Справа № 2/217/40/2012року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2012 року Немирівський районний суд

Вінницької області

В складі; головуючого судді Підлипняка М.Д.

при секретарі Путій З.О.

Розглянувши у відкритому судовому засідані в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог Немирівського ВРЕВ УДАЇ УМВС України у Вінницькій області «Про поділ майна подружжя та визнання аправа власності на частку у спільній сумісній власності», зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 «Про визнання спільнї сумісної власності на нерухоме майно членів сім»ї та подружжя, про визнання на частку, що є у спільній сумісній власності членів сім»ї та подружжя, кожному з членів сім»ї та поділ майна в натурі»,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1Ї звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог Немирівського МРЕВ УДАЇ УМВС України у Вінницькій області ппро поділ майна подружжя та визнання права власності на частку в спільній сумісній власності. В позовній заяві зазначила, що 08.11.1997 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, однак шлюб виявився невдалим тому 23 липня 2009 року даний шлюб було розірвано. Під час перебування в шлюбі вона спільно з відповідачем ОСОБА_2 придбала ? частину автомобіля ОСОБА_5 Бенц ( фургон) державний номерний знак НОМЕР_1. Друга половина автомобіля була придбана її батьком ОСОБА_3 та в органах МРЕВ було зареєстровано на імя батька з поміткою в технічному паспорті про право спільної власності та користування ОСОБА_2Пю та ОСОБА_3 Оскільки, відповідно до ст.. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу належить в рівних долях дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності то частка зазначеного автомобіля, що належить ОСОБА_2 належить також в рівній долі і їй. Після розлучення досягнення про поділ майна досягнуто не було тому вона вимушена звернутись в суд.

Відповідно до експертної оцінки вартість автомобіля ОСОБА_5 Бенц АВ 3808 АВ станом на 05 серпня 2011 року становить 74558 грн 74 коп. Враховуючи, що автомобіль в рівних частках належить по ? частині ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і їй то частина, яка належить їй та відповідачу становить половину цієї суми, а особисто їй ? частини цієї суми, що становить 18639,7 грн. Однак вважає, що суд має відійти від часток рівності за обставин,, що мають істотне значення, зокрема, що вона більше дбала про матеріальне забезпечення сім»ї, на її утримані залишився їх спільний син та у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів.

Нею внесено на депозитний рахунок Немирівського райсуду 10 000 грн, які вона вважає за достатнє компенсувати відповідачу частину належну йому за автомобіль.

Просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спільне майно подружжя, а саме на ? частину автомобіля ОСОБА_5 державний номерний знак НОМЕР_1, зобовязати третю особу Немирівське МРЕВ провести відповідну перереєстрацію права власності та в рахунок компенсації відповідачу за частину його майна визначити компенсацію в сумі 10000 грн, які внесені нею на депозитний рахунок райсуду.

В свою чергу відповідач ОСОБА_2 не визнаючи позову звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 «Про визнання спільної сумісної власності на нерухоме та рухоме майно членів сім»ї та подружжя, про визначення права на частку, що є у спільній сумісній власності членів сім»ї та подружжя, кожному з членів сім»ї та подружжя, про поділ в натурі майна, що є спільною сумісною власністю сім»ї та подружжя»

В позовній заяві зазначив, що він дійсно з 08.11.1997 року по 23.07.2009 року перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 Після шлюбу перейшов проживати до дружини, займався підприємницькою діяльністю і всі зароблені гроші використовувались для покращення благоустрою сім»ї,ведення підсобного господарства, будівництво, придбання транспорту. Все майно, кошти та земельна ділянка використовувались сім»єю спільно. Головою та банкіром сім»ї була ОСОБА_4, яка розпоряджалась майном та коштами і керувала членами сім»ї. На імя ОСОБА_4 зареєстровано також житлова будівля в м. Немирів по вул.. Крупської, 26 де вонт всі і проживали.

