Справа № 401/7846/12
УХВАЛА

13.12.2012 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі:

головуючого судді Якименко Л.Г.

секретарі Носулі А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулись до суду із скаргою на дії державного виконавця АНД відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції при винесенні постанови від 11.01.2012 року про накладення штрафу у розмірі 170 грн. та постанови від 11.01.2012 року про накладення штрафу у розмірі 680 грн., посилаючись на те що, 08.12.2012 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №ВП 30258547 по виконавчому листу №2-278/11, виданому 01.12.2011 року на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська про вселення ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1. Заявнику було запропоновано даною постановою добровільно виконати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду у строк до 15.12.2011 року.

Оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження №ВП30258547 від 08.12.2012 року було направлено заявнику поштовим відправленням без повідомлення про вручення, в якому він повинен був розписатись про її отримання, тому її було виявлено заявником лише 16.12.2011 року.

22.12.2011 року звернувшись із заявою до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ про зупинення виконавчих дій отримав відповідь від 19.01.2012 року про накладання на нього штрафу у розмірі 170 гривень на підставі постанови від 11.0.2012 року про накладання штрафу за невиконання рішення суду у добровільному порядку.

Заявник вважає дії державного виконавця неправомірними та просив суд скасувати постанову від 11.01.2012 оку про накладення штрафу у розмірі 170 грн. та постанову від 11.01.2012 року про накладення штрафу у розмірі 680 грн.

У судовому засіданні заявник підтримав вимоги скарги, надав пояснення, аналогічні викладеним в скарзі.

Представник Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ вимоги скарги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги скарги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.12.2012 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №30258547 по виконавчому листу №2-278/11, виданому 01.12.2011 року на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська про вселення ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_2. Заявнику було запропоновано даною постановою про відкриття виконавчого провадження добровільно виконати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду у строк до 15.12.2011 року.

Постанову про відкриття виконавчого провадження №30258547 від 08.12.2012 року було направлено заявнику поштовим відправленням в установлено законом порядку із супровідним листом від 08.12.2011 року за №29063 за адресою, зазначеною у виконавчому документі, рекомендованим поштовим листом, а також копії постанови особисто були вручені стягувачу ОСОБА_2 безпосередньо, та для вручення боржнику.

Боржник ОСОБА_1 та його мати, які мешкали в квартирі АДРЕСА_2, відмовлялись прийняти від стягувача ОСОБА_2 постанову державного виконавця від 08.12.2011 року про відкриття виконавчого провадження, двері не відчиняли, на дзвінки не відповідали, про що було складено акт державного виконавця від 16.12.2011 року, яким встановлено, що постанову державного виконавця від 08.12.2011 року про відкриття виконавчого провадження було залишено в дверях квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Згідно зі ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки заявнику постанову державного виконавця від 08.12.2011 року про відкриття виконавчого провадження було направлено у відповідності до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», а через невиконання вимог даної постанови на заявника було накладено штраф на підставі постанови від 11.01.2012 оку про накладення штрафу у розмірі 170 грн., та постанови від 11.01.2012 року про накладення штрафу у розмірі 680 грн., суд вважає що оскаржувані рішення державного виконавця, були прийняті та вчинені відповідно до закону, в межах повноважень, у зв'язку з чим права і свободи заявника не було порушено, тому заявлені вимоги скарги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2,10, 11, 57-60, 61, 88, 212, 214, 215, 218, 383, 387 ЦПК України, ст.ст. 25, 31, 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у вимогах щодо визнання незаконними дій державного виконавця,- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з її проголошення. У раз якщо ухвалу було постановлено буз участі особи,яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: