Справа №2/1416/2780/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2012 р. Ленінський районний суд м.Миколаєва

в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, 3% річних, інфляційних втрат, кратної компенсації суми боргу і судових витрат, за участю третьої особи ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2012 р. представник ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, яким просив стягнути на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики 8310 грн., нараховані інфляційні втрати 452,71 грн., 3% річних 282,24 грн., пятикратну компенсацію від суми боргу 33240 грн. а всього 42284,95 грн. Також просив відшкодувати ОСОБА_1 судові витрати, у т.ч. судовий збір 450 грн., витрати на правову допомогу 3000 грн., витрати повязані з переїздом до іншого населеного пункту представників, добові, а також компенсацію за втрачений заробіток чи відрив від звичайних витрат.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що під пятикратною компенсацією особисто ним розуміється неустойка у формі штрафу, припустив, що за змістом розписки він може бути нарахований як на повну суму позики, так і на несплачений залишок, але його довіритель обрала нарахування штрафу із несплаченого залишку. Початок строку обрахування інфляційних втрат, 3% річних з 20 липня 2010 р., він пояснив тим, що позивачка оплачувала борг нерівними частками помісячно, останній платіж нею був зроблений на суму понад 1000 грн., а тому розподіливши на майбутнє цей платіж частками обумовленими розпискою й отримали дату 20 липня 2010 р., тобто коли вичерпалися сплачені кошти пропорційно щомісячному платежу. Просив відшкодувати позивачці витрати повязані з прибуттям його до м. Миколаєва.

Відповідачка та її представник позов не визнали. Відповідачка пояснила, з березня 2009 р. проживала однією сімєю з сином позивачки ОСОБА_3. Вона дійсно отримала від позивачки 13500 грн. у червні 2009 р., які витратила на спільні з її сином потреби. Восени 2009 р. вона з ОСОБА_3 посварилася, приїхала його мати і змусила її написати розписку під свою диктовку. При написанні розписки вони з позивачкою були вдвох, поряд була її сестра зі своїм чоловіком ОСОБА_5 У лютому 2010 р. вона знову зійшлася з ОСОБА_3, він пообіцяв віддати несплачений залишок боргу матері, у тому ж лютому вони знову розійшлись. Вважає, що свою частину зобовязань за розпискою вони виконала повністю, сплативши позивачці рошові кошти переказами, а залишок позики повинен сплатити ОСОБА_3, у звязку з ним позовні вимоги до неї в повному обсязі вважає безпідставними. Вказала, що частину коштів на переказ вона передавала своїй матері, а та через банк переказувала їх позивачці від свого імені. Потребу у коштах пояснила тим, що сама з дитиною жили на соціальні виплати в сумі 600 грн. на місяць, а ОСОБА_3 не працював, гроші були витрачені ними на спільні побутові потреби. Передання грошей відбувалося у присутності сина позивачки

Третя особа ОСОБА_3В, в судове засідання не зявився, надав суду письмові , пояснення, в яких підтримав позовні вимоги в повному обсязі, пояснив, що гроші в сумі 3500 грн. бралися відповідачкою для особистих потреб та просив розглядати справу без його присутності.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, показання свідка ОСОБА_5, який підтвердив, що позивачка спілкувалася з відповідачко восени 2009 р., дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини.

Згідно розписки від 19 вересня 2009 р.. відповідачка зобовязалася повернути ОСОБА_1 13500 грн. по 500 грн. щомісячно протягом 2009 - 2010 р.р. переказом через

банк до м. Києва. При порушенні строку оплати зобовязалася повернути в пятикратному розмірі (а.с. 34).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми.

Позивачка не заперечує, що нею була отримана сума у 13500 грн. від позивачки, а її посилання на необхідність перекладання обовязку сплатити залишку боргу на третю особу, спростовується змістом розписки, відповідно до якої позикове зобовязання в повному обсязі узято нею особисто. Отже, з відповідачки слід стягнути суму боргу за договором позики, але в меншому розмірі ніж зазначено у позові, оскільки в цій частині позовних вимог допущена арифметична помилка.

