14 грудня 2012 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді Матяш Т.Л.,
при секретарі Івановій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво,
Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання за ним права власності на самочинно збудований балкон літ. «а1», площею 1,8 кв.м. та прибудову літ. «а» площею 17 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1.
В результаті самочинного будівництва права інших осіб не порушені.
Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.
Позивачу, на підставі договору дарування від 08.04.2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу, зареєстрований у реєстрі під № 1859, належить квартира АДРЕСА_2.
З метою поліпшення житлових умов, за власні кошти та отримавши узгодження власників суміжних квартир, позивач самочинно збудував балкон літ. «а1», площею 1,8 кв.м. та прибудову літ. «а» площею 17 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1.
Згідно частини 1 статті 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруди, інше нерухоме майно вважаються самовільним будівництвом, якщо вони побудовані чи будуються на земельній ділянці, не відведеній для цієї мети, чи без належного дозволу чи належним чином затвердженого проекту, чи з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.
Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Ст. 321 ЦК України закріплює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 3, 11, 169, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 316, 319, 321, 328, 331, 372, 383 ЦК України, СУД
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудований балкон літ. «а1», площею 1,8 кв.м. та прибудову літ. «а» площею 17 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: