Номер справи2-945/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2012 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: Сільченко О.В.

при секретарі: Плахотнюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Літина цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості згідно кредитного договору та судових витрат; зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанкпро стягнення безпідставно набутих коштів, судових витрат та витрат на правову допомогу;

В С Т А Н О В И В;

16.11.11 р. первісний позов подано до суду.

20.12.11 р. подано зустрічний позов.

Під час розгляду справи представник ПАТ КБ ПриватБанкОСОБА_2, не визнавши зустрічного позову, позовні вимоги підтримав повністю, та пояснив, що банк згідно договору кредиту надав кредит ОСОБА_1 в розмірі 18266,14 доларів США для придбання автомобіля на умовах визначених договором та ОСОБА_1 зобовязався сплачувати кредитні кошти згідно укладеного графіку погашення тіла кредиту та відсотків, однак певний час сплачував, а пізніше припинив погашення кредиту та відсотків, в результаті чого утворилася заборгованість по тілу кредиту, відсотках, по комісії та нарахована пеня згідно умов договору. ОСОБА_2 пояснив, що автомобіль, який придбав ОСОБА_1 був предметом застави щодо забезпечення зобовязань по кредитному договору, однак ОСОБА_1 доручив третім особами зняти з обліку та продати автомобіль. Треті особи, згідно доручення ОСОБА_1 зняли з обліку та продали автомобіль, в результаті чого частково було погашено заборгованість, однак виручена від продажі автомобіля сума коштів не забезпечила повне погашення заборгованості, що змусило банк звернутися до суду. ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 за соєю волею надав доручення на продажу автомобіля, однак він продавався не як предмет застави, так як процедури звернення стягнення на автомобіль зі сторони банку проведена не була.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що осіб, які вказані у дорученні, яке надав ОСОБА_1 щодо продажі автомобіля, зокрема, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 він не знає.

ОСОБА_1 під час розгляду справи, не визнавши позовних вимог, зустрічний позов підтримав повністю та пояснив, що він дійсно уклад договір кредиту із ПАТ КБ ПриватБанк на суму 18266,14 доларів США для купівлі автомобіля. Придбавши автомобіль, він згідно графіка погашення заборгованості сплачував відповідні платежі, сплативши 9200 доларів США ( 73416 грн.). У звязку із скрутним матеріальним становищем він не зміг сплачувати кошти за договором та став це питання врегульовувати із банком, отримавши пропозицію від працівників банку повернути автомобіль до банку, так як він є заставним майном щодо забезпечення позики. Він повернув автомобіль до банку як предмет застави та оформив доручення на працівників банку для його реалізації та погашення заборгованості по кредиту. Таким чином, повернувши автомобіль як предмет застави, він повністю розрахувався за отримані кредитні кошти, а тому сплачену суму коштів банкові у розмірі 9200 доларів США слід стягнути із банку на його користь.

ОСОБА_6, з яким ОСОБА_1 укладено угоду на надання правової допомоги під час розгляду справи пояснив, що ОСОБА_1, передавши банкові автомобіль як предмет застави згідно договору, повністю погасив кредитні зобовязання, а тому вказаний спір вирішено у досудовому порядку, що свідчить про те, що ПАТ КБ ПриватБанк не мало права звертатися до суду із позовом, а тому справу в частині позову ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід закрити, задовольнивши позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ ПриватБанк про стягнення 9200 доларів США ( 73416 грн.), судових витрат та витрат на правову допомогу слід задовільнити, так як сплачені ОСОБА_1 кошти в сумі 9200 доларів США ( 73416 грн.) після повернення автомобіля як предмету застави, банк утримує незаконно.

Зясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши докази у справі, суд вважає, що у задоволенні позоову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості згідно кредитного договору та судових витрат та зустрічного позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанкпро стягнення безпідставно набутих коштів, судових витрат та витрат на правову допомогу слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу договору застави кредитор ( заставодержатель) має право у разі невиконання боржником ( заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом ( право застави).

Під час розгляду справи достовірно встановлено, що 09.11.2007 року ОСОБА_1 згідно кредитного договору від 08.11.07 р. № VIH0AW00030459 отримав кредит від ПАТ КБ ПриватБанк у сумі 17556, 74 доларів США, що підтверджується договором ( а.с. 3-6, 9), що повністю визнають сторони у справі.

Згідно п. 34.4, 34,5 Договору застави (а.с. 48-52) в забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором ОСОБА_1 надав в заставу автомобіль марки FAW CA 1011 Cargo 2007 р.в. бортовий-с державний знак НОМЕР_1, вартість якого 88400,0 грн., що також повністю визнають сторони.

Відповідно до п. 24 Договору застави (а.с. 51) при зверненні стягнення на предмет застави в позасудовому порядку заставодержатель встановлює початкову ціну предмету застави в розмірі оціночної вартості встановленої заставодержателем, але не нижче 50% від повної вартості.

Відповідно до п.25 вказаного Договору у випадку, коли суми вирученої від продажу предмету застави недостатньо для повного задоволення вимог заставодержателя, останній має право одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення своїх вимог з іншого майна заставодавця.

