Справа № 223/921/2012
Провадження №2/223/942/2012
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"13" вересня 2012 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

за участю секретаря Тихої Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 26.02.2012 р. приблизно о 8 год. 30 хв. вона йшла по вул.Чапаєва в смт.Сутиски додому. Підходячи до свого будинку, побачила, що з двору ОСОБА_2 вибігли собаки. Собаки вели себе агресивно, вони почали бігти в її бік і накинулися на неї.

Собаки її покусали і повалили на землю. Після падіння вона відчула сильний біль в області хребта.

Цю подію бачили ОСОБА_3, ОСОБА_4, який відігнав від неї собак.

Внаслідок падіння у неї виникла хребетно-мозкова травма, компресійно-уламковий нестабільний перелом тіла хребця, порушення функції спинного мозку.

Відповідач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП за неналежне утримання собак.

Відповідно ст. 1187 ЦК України - утримання службових собак, собак бійцівської породи, тощо - є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки.

Як вказано в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи, відповідач сам пояснив, що утримує собак породи лайкаі стаффтерєр. Виходячи з його пояснень, витікає, що він здійснює діяльність, яка є джерелом підвищеної небезпеки і зобов'язаний відшкодувати їй шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки.

Внаслідок даної події їй завдано матеріальну та моральну шкоду.

Матеріальна шкода полягає в витратах на лікування, оперативне втручання та придбання імплантантів.

Вартість комплекту імплантантів згідно рахунку-фатури № 184/12 від 01.03.2012р., становить 11 400 грн. вона перерахувала дану суму на рахунок постачальника через Приватбанк, що стверджується квитанцією 101905.1472 від 03.03.2012 р. За послуги банку сплатила 114 грн., що стверджується квитанцією банку.

Перед оперативним втручанням вона застрахувала своє життя, сплативши страховий внесок в сумі 1033 грн., що стверджується страховим полісом і квитанцією №841350.

На придбання медикаментів для операції, вона витратила 738 грн. 20 коп., що стверджується довідкою міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги №01.261.570 від 20.03.2012р.

На післяопераційне лікування вона витратила 691 грн. 07 коп., що стверджується довідкою лікарні від 29.03.2012 №01-26/570.

Після оперативного втручання вона вимушена носити еластичний пояс, який нею придбаний за 146 грн.

Загальна сума матеріальної шкоди становить 14 212 грн. 27 коп.

Крім того, їй заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що вона пережила фізичний біль, моральні страждання внаслідок оперативного втручання, тривалого лікування, значного ушкодження його здоров'я. На даний час, прогноз щодо її стану здоров'я на майбутнє - невідомий. Їй важко морально переносити біль і страждання її рідних, які переживають через її стан здоров'я.

Моральну шкоду вона оцінює в 15 000 грн.

Вважає, що даний розмір моральної шкоди відповідає мірі її моральних страждань.

Добровільно відшкодувати хоча б частину завданої їй шкоди відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь 14212, 27 грн., на відшкодування матеріальної шкоди та 15 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати та витрати на правову допомогу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали, просять позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 позов не визнали, просять в його задоволенні відмовити. Відповідач ОСОБА_2 пояснив, крім його собак, біля позивачки бігали ще й інші собаки, тому стверджувати, що його собаки кинули позивачку на землю та кусали її, не можна.

Свідок ОСОБА_7 показав, що він - чоловік позивачки, не бачив, як її збили та кусали собаки, приїхав в лікарню, говорив з відповідачем, який обіцяв надати допомогу.

Відповідно до оголошених пояснень свідка ОСОБА_4 собак, які бігали біля ОСОБА_7 було 3. Яка саме її кинула на землю, та які кусали, він не бачив.

Суд, вислухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч. 1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що 26.02.2012 р. приблизно о 8 год. 30 хв. ОСОБА_1, прямуючи додому по вул.Чапаєва в смт.Сутиски, була повалена на землю собакою і покусана. Собак було 3-4. Після падіння вона відчула сильний біль в області хребта.

Внаслідок падіння у позивачки виникла хребетно-мозкова травма, компресійно-уламковий нестабільний перелом тіла хребця, порушення функції спинного мозку.

Відповідач утримує двох собак, не виключає ймовірності, що якась із них, можливо, вкусила позивачку.

Суд вважає, що вимоги позивачки ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди у зв'язку з лікуванням внаслідок покусів собак не підлягають задоволенню, оскільки на підтверждення витрат на лікування позивачкою надано лише розрахунки, та повідомлення міської клінічної лікарні про те, що вона отримала лікування, однак документів, які б підтверджували понесення позивачкою витрат на лікування суду, не надано.

Крім того, які собаки її кусали та які кинули на землю, в судовому засіданні не встановлено, а ОСОБА_1 вказує, що була повалена на землю рудою собакою, якої у відповідача немає, а тому витрати на оперативне втручання, післяопераційне лікування, страховий внесок та придбання імплантантів стягненню з відповідача не підлягають.

Також в судовому засіданні доказів про належність собак відповідача до службових чи собак бійцівської породи суду не надано.

Оскільки позивачкою не доведено, що саме відповідачем порушено її права, спричинено шкоду здоров'ю, суд також не задовільняє вимоги щодо моральної шкоди.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.23, 1187 ЦК України,-

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти діб з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_8