РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2012 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді Дячишин В.Ф.

при секретарі Куп'як В.М.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2 представника третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи- Львівського комунального підприємства «Південне» про виселення без надання іншого жилого приміщення,-

встановив:

Франківська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з позовом, у якому просить виселити відповідачів з квартири №2 на вул. В. Великого, 85, що у м. Львові. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що на обслуговуванні Львівського комунального підприємства «Південне» знаходиться квартира №2 на вул. В. Великого, 85, що у м. Львові, яка належить Львівській міській раді. Комісією ЛКП «Південне» було встановлено факт, що вищезгадану квартиру без законних підстав займають ОСОБА_4, ОСОБА_5, неповнолітні ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно акту /а.с.3/ від 05.01.2012 року. У відповідачів відсутнє рішення про надання жилого приміщення, ордер на спірне житлове приміщення, а також відповідно договір найму житлового приміщення. На підставі наведеного позивач просить виселити відповідачів з спірної квартири без надання іншого жилого приміщення.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пояснення дав аналогічні |викладеним у позовній заяві, додатково пояснивши, що згідно рішення Франківського районного суду м.Львова від 21.06.2004 року відповідача ОСОБА_4 було виселено з квартири АДРЕСА_1, що у м. Львові, однак, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знову вселились у спірну квартиру без жодних на це документів та у добровільному порядку звільнити незаконно зайняте житло відмовляються. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що спірну квартиру вони використовують за призначенням, тобто в ній проживають, сплачують комунальні послуги та інші платежі за користування житлом, а крім цього має право на користування даною спірною квартирою, оскільки перебувала на квартирному.обліку у Львівській міській раді. Позов вважає безпідставним та просить відмовити в його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що рекомендованим повідомленням про вручення стверджується про вручення судової повістки, про причини своєї неявки не повідомила, а тому суд у відповідності до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи- ЛКП «Південне» в судовому засіданні позов підтримала, ствердивши, що у спірній квартирі ніхто не зареєстрований, однак у неї вселились відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без жодних на це документів та у добровільному порядку звільнити незаконно зайняте житло відповідачі відмовляються, на попередження ЖП «Південне» не реагують. Просить позов задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача; відповідача, представника третьої особи, дослідивши дійсні обставини справи та перевіривши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Південне», та належить Львівській міській раді. Як вбачається із довідки Форми №2 від 03.01.2012р. у квартирі №2 вказаного будинку зареєстрованих осіб немає. Актом складеним комісією ЛКП «Південне» від 05.01.2012 р. /а.с.3/ стверджується, що вказану квартиру зайняли ОСОБА_4, ОСОБА_5, неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Із акту від 06.12.2011р. /а.с.6/ вбачається, що відповідачка ОСОБА_4 відмовилась від отримання попередження ЛКП «Південне» про звільнення з самовільно заселеної квартири.

Положеннями ст. 58 ЖК України визначено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно з актом від 05.01.2012 року, складеним комісією з працівників ЛКП «Південне» у квартирі АДРЕСА_2 без реєстрації проживають ОСОБА_4, ОСОБА_5, неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які зайняли дану квартиру самовільно.

Відповідно до довідки ЛКП «Південне» від 03.01.2012 року № 01 квартирі АДРЕСА_2 зареєстрованих осіб немає. ОСОБА_4, ОСОБА_5, неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають без реєстрації.

Судом встановлено, що рішення про надання відповідачам спірної квартири виконавчим комітетом Львівської міської ради не приймалось, ордер на вселення до даного житлового приміщення відповідачам також не видавався. Крім цього, Франківським районним судом м. Львова від 21.06.2004 року постановлено рішення, згідно якого ОСОБА_4 виселено з квартири АДРЕСА_2, на підставі чого виконавче провадження по справі було закрито, однак відповідачі знову вселились у квартиру.

Згідно акту ЛКП «Південне» від 06.12.2011 року, стверджується, що у спірній квартирі проживає один із відповідачів ОСОБА_4, їй вручалось попередження про необхідність звільнення самовільно зайнятої квартири, однак від підпису та одержання такого вона І відмовилась та квартиру №2 на вул. В. Великого, 85, що у м. Львові не звільнила.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Положеннями ч. 3 ст. 116 ЖК України передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Враховуючи зазначені положення, а також відсутність ордера на вселення відповідачів у спірну квартиру № 2 на вул. В. Великого, 85, що у м. Львові, суд приходить до висновку, що останні зайняли спірну квартиру самоправно, а тому підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак, з відповідачів солідарно підлягають стягненню на користь позивача 107 грн. 30 коп. судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 58, 109, 116 Житлового кодексу України, ст.ст. 10, 60,

209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи Львівського комунального підприємства «Південне» про виселення без надання іншого жилого приміщення задовольнити.

Виселити ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також ОСОБА_6 з квартири №2 на вул.В.Великого, у м.Львові без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь Франківської районної адміністрації Львівської міської ради 107 грн.30 коп. судового збору.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її проголошення рішення до Апеляційного суду Львівської області.

Суддя Дячишин В.Ф.