Справа № 1506/5965/2012
Провадження 2/1506/2383/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26.12.2012 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: судді Мельничук Н.І.

при секретарі Пилаєвої В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та акціонерного-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк про визнання недійсним договору в звязку з порушенням Закону України Про захист прав споживачів, суд,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання недійсним кредитного договору, мотивуючи його тим, що 26.06.2007 року між ним та АКБ Укрсоцбанк, був укладений кредитний договір № 2007/686-Ф03.9/190, за умовами якого він одержав кредит в сумі 90000 (девяносто тисяч) доларів США, з цільовим використанням на споживчі цілі, а саме придбання нерухомого майна, і зобовязався щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 12,50 % річних, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 25.07.2022 року.

Позивач вказує, що при укладенні кредитного договору № 2007/686-Ф03.9/190 від 26.06.2007 року між ним та АКБ Укрсоцбанк було порушено Закон України Про захист прав споживачів, а тому просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, але звернувся до суду з відповідною заявою в якій на позові наполягав та просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача АКБ Укрсоцбанк в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду не відомі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини її неявки суду не відомі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 26.06.2007 року між позивачем ОСОБА_1 та АКБ Укрсоцбанк, був укладений кредитний договір № 2007/686-Ф03.9/190, за умовами якого він одержав кредит в сумі 90000 (девяносто тисяч) доларів США і зобовязався щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 12,50 % річних, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 25.07.2022 року.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розміру та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Істотними умовами кредитного договору, що визначені законом, є предмет, сума, строк повернення, розмір процентів. При тлумаченні змісту істотних умов кредитного договору. необхідно враховувати норми статей глави 71 ЦК України, а також рекомендації Листа юридичного департамента НБУ від 18 серпня 2004 року № 18-111/3249-8378. Відповідно до зазначеного Листа, юридичний департамент НБУ з посиланням на положення ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами цивільно-правового договору є умова про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; усі інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Грошові кошти, які надавались відповідачем позивачу за кредитним договором, були надані на придбання нерухомості, яка в подальшому була передана Банку в іпотеку. З наведеного випливає, що зобовязання, яке виникло на підставі зазначеного кредитного договору, є іпотечним боргом.

Таким чином, спірні правовідносини врегульовані спеціальною правовою нормою Законом України Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати іпотечним боргом є основне зобовязання за будь-яким правочином, виконання якого забезпечене іпотекою. Договір про іпотечний борг вказаним Законом визначено як цивільно-правову угоду, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обовязків, які виникають у кредитодавця і боржника з приводу іпотечного боргу.

Згідно ст. 2 Закону України Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати іпотечний борг виникає тільки при дотриманні сторонами договору про іпотечний борг умов, встановлених цим Законом.

Статтею 2 Закону України Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати передбачено, що основні економічні та правові вимоги виникнення іпотечного боргу мають бути розкриті до укладення договору про іпотечний борг. Така інформація повинна бути оприлюднена кредитодавцем у письмовій формі і містити опис грошових зборів і витрат, повязаних зі встановленням іпотеки; принципи визначення плати за договором про іпотечний борг; положення про інфляційне застереження; порядок дострокового виконання основного зобовязання в разі неплатоспроможності боржника або невиконання боржником своїх зобовязань за договором про іпотечний борг та юридичні наслідки цього невиконання; право боржника попереджати кредитодавця про можливе невиконання основного зобовязання; реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру фінансових установ чи Державного реєстру банків; інші умови за рішенням кредитодавця.

Інформація, яка повинна бути надана до моменту укладення однією зі сторін є частиною пропозиції та істотною умовою договору, оскільки обовязковість її оприлюднення прямо передбачена законом (в даному випадку ст. 2 Закону України Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати).

Наведені норми чинного законодавства містять припис, згідно з яким надання інформації про умови кредитування є істотною умовою договору про іпотечний борг, яким є кредитний договір, укладений між сторонами по справі.

Відсутність згоди сторін щодо будь-якої з істотних умов договору має наслідком його неукладеності.

В судовому засіданні не спростовані доводи позивача щодо ненадання йому повної і достовірної інформації стосовно всіх умов договору до його укладення. Але це не є підставою для визнання кредитного договору № 2007/686-Ф03.9/190 від 26.06.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та АКБ Укрсоцбанк, недійсним.

Суд дійшов висновку, що норми діючого законодавства при укладенні кредитного договору не порушені, але сторони не дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору, а тому він є неукладеним. Неукладеність кредитного договору № 2007/686-Ф03.9/190 від 26.06.2007 року між ОСОБА_1 та АКБ Укрсоцбанк є фактом, який ніяким чином не порушує права позивача, а тому вони не потребують судового захисту.

Що стосується вимог про визнання кредитного договору недійсним, то в їх задоволенні слід повністю відмовити. Правовим наслідком неукладеності договору є відсутність будь-яких зобовязань, які б випливали з договору, тому не можна визнати недійсним неіснуючі зобовязання.

А тому, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України, Законом України Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та акціонерного-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк про визнання недійсним договору в звязку з порушенням Закону України Про захист прав споживачів відмовити в повному обсязі.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя : Н.І. Мельничук