Справа № 1527/2-4246/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2012 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Виноградової Н.В.

при секретарі - Шушулкова М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Північний»треті особи: Одеська міська рада, Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про зобовязання не нараховувати щомісячних плат, списати нараховані суми, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Північний»з урахуванням уточнених вимог про зобовязання не нараховувати щомісячних плат, списати нараховані суми у розмірі 2585гривень29коп., стягнення моральної шкоди у розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат, шляхом виплати грошових коштів протягом місяця з дня набрання судового рішення законної сили (а.с.164-165).

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

В судовому засіданні представник відповідача не визнав позовні вимоги з викладених у запереченнях обставин.

Представники третіх осіб в судове засідання зявилися, вважали позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, на підставі фактів встановлених в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 17 березня 2011 року Суворовським районним судом м. Одеси було винесено рішення по справі № 2-1536/11 яким КП «ЖКС «Північний»було зобовязано укласти договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території з ОСОБА_1 За даним рішенням було відкрито виконавче провадження, однак на момент розгляду даної справи ОСОБА_1 на чисельні звернення з боку відповідача з пропозиціями підписати договір позитивно не відреагував та запропоновані йому проекти договорів не підписав.

Невиконання рішення ОСОБА_1 мотивує тим, що черговий надісланий лист від 03.06.2011 року № 413/ю від КП «ЖКС «Північний»з договором про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій та інші документи на його думку не відповідають Постанові КМУ № 529 від 20.05.2009 р.

Однак КП «ЖКС «Північний»вищезазначеним листом направив для підпису на адресу позивача договір, який був оформлений та складений відповідно до «Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» затвердженого Постановою КМУ № 529 від 20.05.2009 року з обовязковим тарифом, який затверджений рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.10.08р. № 1212.

В судових засіданнях позивач неодноразово стверджував, що КП «ЖКС «Північний»з порушенням ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»продовжує нараховувати плату з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Як зясувалося під час розгляду даного спору КП ЖКС Північний забезпечує житлово-комунальними послугами квартиру № 34 в будинку № 24-а розташованому по вул. Жоліо-Кюрі у м. Одесі, в якій мешкає боржник, що підтверджується довідкою випискою із домової книги про склад сімї та реєстрацію (а.с.112).

Боржник оплату за житло (квартирна плата) та комунальні послуги вносить частково, про що ОСОБА_1 не заперечував в судовому засіданні, але фактично ними користується.

Відповідно до Цивільного Кодексу України договорами визнаються конклюдентні дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків.

Згідно ст.ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України, ст.ст. 541, 543, 815 Цивільного Кодексу України, п.п. 17, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630, ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, мешканець зобовязаний здійснювати оплату за надані йому житлово-комунальні послуги своєчасно. Проте свої зобовязання боржник - ОСОБА_1 не здійснює.

Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

В судовому засіданні представник відповідача - КП «ЖКС «Північний»стверджував, що свої зобовязання виконує у повному обсязі, а споживач, в порушення ст.ст. 525, 526 ЦК України, несвоєчасно сплачує надані послуги, чим завдає підприємству значну матеріальну шкоду.

ОСОБА_1 стверджував, що відмовляючи позивачу в укладанні обовязкового Типового договору на надання житлово-комунальних послуг, відповідач позбавив його можливості користуватися правами, передбаченими ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», зокрема правом предявляти претензії щодо надання послуг. З даними твердженнями позивача, представник КП «ЖКС «Північний»був не згоден та пояснив, що йому є незрозумілим в чому саме полягала відмова з боку КП «ЖКС «Північний»в укладанні Типового договору з ОСОБА_1 Крім того представник відповідача вважає, що підприємство всіляко сприяло в укладенні Договору. Цей факт підтверджений тим, що на адресу ОСОБА_1 неодноразово були направленні проекти договорів про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій. Також на виконання рішення суду від 17 березня 2011 по справі № 2-1536/11 на адресу позивача з боку КП «ЖКС «Північний»був надісланий проект договору на СДПТ від 31.05.2011 року у двох примірниках, який був підписаний та скріплений печаткою з боку підприємства.

Нормами ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Згідно до п.3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.04 №1875-IV, пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006р. №45, наймач (власник) квартири зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг підготовлений виконавцем на основі типового.

Позивач зокрема стверджував, що відповідач з порушенням закону та необґрунтовано вимагає оплату, виявляє тим самим цинічне і грубе неповажне відношення до його законних прав як споживача, відмовляється поважати його людську гідність.

Однак ОСОБА_1 не довів судові в чому саме полягає порушення закону та необґрунтоване вимагання оплати, а також в чому саме виявлено цинічне і грубе неповажне відношення до законних прав позивача та відмова поважати людську гідність з боку відповідача.

Діючі тарифи були розраховані згідно вимог Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків споруд і прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 560 та затверджені рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 1212 від 28.10.2008р.

Також Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 560 було затверджено Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, невідкладною частиною якого є копія рішення органу місцевого самоврядування про затвердження тарифів на послуги, що додаються до договору.

ЖКС пропонував позивачу укласти договір, зміст якого визначений на основі типового.

Сторони, відповідно до вимог п. 4 ст. 179 Господарського кодексу України, при наявності типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, при укладенні договору визначають його зміст на підставі типового і не можуть відступати від нього, а тільки мають право конкретизувати його умови. Позивач не надав ЖКС та суду письмових пропозицій по конкретизації його умов, чим порушує вимоги зазначених нормативних актів.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач також просив суд задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки вважає, що відмови відповідача задовольнити справедливі, на думку позивача, претензії, змушують його витрачати вільний від інших обовязків час на складання претензій та скарг, на звернення за захистом до органів влади, переживати у звязку з безвихідністю становища, повязаного з неможливістю з вини відповідача оперативно вирішити життєво важливі питання забезпечення якісними житлово-комунальними послугами, оцінивши свої моральні страждання у розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат.

Однак, посилання позивача на ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень і практику Європейського суду з прав людини»у відношенні доведення моральної шкоди є недоречними з наступних підстав.

Відповідно до змісту ст. 22 ЦКУ під збитками розуміють витрати, втрату або пошкодження майна, а також не одержані доходи, які особа одержала би, якби її право не було порушено (упущена вигода). За загальним правилом збитки це обєктивне зменшення будь-яких майнових благ особи, яке повязане з утиском її інтересів як учасника певних суспільних відносин і виражається у здійсненних нею витратах тощо.

Так притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише за наявності певних, передбачених законом умов. Їхня сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою для цивільно-правової відповідальності. Одним з елементів складу цивільного правопорушення є обєктивна сторона, яку утворюють: наявність збитків у майновій сфері, противоправні дії та причинний звязок між противоправними діями боржника та збитками. При цьому важливим елементом обєктивної сторони правопорушення є причинний звязок між збитками, які виникли в особи, і противоправними діями особи, яка завдала цих збитків. Тобто противоправна дія є причиною, а збитки її наслідком.

Таким чином, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою та противоправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні. Зокрема ст. 1167 ЦКУ встановлює, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи з цього позивач не довів судові в чому саме полягає наявність шкоди, протиправність діяння КП «ЖКС «Північний», наявність причинного звязку між шкодою та противоправним діянням заподіювача, а також вини в її заподіянні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 64, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Північний»треті особи: Одеська міська рада, Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про зобовязання не нараховувати щомісячних плат, списати нараховані суми, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя