Провадження № 6/1522/426/12
У Х В А Л А

Іменем України

« 06» серпня 2012 року

Суддя Приморського районного суду міста ОСОБА_1 Погрібний розглянувши заяву Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції направлено до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2, посилаючись на наступне.

У провадженні Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження №В-19/599/32112288 по примусовому виконанню судового наказу № 2-н-7832/09, який видав Приморський районний суд м. Одеси 14 жовтня 2009 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Меркурій» грошової суми у розмірі 49 476,56 гривень. Втім, судовий наказ у строк, наданий на самостійне його виконання, на цей час не виконаний, у звязку із чим, на підставі ст. 377-1 ЦПК України, ст.ст. 11, 36 Закону України «Про виконавче провадження» заявник вимагає тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви має бути відмовлено.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян на виїзд і вїзд на територію України, порядок оформлення для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобовязань, але лише до моменту виконання зобовязань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Таким чином, системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що до суд може тимчасово обмежити право особи на виїзд за кордон за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань під час примусового виконання рішення суду.

Втім, до суду не було надіслано будь-яких матеріалів, що свідчать про те, що боржник ОСОБА_3 ухиляється від виконання зобов'язання за судовим наказом. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що боржник ухиляється від виконання судовим наказом та намагається виїхати за межі України, щоб уникнути цивільно-правової відповідальності, у звязку із чим суд дійшов висновку про необґрунтованість подання та вважає за необхідне відмовити у її задоволенні.

Керуючись ст. 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

06.08.2012