Справа № 2/1412/1645/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2012 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі

головуючого судді Разумовської О.Г.,

при секретарі Юрчак Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та визначення порядку користування житловими приміщеннями,-

ВСТАНОВИВ:

31. 10. 2011 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про вселення до квартири АДРЕСА_1 та визначення порядку користування квартирою. Свої вимоги за позовом мотивував тим, що позивач є співвласником (1/4 частини) вказаної квартири, зареєстрований у даній квартирі. Співласницею також є відповідачка (1/2 частина) та дочка сторін у справі (якій належить 1/4 частина квартири). З відповідачкою позивач перебував у зареєстрованому шлюбі до 06. 10. 2011. Після розлучення позивач через побутові сварки з відповідачкою тимчасово ке проживав у вказаній квартирі, на теперішній час відповідач змінила замки в квартирі та впускає позивача для проживання в ній. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з зазначеним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник позивача позовні вимоги підтримав, просили суд позов задовольнити, вселити позивача до спірної квартири, зобовязати відповідачку не перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні квартирою, визначити порядок користування квартирою № 59 по вул. Дачній, 13 в м. Миколаєві, виділивши позивачу у користування житлову кімнату площею 9, 9 кв. м., залишивши у загальному користуванні усіх співвласників кухню, ванну, туалет, балкон, коридори.

Відповідач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, проти задоволення позову заперечували, просили у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1, відповідачці ОСОБА_2 та їхній неповнолітній дочці ОСОБА_3 належить на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1 у частках: 2А, /г, 1/4 відповідно.

До 06. 10. 2011 позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2. Після розлучення позивач через побутові сварки з відповідачкою тимчасово не проживав у спірній квартирі, згодом намагався вселитися до спірної квартири, однак відповідачка перешкоджає вселенню та проживанню в спірній квартирі, змінивши замки в дверях квартири.

Відповідно до ч. З cm. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. А тому сторони у справі мають рівні умови на здійснення своїх прав на спірну квартиру відповідно до часток у праві власності на квартиру.

Відповідно ч. 7 cm. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. З cm. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно з даними технічного паспорту на спірну квартиру її житлова площа складає 40, 8 кв. м. (три житлових кімнати площею 9, 9кв. м., 16, 8 кв. м., 14, 1 кв.м.). Частка позивача у праві спільної часткової власності на квартиру складає 1/4 ч. (10, 2 кв. м. житлової площі). За такого, суд приходить до висновку, що залишивши співвласникам нежитлові приміщення (кухню, ванну, туалет, балкон, коридори) у спільному користуванні можливо встановити такий порядок користування спірною квартирою, за якого позивачу надати у володіння та користування житлову кімнату площею 9, 9 кв. м.

Відповідно до cm. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень cm. 386 ЦК України позивач має право на захист порушеного права власності.

Відповідно до ч. 4 cm. 9 Житлового кодексу УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Таким чином, на підставі викладеного вище, досліджених письмових матеріалів справи, керуючись ст. cm. 319, 386 ЦК України, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 208-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та визначення порядку> користування житловими приміщеннями задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 до квартири за № 59 в будинку № 13 по вулиці Дачній в м. Миколаєві.

Зобовязати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні квартирою № 59 в будинку № 13 по вул. Дачній в м. Миколаєві.

Визначити порядок користування квартирою № 59 по вул. Дачній, 13 в м. Миколаєві, виділивши ОСОБА_1 у користування житлову кімнату площею 9, 9 кв. м., залишивши у загальному користуванні усіх співвласників кухню, ванну, туалет, балкон, коридори.

Рішення набуває законної сили через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк та порядок, визначений ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя О.Г. Разумовська