Справа № 2035/7293/2012
№ производства 2/2035/2268/2012
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.12.2012 року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого у справі судді Нікуліної Л.П.
при секретарі Ляшенко О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Червонозаводського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Укрсиббанк", ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поруки, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, та просив суд їх задовольнити.
Відповідач ПАТ Укрсиббанк - у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду цієї справи повідомлений належним чином.
Відповідачі ОСОБА_2, та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд цієї справи за їх відсутності.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справ, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно ч.3,4 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст.578 ЦК України, майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників. У той же час, ст.65 СК України передбачає, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.
Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.
Відповідно до ч.2,3 ст.65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів,які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.
Згідно положень ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.
Позивач дізналась про укладання спірного договору поруки у 2012 році.
Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Підставою недійсності правочину згідно ст.215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст11 ЦПК України, Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно ст.60 ЦПК України, Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заснованими на законі, та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10,11,60, 224 Цивільного Процесуального Кодексу України, ст.ст.202,203,368,369,578 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 63-65 Сімейного Кодексу України,
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ Укрсиббанк, ОСОБА_2
Володимировича, ОСОБА_3 - задовольнити.
Визнати договір поруки №203497 від 14.05.2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ Укрсиббанк, - недійсним.
Відповідно до ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Нікуліна Л.П.