Так, відповідно до копій банківських квитанцій на переказ грошей, ОСОБА_1 від відповідачки перераховані грошові кошти на загальну суму 5270 грн. (а.с.9-11), у т.ч.

16 жовтня 2009 р. - 580 грн.

11листопаду 2009 р. - 1000 грн.

10 грудня 2009 р. - 500 грн.

05 січня 2010 р. - 500 грн.

09 лютого 2010 р. - 500 грн.

11 березня 2010 р. - 500 грн.

15 березня 2010 р. - 1190 грн.

08 квітня 2010 р. - 500 грн.

Отже, в рахунок погашення боргу за договором позики слід стягнути 8230 грн. (13500 -

5270).

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Розпискою не встановлено число щомісячного погашення відповідачкою позики. З врахуванням переплати нею за період з жовтня 2009 р. по квітень 2010 р. 1770 грн., що повністю покриває щомісячні суми погашення позики по 500 грн. за травень, червень, липень 2010 р. і частково за серпень 2010 р. на суму 270 грн., то початком строку прострочення за позикою, суд згідно ст. 253, ч. З ст. 254 ЦК України визначає перший день наступного місяця за тим, в якому було допущено прострочення щомісячного платежу, тобто з 01 вересня 2010 р.

Індекс інфляції вираховується по боргу за кожний місяць окремо.

Вересень 2010 р., борг 230 грн., індекс інфляції 1,029, інфляційні втрати 6.67 грн.

Жовтень 2010 р., борг 730 грн., індекс інфляції 1,005, інфляційні втрати 3.65грн.

Листопад 2010 р., борг 1230 грн., індекс інфляції 1,003, інфляційні втрати 3,69 грн.

Грудень 2010 р., борг 1730 грн., індекс інфляції 1,008, інфляційні втрати 13,84 грн.

Січень 2011 р., борг 2230 грн., індекс інфляції 1.010. інфляційні втрати 22,30 грн.

Лютий 2011 р., борг 2730 грн., індекс інфляції 1.009. інфляційні втрати 24,57 грн.

Березень 2011 р., борг 3230 грн.. індекс інфляції 1.014. інфляційні втрати 45,22 грн.

Квітень 2011 р., борг 3730 грн., індекс інфляції 1.013. інфляційні втрати 48,49 грн.

Травень 2011 р., борг 4230 грн., індекс інфляції 1.008. інфляційні втрати 33,84 грн.

Червень 2011 р., борг 4730 грн., індекс інфляції 1.004. інфляційні втрати 18,92 грн.

Липень 2011 р., борг 5230 грн., індекс інфляції 0,987, інфляційні втрати - 67,99 грн.

Серпень 2011 р., борг 5730 грн., індекс інфляції 0,996, інфляційні втрати - 22,92 грн.

Вересень 2011 р., борг 6230 грн., індекс інфляції 1,001, інфляційні втрати 6,23 грн.

Жовтень 2011 р., борг 6730 грн., індекс інфляції 1,000, інфляційні втрати 0,00 грн.

Листопад 2011 р., борг 7230 грн., індекс інфляції 1,001, інфляційні втрати 7,23 грн.

Грудень 2011 р., борг 7730 грн., індекс інфляції 1,002, інфляційні втрати 15,46 грн.

Січень 2011 р., борг 8230 грн., індекс інфляції 1,002, інфляційні втрати 16,46 грн.

Лютий 2012 р., борг 8230 грн., індекс інфляції 1,002, інфляційні втрати 16,46 грн.

Березень 2012 р., борг 8230 грн., індекс інфляції 1,003, інфляційні втрати 24,69 грн.

Квітень 2012 р., борг 8230 грн., індекс інфляції 1,000, інфляційні втрати 0 грн.

У підсумку інфляційні втрати складають в сумі 216,81 грн.

3% річних розраховують помісячно (3% річних: 12 місяців=0,25%)

Вересень 2010 р., борг 230 грн., 3% річних 0,58 грн.

Жовтень 2010 р., борг 730 грн., 3% річних 1,83 грн.

Листопад 2010 р., борг 1230 грн., 3% річних 3,08 грн.

Грудень 2010 р., борг 1730 грн., 3% річних 4,33 грн.

Січень 2011 р., борг 2230 грн., 3% річних 5,58 грн.

Лютий 2011 р., борг 2730 грн., 3% річних 6,83 грн.

Березень 2011 р., борг 3230 грн., 3% річних 8,08 грн.

Квітень 2011 р., борг 3730 грн., 3% річних 9,33 грн.

Травень 2011 р., борг 4230 грн., 3% річних 10,58 грн.

Червень 2011 р., борг 4730 грн., 3% річних 11,83 грн.

Липень 2011 р., борг 5230 грн., 3% річних 13,08 грн.

Серпень 2011 р., борг 5730 грн., 3% річних 14,33 грн.

Вересень 2011 р., борг 6230 грн., 3% річних 15,58 грн.

Жовтень 2011 р., борг 6730 грн., 3% річних 16,83 грн.

Листопад 2011 р., борг 7230 грн., 3% річних 18,08 грн.

Грудень 2011 р., борг 7730 грн., 3% річних 19,33 грн.

Січень 2011 р., борг 8230 грн., 3% річних 20,58 грн.

Лютий 2012 р., борг 8230 грн., 3% річних 20,58 грн.

Березень 2012 р., борг 8230 грн., 3% річних 20,58 грн.

Квітень 2012 р., борг 8230 грн., 3% річних 0 грн.

У підсумку 3% річних складають в сумі 262,18 грн.

Отже інфляційні витрати та 3% річних на користь позивачки слід стягнути з відповідачки по 216,81 грн. і 262,18 грн. відповідно на підставі ст. 625 ЦК України.

У задоволенні вимог про стягнення пятикратної компенсації за розпискою відповідачки слід відмовити за безпідставністю. Дана санкція не передбачена Главою 49 ЦК України, і невідомо з чого обраховується.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд

присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, розмір судового збору, що підлягає відшкодуванню на користь позивача складає (21% задоволених позовних вимог).88,83 грн.

Згідно наданої квитанції № 5/12 від 26 грудня 2011 р. за правові послуги адвоката позивачкою сплачено 3000 грн. За такого, виходячи з вимог ст.84 ЦПК України та додатку до Постанови КМ України N 590 від 27 квітня 2006 р. «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» з відповідачки на користь позивача підлягають відшкодуванню зазначені витрати. Визначаючи розмір даного відшкодування, суд приймає до уваги, що адвокат участі у судових засіданнях не приймав, а тому, виходячи з граничного розміру компенсації, що на час оплати правових послуг складав 401.60 грн. за годину, вважає можливим визначити його в сумі 803,20 грн., тобто, за дві години правової допомоги при складанні позовної заяви до суду.

В силу статті 85 ЦПК України, витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Отже, витрати на суму вартості залізничних й автобусних квитків 896.76 грн. (10 вересня 2012 р. - 230 грн.;

11 вересня 2012 р. - 133,56 грн.; 04 жовтня 2012 р. - 141,41 грн.; 04 жовтня 2012 р. - 186,79 грн.; 03 грудня 2012 р. - 205 грн.) відшкодуванню позивачці за рахунок відповідачки не підлягають (а.с.41-42).

У справі приймав участь представник позивача - ОСОБА_6 на підставі доручення від 17 жовтня 2011 року, дійсним до 17 жовтня 2012 р., який був присутнім на засіданнях, що відбувалися 11 вересня, 04 жовтня, 08 листопаду, 03 грудня 2012 р.

Відповідно до ч. 1,ч.2 ст.85 ЦПК України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку , а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Позивачкою не надано розрахунку часу, протягом якого її представник не міг займатися діяльністю, яка дає йому заробіток, зокрема часу, проведеного у судових засіданнях.

Згідно постанови КМ України від 2 лютого 2011 р. № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів», добові є сумами витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів. Представник відповідачки не приймав участі в справі в якості особи, яка має право на відшкодування добових витрат згідно цієї постанови.

Тому у задоволенні вимог про стягнення добових, компенсації за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять слід відмовити.

Керуючись ст.212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 8230 грн. боргу за договором позики, інфляційні втрати 216,81 грн., 3% річних 262,18 грн., 803,20 грн. витрат на правову допомогу, 88,83 грн. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

ОСОБА_7