Під час розгляду справи достовірно доведено, що ОСОБА_1, отримавши кредит від ПАТ КБ ПриватБанк, сплачував його згідно графіка погашення, виплативши 9200 доларів США. що підтверджується квитанціями (а.с. 54-58) та припинив його сплачувати через відсутність коштів, в результаті чого утворилася заборгованість, що визнають сторони у справі.

Згідно доручення (а.с. 37) ОСОБА_1 доручив гр. ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які згідно листа та наказу наданих суду ПАТ КБ ПриватБанк на той час перебували у трудових відносинах з ПАТ КБ ПриватБанк(а.с.68-75), вчинити дії щодо продажу заставного автомобіля марки FAW CA 1011 Cargo 2007 р.в. бортовий-с державний знак НОМЕР_1.

Довідкою виданою ПАТ КБ ПриватБанк від 28.08.09 р. № 10/2-419, яку виконував ОСОБА_4- агент по продажі банківських продуктів, яку надано до Вінницького МРЕВ, стверджується, що кредит ОСОБА_1 погашено у повному обсязі та автомобіль дозволяється зняти з обліку для реалізації в межах України

( а.с. 100).

Відповідно до облікової карти приватного транспортного засобу від 03.09.09 р. та заяви № 7011 від 28.08.09 року (а.с. 102, 98 ) поданої до Вінницького МРЕВ спеціалістом ПАТ КБ ПриватБанк по авто в кредит відділення групи А ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 згідно вказаного доручення, автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 знято з обліку.

Крім цього, вказана облікова карта транспортного засобу про зняття автомобіля з обліку (а.с. 102 ) у реквізиті №16 - особливі відмітки зазначено: Кредит погашено. ПриватБанк.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна ( а.с. 42) з Державного реєстру обтяжень рухомого майна 27.09.11 р. вилучено запис 6010387- договір застави автотранспорту від 08.11.07 р., де обтяжувачем є ЗАТ КБ ПриватБанк та боржником ОСОБА_1, що стверджує зняття з реєстру обтяжень заставного автомобіля за ініціативою ПАТ КБ ПриватБанк, оскільки запис про обтяження за ініціативою боржника не вилучається.

Дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено, що заставний автомобіль

FAW державний знак НОМЕР_1, що належав ОСОБА_1 2007 р.в. та його вартість, яка вказана у договорі застави складає 88400 грн., однак при його реалізації у 2009 році ПАТ КБ Приватбанк його оцінку згідно договору застави, у присутності ОСОБА_1 не провів, реалізувавши за ціну на свій розсуд, однак у довідці, наданій до Вінницького МРЕВ зазначено, що кредит погашений.

Враховуючи, що ОСОБА_1В, сплатив за кредитним договором 9200 доларів США, що є частковим погашенням кредитних коштів та те, що заборгованість за кредитом, враховуючи проценти згідно умов договору, залишилася значною, то суд рахує, що незалежно від суми коштів, які Банк отримав при реалізації заставного автомобіля, вказані кошти повністю задовільнили вимоги заставодержателя, тобто ПАТ КБ ПриватБанк щодо погашення заборгованості, що підтверджується наданою до ВІнницького МРЕВ довідки про погашення кредиту.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в тій частині, що предмет застави, тобто автомобіль, що належав ОСОБА_1 задовільнив погашення отриманого кредиту в сумі 18266, 14 доларів США , так як вартість автомобіля у сумі 88400 грн., як зазначено у Договорі застави складала на час укладення такого Договору, а саме в листопаді 2007 року, однак автомобіль як предмет застави реалізований заставодержателем у вересні 2009 року, що свідчить про його знос та, відповідно, зменшення його вартості.

Враховуючи, що на час звернення з позовами до суду сторонами ( листопад- грудень 2011 р.) встановити вартість автомобіля не є можливим через його продажу та можливу зміну технічного стану до цього часу, то суд рахує, що реалізувавши його за ціну не нижче 50% вартості, як вказано у п. 24 Договору застави вказана сума повністю задовольнила залишкову заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ ПрватБанком, що спростовує доводи обох сторін за їх позовами.

Суд рахує, що доводи представника ПАТ КБ ПриватБанк в тій частині, що процедури звернення стягнення на автомобіль НОМЕР_2, що належав ОСОБА_1 банком не проводилося, а ОСОБА_1 доручив продати його автомобіль ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як фізичним особам, а не працівникам банку за для погашення заборгованості по кредиту, спростовуються вищезазначеними обставинами, так як суд рахує, що у такий спосіб ПАТ КБ ПриватБанк звернув стягнення на заставний автомобіль, що належав ОСОБА_1 та реалізував його в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Отже, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд рахує, що у задоволенні позовних вимог сторін слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту № VIH0AW00030459 від 08.11.2007 р. у сумі 193499,62 грн. та судових витрат 1935,00 грн. відмовити.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанкпро стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 73416 гривень, судових витрат в сумі 740, 00 грн. та витрат на правову допомогу у сумі 12000 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд протягом 10-ти днів з дня його оголошення.

Суддя : Сільченко О. В.