Шляхом ведення підсобного господарства та підприємницької діяльності сім»я починаючи з 1998 року придбала телевізор «самсунг»вартістю 1500грн, відеомагнітофон «самсунг»вартістю 1000 грн, муз центр «Соні»вартістю 1200 грн, три мяких уголка вартістю 3800 грн, тумбочка під телевізор вартістю 600 грн, шафа-софа вартістю 1000 грн, тумбочка під взуття вартістю 500 грн, ліжко двухспальне вартістю 1000 грн, тумбочки біля ліжка вартістю 200 грн, трюмо вартістю 500 грн, комод вартістю 500 грн,, шафа одежна вартістю 1000 грн, антена супутникова вартістю 600 грн, пилосос вартістю 500 грн, штучне дерево «Акація»вартістю 300 грн, журнальний столик вартістю 1000 грн, стінку кухонну вартістю 4000 грн, холодильник вартістю 1600 грн, лінолеум на підлогу вартістю 400 грн, стіл і уголок кухонний вартістю 1500 грн, пральну машину «Індезит»вартістю 2000 грн, мікрохвильову піч вартістю 600 грн, збудовано гараж під автомобіль вартістю 23000 грн, постелено тротуарну плитку в дворі вартістю 5000 грн, добудовано частину будинку вартістю 80000 грн, збудовано цегельну огорожу вартістю 20000 грн, збудовано сходи до 2-х кімнат вартістю 10000 грн, замінено на новий дах будинку вартістю 40000 грн, встановлено ковану браму вартістю 15000 грн,закуплено деревяну бесідку для відпочинку вартістю 5000 грн, куплено автомобіль Мерседес-Бенц вартістю 100000 грн, куплено автомобіль ВАЗ-2170 «приора»вартістю 62000 грн., понесено витрати на навчання відповідачки ОСОБА_1 в сумі 80000 грн, проведено ремонт двигуна автомобіля Мерседес-Бенц на суму 20600 грн, а всього сім»я придбала речей та витратила на своє утримання 496000 грн.

Відповідачі добровільно не бажають поділити майно, створили умови неможливі для спільного проживання.

В судовому засідані позивач, він же відповідач ОСОБА_2 прросить його позов задовольнити в повному обсязі, а позов ОСОБА_1 визнав частково, вважає, що дійсно йому і ОСОБА_1 належить ? частина автомобіля НОМЕР_2 і просить виділити йому даний автомобіль повністю, компенсувавши відповідачці частину її вартості з коштів які належать йому у спільній частковій власності сім»ї.

В судовому засідані позивачка вона ж відповідачка ОСОБА_1 свій позов підтримала повністю з підстав викладених нею в позовній заяві, зустрічний позов ОСОБА_2 не визнала, пояснила, що після одруження з ОСОБА_2 вона почала проживати в будинку своїх батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в кімнаті яку виділили їм батьки. Частина кімнат, таких як коридор, кухня, зала та інші використовувались з дозволу батьків і ними. Після шлюбу вона з ОСОБА_2 проживала однією сім»єю, а батьки проживали своєю сім»єю. Вона не розуміє про яку спільну з батьками сім»ю говорить ОСОБА_2. Кошти які нароблялись нею та ОСОБА_2 використовувались для неї та ОСОБА_2, батьки ж використовували свої кошти які і самі заробляли торгуючи на базарі як приватні підприємці. За час проживання з ОСОБА_2 ними було придбано дитячі меблі та половина автомобіля Мерседес-Бенц. Друга ж половина автомобіля була придбана її батьком ОСОБА_3 і цей автомобіль як Мороз так і батько використовували для доставки з Південних областей України овочів та фруктів, які в послідуючому реалізовувались, окремо кожним з них, тобто хто що придбав, той те і продавав.

Майно на яке в позовній заяві вказує позивач ОСОБА_2 належить батькам, його частина придбана ними ще до шлюбу між нею та ОСОБА_2, а незначна частина придбана батьками уже коли вона перебувала у шлюбі з морозом, однак, це не дає йому права на частку у цьому майні. Просить у задоволені позову ОСОБА_2 відмовити , а лише виділити йому компенсацію за частину вартості автомобіля ОСОБА_5 Бенц, яка йому належить, відступивши від рівності вартості на її користь та виділити йому в рахунок цієї компенсації 10000 грн.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заявлений до них позов не визнали, дали покази аналогічні показам ОСОБА_1 просять в задоволені позову ОСОБА_2 до них відмовити.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позовів як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 виходячи зі слідуючого.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особоми, які беруть участь у справ, не підлягають доказуваню.

В судовому засідані достовірно встановлено та визнано сторонами по справі, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.11.1997 року по 23.07.2009 року.

В підтвердження своїх позовних вимог позивачка ОСОБА_1 посилається на то, що5 червня 2007 року відповідно до біржового договору № 11844 Відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних долях придбали автомобіль ОСОБА_5 Бенц 412Д 1996 року випуску ( а.с. 11).

25.12.2007 року даний автомобіль було зареєстровано в Немирівському МРЕВ ВДАІ на імя ОСОБА_2 з видачею номерного знаку АВ 3808 АВ та технічного паспорту АВС № 054247. В паспорті зазначено, що автомобілем має право керувати ОСОБА_3, який є співвласником даного автомобіля.

Отже, оскільки ОСОБА_2 придбав ? частину вказаного автомобіля перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_1 то ця спірна частина автомобіля є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, а отже цих сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або договором.

Проведенням оцінки вартості автомобіля, який є об»єктом спірних правовідносин визначено вартість автомобіля 74558 грн 74 коп. ( а.с.14-40). Сторони будь якого сумніву в розрахунках вартості, методики товарознавчої оцінки та визначення вартості самого автомобіля не заперечували, з вартістю визначеною звітом про проведення вартості погодились, що також , відповідно до ст.. 61 ч.1 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Враховуючи, що автомобіль придбано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних долях то принцип рівності долей зберігається по данний час, тому в грошовому виразі вартість частки кожного з них в автомобілі становить 74558,74:2=37279 грн 37 коп, а виходячи з того, що половина автомобіля є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних долях, тому частка кожного з них становить 37279,37:2=18639грн 70 коп.

В судовому засіданні співвласник автомобіля ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не погоджуються передати автомобіль відповідачу, він же позивач, ОСОБА_2, вони є батьком і донькою, заявили бажання в подальшому спільно володіти та користуватись своїми частками автомобіля, їх частка при цьому значно більша чим частка ОСОБА_2, автомобіль є неподільною річчю, а володіння та користування цим автомобілем в подальшому з участю ОСОБА_2 неможливе, тому суд вважає за доцільне вимоги позивачки ОСОБА_1, щодо компенсації морозу І.П. вартості його частки задовольнити.

Про цьому суд не вбачає підстав для відступу від засади рівності долей, оскільки обставин, що мали б істотне значення для цього суду не надано.

Що стосується позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 «Про визнання спільної сумісної власності на нерухоме майно членів сім»ї та подружжя, про визнання на частку, що є у спільній сумісній власності членів сім»ї та подружжя, кожному з членів сім»ї та поділ майна в натурі»то суд вважає, що даний позов не ґрунтується на чинному законодавстві.

Відповідно до ст.. 3 СК України сім»ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Позивач ОСОБА_2 посилаючись, що він та всі відповідачі по справі проживали однією сім»єю не довів суду, що він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 займались спільним бізнесом, мали взаємні права та обовязки. Навпаки в судовому засідані дані доводи спростовано рядом доказів, а саме, що Мороз разом з своєю дружиною та сином, мали свою сім»ю, проживали в окремій кімнаті будинку батьків дружини, зароблені кошти використовували на власний розсуд. Таким чином позивачем ОСОБА_2 суду не надано жодних доказів, які стверджували б проживання всіх сторін по справі однією сім»єю.

Відповідно до ст.. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності, однак таке право може виникати на договорних засадах,зокрема, на підставі договорів про спільну діяльність, внаслідок створення чи спільного придбання майна, успадкування спадкового майна кількома спадкоємцями, внаслідок приватизації житла тощо. Головне, щоб підстава виникнення права не суперечила Закону, а отже можуть виникати на підставі прямої вказівки Закону, або на підставі договору.

Разом з тим ОСОБА_2 не надав суду доказів про те, що зазначене в позовній заяві майно являється спільною частковою власністю та набуте шляхом придбання за спільні кошти чи набуте на підставі правочину, а отже його доводи нічим не підтверджено.

Його доводи категорично заперечуються відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які стверджують, що дане майно придбане саме сім»єю ОСОБА_4. Їх доводи підтверджуються наданими суду письмовими доказами, а саме заказом № 410/05 від 15 травня 2006 року на придбання будматеріалів на дах ( а.с.93),довідкою № 34 БМП «Світлана» про виконання будівельних робіт ( а.с. 94), розрахунком вартості будівельних робіт ( а.с.95-97), гарантійним талоном до телевізора «Самсунг»від 14.10.1997 року( а.с. 98 , до речі сторони, ще спільно не проживали , оскільки шлюб укладений був -8.11.1997 року), накладними на придбання інших речей зазначених позивачем в позовній заяві як ним придбані ( а.с.99-107) в яких зазначено, що розрахунки проводились ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що спростовує доводи позивача.

Крім того суд критично відноситься до доводів позивача ОСОБА_2, щодо зазначеної в позовній заяві ціни вартості речей та визначення суми позову оскільки вказана вартість речей не підтверджена документально, а деякі послуги зазначені позивачем значно перевищують фактичну вартість, що дає суду підстави вважати про непричетність його до придбання та оплати цих речей та послуг оскільки він до них не мав ніякого відношення( так в позовній заяві доводах позивача зазначено, що вартість навчання відповідачки ОСОБА_1 становить80000 грн, а фактично понесено витрат на дану послугу в сумі 7095 грн ( а.с. 91-92), зазначено, що автомобіль Мерседес-Бенц придбано за 100000 грн, а фактично придбано за 10000 грн ( а.с. 11), зазначено, що встановлено браму, хвіртку та огорожу за 15000 грн, а фактично оплачено 8438 грн ( а.с. 75) і т.д.

Позивачем ОСОБА_2 суду надано докази про проведення ремонту автомобіля Мерседес-Бенц в жовтні 2008 року ( а.с. 57-67), які він просить стягнути з відповідачів, як потрачені ним кошти по оплаті вартості ремонту.

Суд не може з цих підстав стягнути з відповідачів кошти потрачені на ремонт, оскільки сам ремонт було проведено в 2008 році, а оцінка всього автомобіля в комплексі, разом з технічним станом авто двигуна була проведена в серпні 2011 року і остаточно вартість автомобіля визначена станом на серпень 2011 року, що включає в свою вартість також кошти потрачені на ремонт двигуна, на який посилається позивач.

Разом з тим суд вважає, що доводи позивача ОСОБА_2 щодо стягнення вартості оплачених ним, згідно накладної № 67 від 13 квітня 2005 року цегли на суму 200 гривнів та згідно накладної № 44 від 26 травня 2008 року огорожі, ворота та огорожі на суму 8438 грн 50 коп, які суд вважає за доцільне стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як власників домогосподарства, в якому встановлено зазначені матеріали та оплата їх вартості доведена позивачем ОСОБА_2 згідно зазначених вище накладних ( а.с.74-75).

Таким чином суд вважає, що до задоволення позову позивачки ОСОБА_1 підлягає її вимога компенсації частини належної відповідачу ОСОБА_2 вартості його 1/4 частки в вартості автомобіля, Мерседес-Бенц в сумі 18639 грн 70 коп, а за нею визнання права власності на ? частину автомобіля НОМЕР_3, яка є спільною сумісною власністю їх як подружжя.

Що ситосується позову ОСОБА_2 то суд виходить з того, що домогосподарство, яке знаходиться в м. Немирів вул.. Крупської-26 належить на праві спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3, придбані та оплачені ОСОБА_2 цегла, огорожа, металеві ворота вартістю 8638грн 50коп встановлені саме в цьому господарстві, відповідачка, вона ж позивачка ОСОБА_1 з данного питання позовних вимог не заявляла, тому суд вважає за доцільне зазначену суму стягнути з власників домогосподарства ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних долях з кожного.

Одночасно суд вважає за необхідне зобовязати третю особу без самостійних вимог Немирівське ВРЕВ УДАІ УМВС України у Вінницькій області провести перереєстрацію автомобіля НОМЕР_4 у відповідності до даного рішення суду, а саме перереєструвати його з ОСОБА_2 на ОСОБА_1, зазначивши в реєстраційних документах співвласником даного автомобіля ОСОБА_3

В решті позовних вимог позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1суд вважає за необхідне відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 60,69,70,71 СК України, ст..ст. 328, 331, 355 ЦК України, ст..ст. 5,10,11,60,61,208,209,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину автомобіля НОМЕР_3, який зареєстровано в органах ДАІ за ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 18639 грн 70 коп в рахунок компенсації вартості належної йому 1/4частини автомобіля НОМЕР_5.

Зобовязати Немирівське ВРЕВ УДАІ УМВС України у Вінницькій області провести перереєстрацію автомобіля НОМЕР_4 у відповідності до даного рішення суду, а саме перереєструвати його з ОСОБА_2 на ОСОБА_1., зазначивши в реєстраційних документах співвласником даного автомобіля ОСОБА_3

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 4319 грн 25 коп та з марухно ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 4319 грн 25 коп.

В решті позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 діб.

Головуючий: