Справа № 1505/8187/2012
У х в а л а

24 жовтня 2012 року м. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Чебан Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки майна в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що вона разом із ОСОБА_4, ОСОБА_2 є співвласницею 54/800 часток будівель магазинів на підставі свідоцтв про право на спадщину. З 10.10.2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 незаконно, без згоди співвласника, використовують належні ОСОБА_1 328/800 часток будівель магазинів для торгівлі та інших комерційних цілей з перевищенням належних їм часток, у звязку з чим заявниця просить суд: заборонити ОСОБА_2 використовувати 54/800 часток будівель магазинів, розташованих за адресою: вул.. Ізмаїльська, 113, м. Білгород-Дністровський, Одеська область для здійснення торгівлі та інших комерційних цілей до набрання чинності рішенням суду у справі №1505/8187/2012; заборонити ОСОБА_4 використовувати 54/800 часток будівель магазинів, розташованих за адресою: вул.. Ізмаїльська, 113, м. Білгород-Дністровський, Одеська область для здійснення торгівлі та інших комерційних цілей до набрання чинності рішенням суду у справі №1505/8187/2012.

Суд вважає, що вищевказана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи, що судом не встановлено обставин, які б в майбутньому могли ускладнити виконання рішення суду по справі №1505/8187/2012, а також що заявлені вимоги щодо забезпечення позову не мають відношення до суті позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність відмови в забезпеченні позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки майна в натурі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя