Справа № 2-1783/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2012 року Білоцерківський міськрайоний суд у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 14.05.2004 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку Вікторію ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, сімейне життя не склалося, між ними часто виникали непорозуміння та конфлікти, оскільки вони мають різні погляди на життя, на сімейні обовязки, на виховання дітей, все це призвело до того, що вони втратили почуття любові і поваги один до одного, їхня сімя остаточно розпалася, а тому позивач вважає, що їхні шлюбні стосунки поновити неможливо, і просить суд шлюб між ними розірвати.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову або надати їм ще один строк для примирення.

Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони з 14.05.2004 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копіями свідоцтв про одруження, про народження дітей, поясненнями сторін.

В судовому засіданні під час розгляду справи також встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, а саме: позивачка з дітьми проживає окремо у квартирі, яка належить їй на праві власності, відповідач проживає у своїх батьків.

Крім того, з пояснень сторін встановлено, що відповідач приймає участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей, у нього з дітьми нормальні стосунки.

В обґрунтування своїх вимог щодо розірвання шлюбу позивач посилається на те, що між нею та відповідачем склалися такі стосунки, які виключають спільне проживання, вона не має наміру взагалі зберігати сімю, не хоче спілкуватися з відповідачем, підтримувати з ним будь-які стосунки.

Відповідач в суді не оспорює тих обставин, що вони дійсно проживають окремо, не підтримують ніяких стосунків, як на підставу для збереження шлюбу посилається на те, що це потрібно в інтересах дітей.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Згідно ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда чи інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між сторонами взагалі відсутнє взаєморозуміння, подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, наміру зберігати сімю позивач не має.

З пояснень позивачки встановлено, що з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей вона звертатися не буде, перешкод щодо спілкування відповідача з дітьми, прийняття ним участі у вихованні дітей, вона не чинить.

Сторони підтвердили в суді, що майнові спори між ними відсутні.

Як передбачено ст..111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя , якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

В судовому засіданні сторонам було надано строк для примирення з метою збереження сімї, але він виявився безрезультатним.

Як розяснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за недоцільне продовжувати сторонам строк для примирення, оскільки наведені для цього підстави відсутні, на що було вказано вище в рішенні.

Таким чином, проаналізувавши всі надані докази, суд приходить до висновку, що за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, яка не має наміру поновлювати шлюбні стосунки з відповідачем, також суперечитиме інтересам їхніх дітей, оскільки постійні конфлікти між батьками негативно впливатимуть на їхній розвиток.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами по справі.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище-Заблоцька.

На підставі ст..4 Декрету КМ України «Про державне мито» суд вважає за можливе стягнути з відповідача держмито в розмірі 17 грн. за реєстрацію розірвання шлюбу в органах ДРАЦС.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 24,56, 110, 111, 112,113 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10,60,88, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14 травня 2004 року у відділі РАЦС Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 350, - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 17 грн. держмита за реєстрацію розірвання шлюбу в органах ДРАЦС.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_5