька ОСОБА_6, витягом з Державного реєтру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження ОСОБА_7. Своє дівоче прізвище «ЖМУРКЕВИЧ», тітка змінила на «КОС» у зв»язку з одруженням.

До дня своєї смерті ОСОБА_5 проживала одна.

Його батько ОСОБА_6 помер 24.11.1985 року.

У визначений законом 6-місячний строк він звернувся із заявою про прийняття спадщини, яка долучена Долинською міською державною нотаріальною конторою до спадкової справи №131.

В нотаріальній конторі йому стало відомо, що тітка склала заповіт, згідно з яким все належне їй майно заповіла ОСОБА_3, відповідачці по справі.

Із заповіту вбачається, що оспорюваний заповіт посвідчений 11.04.2002 року секретарем виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради ОСОБА_8

Відповідно до п.2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів України ( затв. наказом Міністерства юстиції України від 25.08.1994 року №22/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції 26.10.1994 року за №256/466, яка була чинна на час посвідчення заповіту, у населених пунктах, де немає державного нотаріуса, нотаріальні дії вчиняють посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, на яких такий обов»язок покладено рішенням виконавчого комітету відповідної ради.

Із долученого до матеріалів справи повідомлення архівного відділу Долинської РДА вбачається, що у протоколах сесій ОСОБА_4 сільської ради за 1999-2002 роки та у протоколах засідань виконкому за 1999, 2001-2002 роки не має рішення про надання права посадовій особі виконкому сільської ради на вчинення нотаріальних дій. Протоколи виконкому за 2000 рік на державне зберігання до архівного відділу не передавались.

Довідка ОСОБА_4 сільської ради засвідчує, що протоколи засідань виконкому ОСОБА_4 сільської ради за 2000 рік не збереглися і представити дублікат рішення виконкому про надання дозволу секретарю сільської ради ОСОБА_8 здійснювати нотаріальні дії не можливо.

Лише 29.05.2003 року на засіданні виконкому прийняте рішення №57 про доручення секретарю виконкому сільської ради ОСОБА_8 на ведення нотаріальних дій, а заповіт посвідчений 11.04.2002 року.

Таким чином, заповіт посвідчений службовою особою секретарем сільської ради ОСОБА_8, на яку не було відповідного рішення виконкому сільської ради, яке б надавало їй право вчиняти нотаріальні дії.

Така одностороння угода не може вважатися укладеною з додержанням встановленої нотаріальної форми.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини.В останні судові засідання позивач не з»явився, хоч про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Додатково пояснив, що позивач по справі являється його батьком, померлий ОСОБА_6 його дідо по батьковій лінії. ОСОБА_5 (дів прізвище ОСОБА_6) Г.М., яка померла 26.03.2010 року, була рідною сестрою діда. Своїх дітей вона не мала, проживала одна. Про наявність заповіту позивач дізнався після смерті тітки, коли він у вересні 2010 року звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, пояснила, що померла ОСОБА_5 являлась дружиною рідного брата її мами, який помер у 1984 році. Після смерті чоловіка, ОСОБА_5 проживала з її мамою, яка померла у 1993 році. Вони всі допомагали ОСОБА_5 Більше трьох років перед смертю, ОСОБА_5 проживала у них. На протязі останнього року ОСОБА_5 була прикута до ліжка і тільки вона здійснювала догляд за нею. Позивач ОСОБА_2, який являється племінником померлої ОСОБА_5 ( сином рідного брата), лише один раз приходив до тітки, однак вона не хотіла пустити його. Їй відомо , що 11.04.2002р.до ОСОБА_5 приїжджала секретарка сільської ради ОСОБА_8 і померла склала заповіт на її користь. Просила відмовити у позові.

Представник відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав , пояснив, що на його думку, секретар сільської ради ОСОБА_8 при посвідченні заповіту ОСОБА_5, керуючись Законом України «Про нотаріат» , мала на це відповідні

повноваження. Під час переїзду сільської ради були втрачені рішення виконкому за 2000 рік. Просив відмовити у позові.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради сільський голова ОСОБА_10 позовні вимоги не визнала, пояснила, що рішення про створення ОСОБА_4 сільської ради було опубліковано в грудні 1998 року. Перші вибори відбулись на початку 1999 року. На території сільської ради нотаріальної контори немає. У березні 2002 року проводились чергові вибори. Секретарем сільської ради була обрана ОСОБА_8, яка в даний час знаходиться за кордоном. З 29.05. 2003 року рішенням виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради секретарю сільської ради ОСОБА_8 було доручено ведення нотаріальних дій. У 2007 році, при переїзді сільської ради в інше приміщення, та при здачі документів в Державний архів було виявлено, що пропали рішення виконкому ОСОБА_4 сільської ради за 2000 рік, хоч ніяких крадіжок не було, тому представити рішення виконкому за 2000 рік про надання дозволу секретарю сільської ради ОСОБА_8 здійснювати нотаріальні дії не можливо. Рішення про надання дозволу секретарю сільської ради вчиняти нотаріальні дії приймається один раз на все скликання ради. Чому в рішеннях виконкому ОСОБА_4 сільської ради за 1999 рік- немає рішення виконкому про надання дозволу секретарю ради вчиняти нотаріальні дії , хоч вона вчиняли такі дії пояснити не може. Просила відмовити у позові.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ст. 534 ЦК України в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його ( не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно статті 541 ЦК України в редакції 1963 року заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений.

Ч.1 ст.47 ЦК України в редакції 1963 року встановлено, що нотаріальне посвідчення угоди обов»язкове лише у випадках зазначених в Законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

У відповідності до ст.37 Закону України від 2.09.1993 року №3425-ХІІ «По нотаріат» , ст. ст. 38,42,59 Закону від 21.05.1997 р. №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» , та п.2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів України ( затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25.08.1994 року №22/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 26.10.1994 року за №256/466), яка була чинна на час посвідчення заповіту, у населених пунктах, де немає державного нотаріуса, нотаріальні дії вчиняють посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, на яких такий обов»язок покладено рішенням виконавчого комітету відповідної ради.

Ч.3 ст.10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Ч.1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Як встановлено в судовому засіданні - позивач по справі ОСОБА_2, являється рідним сином померлого 24.11.1985 року ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть серії І-НМ № 116939 а.с.6) , який являвся рідним братом померлої 26.03.2010 року Кос ( дів.прізвище ОСОБА_6) Г.М. ( свідоцтво про смерть серії І-НМ №112321 а.с.5). Даний факт не заперечили сторони та особи, які беруть участь у справі.

З оглянутого в судовому засіданні заповіту від 11.04.2002 року ( копія а.с.8), вбачається, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає в с.Новичка Долинського району Івано-Франківської області, все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_3. Даний заповіт посвідчений 11 квітня 2002 року ОСОБА_8 секретарем виконкому ОСОБА_4 сільської ради Долинського району Івано-Франківської області і зареєстровано в реєстрі за №26 ( копія книги реєстрації вчинення нотаріальних дій а.с.71-73).

Згідно відповіді архівного відділу Долинської РДА від 29.03.2011р. №367-0-8 (а.с.29) в протоколах сесій ОСОБА_4 сільської ради за 1999-2002 роки та в протоколах засідань виконавчого комітету за 1999р, 2001-2002 рр. немає рішення про надання права посадовій особі виконкому сільської ради на вчинення нотаріальних дій. Протоколи виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради за 2000 р. на державне зберігання до архівного відділу не передавались.

Довідка № 355 від 13.05.2011 року (а.с.26) видана виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради , свідчить, що протоколи засідань виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради за 2000 рік не збереглися, тому представити дублікат рішення виконкому про надання дозволу секретарю сільської ради ОСОБА_8 здійснювати нотаріальні дії не можливо.

Рішенням виконавчого комітету від 29.05.2003 р. №57 (а.с.28) доручено ведення нотаріальних дій секретарю сільської ради ОСОБА_8

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 суду пояснив, що він являється членом виконкому ОСОБА_4 сільської ради з 1998 року. В 1998 році та в 2002 році виконкомом були прийняті рішення, що секретар сільської ради має право вчиняти нотаріальні дії, що вона і робила.

Аналогічні покази дали допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14

Суд критично оцінює їх покази, оскільки в судовому засіданні встановлено, що перші вибори ОСОБА_4 сільської ради відбулись у 1999 році, тому винесення рішення виконкому в 1998 році про надання повноважень секретарю сільської ради вчиняти нотаріальні дії - не можливе. За 2002 рік протоколи засідань виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради знаходяться на зберіганні в Державному архіві Долинської РДА, однак в них немає рішення про надання права посадовій особі виконкому сільської ради на вчинення нотаріальних дій ( відповідь архівного відділу Долинської РДА а.с.29).

Таким чином, враховуючи, що відповідачами не надано рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради про надання секретарю сільської ради повноважень вчиняти нотаріальні дії станом на 11.04.2002 року, як це передбачено законодавством, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до переконання, що

--5--

посвідчуючи 11.04.2002 року заповіт ОСОБА_5 секретар Новичківської сільської ради вчинила неправомірно, вийшовши за межі наданих повноважень, оскільки не являлась особою на яку рішенням виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради покладено вчинення нотаріальних дій. Тому суд вважає, що недодержання нотаріальної форми посвідчення заповіту, що вимагається Законом , тягне за собою його недійсність.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст.ст.47, 534, 541 ЦК України в редакції 1963 року, ст. 1266 ЦК України, ст.ст1,37 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 38,42,59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів України ( затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25.08.1994 року №22/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 26.10.1994 року за №256/466), керуючись ст.ст.10,60,61,88,208,209,213,215,218 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, який посвідчений 11.04.2002 року секретарем виконкому ОСОБА_4 сільської ради і зареєстрований в реєстрі за №26.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради на користь ОСОБА_2 в солідарному порядку 51 гривню сплаченого судового збору, 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 500 гривень за надання юридичної допомоги адвокатом згідно квитанції.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів після проголошення через Долинський районний суд.

Суддя: