Справа № 1505/2292/2012
20 березня 2012 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
Головуючого судді Матяш Т.Л.
при секретарі Івановій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог відділ державної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції про визнання договори купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -
16 березня 2011 року між сторонами в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, сторонами була порушена його форма, не був нотаріально засвідчений через ухиляння відповідача нотаріального посвідчити договір, та домовились найближчим часом нотаріально договір. Але на даний час позивач не в змозі належним чином оформити право власності на дану земельну ділянку та розпоряджатися нею, оскільки постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.07.2011 року державним виконавцем був накладений арешт на все майно, що належить ОСОБА_2, у звязку з чим він був змушений звернутися до суду з відповідним позовом.
Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, та просив суд задовольнити позовні вимоги.
Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином.
Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд без участі представника ВДВС, заперечень стосовно позову не мають.
Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріал справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.
Сторони повністю виконали всі істотні умови договору від 16.03.2011 року, а саме: відповідач передав, а позивач прийняв у свою власність земельну ділянку № 44 «м» по вул…Переможненській в м. Білгород-Дністровському, Одеської області, що підтверджується актом прийому-передачі.
Позивач повністю виплатив вартість предмету договору від 16.03.2011 року, до його підписання.
Однак, при укладанні договору купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна, сторонами була порушена його форма, не був нотаріально засвідчений через ухиляння відповідача, домовившись найближчим часом нотаріально засвідчити укладений між ними договір. Але не встигнувши зареєструвати договір, на майно відповідача постановою про арешт майна бор нижника та оголошення заборони на його відчуження від 01.07.2011 року державним виконавцем був накладений арешт на все майно.
Відповідно до ч.1 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладене арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.
Представник відділу Державної виконавчої служби надав до суду заяву, відповідно до якої заперечень на заявлені позовні вимоги не мають.
Оскільки з невідомих позивачу причин відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення вищезазначеного договору, хоча за договором були повністю виконані всі умови угоди з обох сторін, а наслідком не посвідчення договору стала його недійсність, що на теперішній час спричиняє порушення його прав, позивач просить задовольнити.
Так відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно статті 638 Цивільного кодексу України договорів є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст..334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майно за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Відповідно до ст…321 ЦК України право власності є непорушеним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Примусове відчуження обєктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, суд має визнати зазначеним договір дійсним.
На підставі викладеного, керуючись ст.. ст. 16, ч.2 ст. 220, ст.ст.334, 638, 655 ЦК України, ст..ст. 11, 15, 60, 174, 213215, 224-226 ЦПК України, СУД
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: