Справа № 2-249/2012 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2012 року селище Вигода

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Керніцького І.І.,

секретаря судового засідання: Оленюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Долині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача по справі - ОСОБА_2 матеріальні збитки в розмірі 3680 (три тисячі шістсот вісімдесять) гривень, 3000 гривень відшкодування моральної шкоди та всі витрати по справі.

Свої вимоги мотивує тим, що 31 травня 2011 року, біля 4 години ранку, ОСОБА_2, управляючи автомашиною марки Хюндай, регістраційний номер НОМЕР_1, проїжджаючи по вул.Розточанській в с.Витвиця, Долинського району, Івано-Франківської області, не справився з управлінням вказаної автомашини, і зїхавши з проїжджої частини скоїв наїзд на паркан та ворота будинку №1 по вул.Розточанській с.Витвиця, ОСОБА_3. Внаслідок вчиненого наїзду відповідач повністю знищив та привів в непридатні для використання 7 метрів деревяного паркану, вартістю 400 гривень, шість металевих стовпів і металеві ворота розміром 4x1.25 м., з хвірткою розміром 1x1.25 м. вартістю 3680 грн. Вина відповідача в пошкодженні та знищенні особистого майна позивачки доведена повністю під час проведеної Долинським РВ УМВС перевірки, а також поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. Частину причиненої шкоди, а саме знищений деревяний паркан ОСОБА_2 відремонтував, добровільно усунути пошкодження металевих воріт і стовпів відмовився, мотивуючи тим що у нього немає свобідного часу. Привівши в непридатність ворота та хвіртку, залишивши її житловий будинок, подвіря і прибудинкові споруди без належної огорожі, відповідач змусив її приймати додаткові міри для захисту свого майна від розкрадання. Так, як чоловік знаходиться на заробітках, відчуваючи себе беззахисною вона втратила спокійний сон, це спричинило моральні та фізичні страждання. З метою відновлення нормального духовного спокою, порушених життєвих звязків та стосунків з оточуючими людьми вона вимушена була завести сторожову собаку, що спонукало до додаткових матеріальних витрат, а також змушена була витрачати додатковий час та зусилля повязані із зверненням до працівників міліції для відновлення своїх порушених прав. Причинену її моральну шкоду вона оцінює в 3000 гривень.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, зіславшись на вищевикладені обставини, просили позов задоволити. Крім того, представник позивача в - ОСОБА_7 суду пояснив, що в заміну пошкодженого паркана батько відповідача встановив новий. В заміну пошкодженої брами було встановлено браму, яка до того часу була в господарстві відповідача. Цю браму було встановлено без відома позивача та її згоди, простояла вона приблизно один-два місяці. Коли він повернувся з сезонних робіт позивач попросила його демонтувати браму, оскільки вона по своїх характеристиках їй не підходила, що він і зробив. Взамін цієї брами він замовив іншу, за яку оплатили 4000 гривень. В підприємця який виготовляв їм браму вони також взяли довідку про вартість попередніх воріт, яка склала 3680 гривень, що і становить вартість відшкодування майнової шкоди за даним позовом. Щодо відшкодування моральної шкоди вказав, що позивач не має змоги погасити заборгованість за встановлення нових воріт, що підтверджується

розпискою про грошову позику, а це в свою чергу принижує її честь і гідність, позаяк вона та члени її сімї по вині відповідача залишені нормальних умов в харчуванні, що приводить до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, що вимагає від неї додаткових зусиль в організації свого життя, внаслідок протиправної поведінки відповідач заподіяв їй моральну шкоду, яку оцінює на суму в 3000 гривень. Привівши у непридатність ворота і хвіртку, залишивши її житловий будинок, подвір'я і дрибудинкові споруди без належної огорожі, відповідач змусив її приймати додаткові міри захисту свого майна від розкрадання. Так, як зять знаходився на заробітках, а вона хворіє та є непрацездатною особою, відчуваючи себе беззахисною, вона втратила спокійний сон. Це спричинило моральні і фізичні страждання. З метою відновлення нормального духовного спокою, порушених життєвих зв'язків та стосунків з оточуючими людьми, вимушена була завести сторожову собаку, що спонукала до додаткових матеріальних витрат.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_8 позовні вимоги визнав частково. Зокрема, позов в частині відшкодування матеріальних збитків не визнав, в частині відшкодування моральної шкоди - позов визнав частково в сумі 1000 гривень. Зазначив, що його довірителем дійсно було спричинено майнову шкоду позивачу, однак дана шкода була відшкодована шляхом відновлення порушеного майнового права. Зокрема це за нього зробив І його батько - ОСОБА_9. Вважає, що в задоволенні позовної вимоги в частині відшкодування майнової шкоди слід відмовити.

Суд, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходить до висновку, що даний позов не підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так, позовна вимога в частині відшкодування матеріальної шкоди не підлягає до задоволення, з урахуванням наступних обставин.

Як визначено ст.. З Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода маже бути відшкодована в інший спосіб, зокрема, шкода завдана майну, може відшкодовуватись в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі, тощо).

Як встановлено в судовому засіданні, 31 травня 2011 року, біля 4 години ранку, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки Хюндай, реєстраційний номер НОМЕР_1, проїжджаючи по вул.Розточанській в с.Витвиця, Долинського району, Івано-Франківської області, не справився з управлінням вказаної автомашини, і зїхавши з проїжджої частини скоїв наїзд на паркан та ворота будинку № 1 по 1 вул. Розточанській в с. Витвиця, що відносить до господарства ОСОБА_1. Внаслідок вчиненого наїзду відповідач повністю знищив та привів в непридатний для використання стан 7 метрів деревяного паркану, вартістю 400 гривень, шість металевих стовпів і металеві ворота розміром 4x1.25 м., з хвірткою розміром 1x1.25 м.

Таким чином, в судовому засіданні доведено факт спричинення відповідачем майнової шкоди. В рахунок відшкодування завданої майнової шкоди та відновлення порушених цивільних прав позивача відповідачем (батьком відповідача) було встановлено новий деревяний паркан та металеву браму.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він являється батьком відповідача та родичем позивача. 31.05.2011 року його син дійсно заподіяв шкоду позивачу, пошкодивши деревяний паркан та металеві ворота. Оскільки і його син наступного дня виїхав закордон то попросив його відшкодувати завдані ним збитки. Зустрівшись з позивачем та її дочкою вони домовились, що він полагодить паркан та взамін пошкоджених воріт встановить інші, а саме ворота, які є в нього на господарстві. Погодившись на це він поставив новий паркан взамін пошкодженого та попросив свого

знайомого ОСОБА_10 привести свою браму в таку відповідність, щоб можна було її встановити взамін пошкодженої. Приблизно через тиждень він забетонував стовпці та встановив свою браму взамін пошкодженої, як це було передбачено домовленістю між ним та позивачем. Ця брама простояла приблизно 1-2 місяці. Після чого приїхав зять позивача та демонтував цю браму, а взамін її поставив іншу. Встановлення брам та паркану проходило з відома та в присутності позивача та її дочки, будь-яких зауважень з їх боку не надходило. Претензій сама позивач до нього не мала, про те, що вона не згідна з вказаним способом відшкодування шкоди він дізнався в суді.

Вказані обставини в судовому засіданні також підтвердив свідок ОСОБА_10.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем (його батьком) було відшкодовано майнову шкоду позивачу шляхом полагодження пошкодженої речі та передання речі такого ж роду та цієї ж якості. Той факт, що замінена брама тривалий час перебувала в користуванні позивача, будь-яких фактичних даних, які б свідчили про те, що позивач заперечував щодо її встановлення немає, свідчить про те, що майнова шкода відшкодована в повному обємі, а тому позовна вимога в частині відшкодування майнової шкоди до задоволення не підлягає.

Позовна вимога в частині відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, з урахуванням наступних обставин.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як встановлено в судовому засіданні в результаті неправомірних дій відповідача позивач, привівши в непридатність ворота та хвіртку, залишивши її житловий будинок, подвіря і прибудинкові споруди без належної огорожі, змусив її приймати додаткові міри для захисту свого майна від розкрадання. Відчуваючи себе беззахисною вона втратила спокійний сон, це спричинило моральні та фізичні страждання. З метою відновлення нормального духовного спокою, порушених життєвих звязків та стосунків з оточуючими людьми змушена була витрачати додаткових зусиль.

Визначаючи розмір стягнення моральної шкоди, суд враховує вину відповідача, характер та обсяг страждань, які зазнав позивач, характер намайнових втрат та інші обставини справи.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі ст. 1166, 1167 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.88, 208, 209, 215,218, Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 (тисячу) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, в решті позову відмовити.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 107 гривень сплаченого при поданні позовної заяви судового збору та 500 гривень витрат, повязаних з отриманням правової допомоги адвокатом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з часу його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні підчас проголошення судового рішення можуть оскаржити рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку на протязі десяти днів з часу отримання копії цього рішення.

Суддя

«Повний текст рішення суду виготовлено 01.02.2012 року. Оригінал рішення знаходиться при матеріалах справи»

1.1. Керніцький

Суддя Долинського районного суду