Справа № 2/1522/3547/11
Провадження № 2/1522/5653/12
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем УКРАЇНИ

02лютого 2012 року

Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Погрібного С.О.

за секретаря Булата В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку Укргазбанкдо ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмети іпотеки, за участі Прокуратури Приморського району м. Одеси Прокуратури Одеської області,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк Укргазбанкзвернулось до суду із вказаним позовом. Після остаточного уточнення позовних вимог 2 лютого 2012 року позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором, що складається із заборгованості кредитом та відсотками у розмірі 1 291 515,91 доларів США, а також пені за прострочення сплати кредиту та відсотків у сумі 1 504 794,64 гривень, додатково позивач просить звернути стягнення на предмети іпотеки та стягнути судові витрати. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, представник позивача послався на такі обставини. 23 лютого 2007 року між сторонами укладено кредитний договір № 345/П, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 1 500 000,0 доларів США на строк до 22 лютого 2008 року під 16% річних. У якості забезпечення виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором між позивачем та відповідачами укладено іпотечні договори, відповідно до яких відповідачі, з метою забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором, передали в іпотеку банку належне їм на праві власності нерухоме майно. Позивач повністю та в строки виконав свої зобовязання за кредитним договором, однак ОСОБА_1 не виконує умови договору, не здійснював погашення кредиту та не сплачував відсотки за його користування. У звязку з цим позивач змушений звернутись до суду із вказаним позовом.

В судовому засіданні 02 лютого 2012 року представником позивача надано уточнення до позовної заяви, відповідно до якого змінено розмір вимог в частині стягнення пені за прострочення сплати кредиту та відсотків позовні вимоги, в іншій частині позовні вимоги залишено без змін. В поданому уточненні позивачем також надано додаткове обґрунтування позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет іпотеки.

Окрім цього, в судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про залишення без розгляду частини позовних вимог, а саме: різниці в сумах стягнення, що виникла після зміни позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені за прострочення сплати кредиту та відсотків. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2012 року позовну заяву ПАТ АБ Укргазбанкдо ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмети іпотеки в частині вимог про стягнення заборгованості зі сплати пені за несвоєчасне виконання основного зобовязання в сумі 1 833 365,28 гривень, суми пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 167 700,01 гривень залишено без розгляду.

Представник Прокуратури Приморського району м. Одеси Прокуратури Одеської області підтримав позовні вимоги, вважав їх обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Представник відповідачів надав до суду заперечення проти позову, відповідно до якого відповідачі визнали обґрунтованими позовні вимогу в частині стягнення з них заборгованості за кредитом та відсотками, заперечили проти задоволення позову в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання кредитних зобовязань та в частині звернення стягнення на предмети іпотеки. Подане заперечення мотивоване невідповідністю чинному законодавству пунктів спірного кредитного договору, що передбачають нарахування та сплату пені, та відсутністю належного обґрунтування вимог щодо звернення стягнення на предмети іпотеки.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі необхідно постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.

Як вбачається зі змісту п. 1.3 статуту банку, Протоколом Загальних зборів акціонерів № 1 від 21 січня 2010 року прийнято рішення про зміну найменування Відкритого акціонерного товариства акціонерного банку Укргазбанкна Публічне акціонерне товариство акціонерний банк Укргазбанк. Публічне акціонерне товариство акціонерний банк Укргазбанкє правонаступником за всіма правами та обовязками Відкритого акціонерного товариства акціонерного банку Укргазбанк.

23 лютого 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком Укргазбанкта ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 345/П. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору № 345/П від 23 лютого 2007 року ОСОБА_1 відкрито невідновлювальну відкличну кредитну лінію на споживчі цілі за програмою кредитування субєктів малого підприємництва та учасників малого бізнесу Розвиток бізнесув сумі 1 500 000,0 доларів США на строк з 23 лютого 2007 року до 22 лютого 2008 року із сплатою відсотків за користування кредитом, виходячи із 16% річних.

В забезпечення виконання зобовязань за укладеним 23 лютого 2007 року кредитним договором № 345/П між ВАТ АБ Укргазбанкта ОСОБА_1 23 лютого 2007 року укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого відповідач передав, а позивач прийняв в іпотеку нерухоме майно нежилу будівлю автомийки, бару та офісу за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, буд 111, зальною площею 945,20 кв.м.

27 червня 2008 року між ВАТ АБ Укргазбанкта ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 345/П від 23 лютого 2007 року, яким внесено зміни та доповнено окремі пункти вказаного кредитного договору, зокрема збільшено строк його дії до 01 січня 2009 року, доповнено перелік нерухомого майна, прийнятого в іпотеку у забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором.

Також 27 червня 2008 року між ВАТ АБ Укргазбанк, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобовязань за укладеним 23 лютого 2007 року кредитним договором № 345/П та договору про внесення змін та доповнень до нього укладено договір іпотеки. Відповідно до цього договору іпотеки від 27 червня 2008 року відповідачами передано в іпотеку позивачку наступне нерухоме майно:

- нежилі приміщення перукарні за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, буд. 64, загальною площею 44,5 кв.м., що належать ОСОБА_2;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 36,4 кв.м., що належать ОСОБА_2;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 28,0 кв.м., що належать ОСОБА_2;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 24,5 кв.м., що належать ОСОБА_2;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 58,6 кв.м., що належать ОСОБА_1

Відповідачем ОСОБА_1 не виконані належними чином умови кредитного договору № 345/П від 23 лютого 2007 року та договору про внесення змін та доповнень до нього, тобто не здійснювалось часткове погашення кредиту та не сплачувались відсотки, у звязку із чим у відповідача перед позивачем виникла значна за розміром заборгованість за сплатою кредиту та відсотків за користування ним, розмір якої дорівнює 1 291 515,91 доларів США, з яких заборгованість по простроченому кредиту складає 1 090 000,0 доларів США, заборгованість по простроченим відсоткам 201 515,91 доларів США.

Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі.

Враховуючи викладене, де частина цих вимог знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, та беручи до уваги визнання позову представником відповідачів в частині стягнення суми основного боргу та заборгованості за відсотками за користування кредитом, суд вважає ці вимоги банку цілком обґрунтованими, а позов в частині цих вимог таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В іншій частині вимог, суд має відмовити у задоволенні позову, з огляду на таке.

Стосовно неможливості зміни підстав позову.

У судовому засіданні 26 січня 2012 року, після неодноразової зміни позовних вимог, розгляду численних клопотань та допуску до участі у справі прокурора на стороні позивача, судом розпочато розгляд справи по суті. Відповідно до положення ст. 31 ЦПК України позивач має право змінити предмет або підставу позову, лише до початку розгляду справи по суті. В судовому засіданні 02 лютого 2012 року представник позивача звернувся із заявою про уточнення позовних вимог, якою фактично змінив підстави позову, доповнивши посиланням на ст. 41 Закону України Про іпотеку та на Закон України Про виконавче провадження, на норми яких, як на підставу позову він раніше у поданих суду заявах та викладених у судовому засідання поясненнях, не посилався.

Беручи до уваги порушення представником позивача строків зміни підстав позову, відсутність поважних причин пропуску цих строків, суд зобовязаний розглянути позов у відповідності до змісту раніше поданої позовної заяви, отриманої судом до початку розгляду по суті, тобто 29.08.2011 року, в частині визначених представником позивача підстави позову банку. При цьому суд бере до уваги, що ані положення ст. 33 Закону України Про іпотеку, ані положення ст. 41 Закону України Про іпотеку не можуть розглядатись судом в якості належної підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, а сам суд обмежений під час розгляду справи в праві самостійно визначати або змінювати підстави позову.

Стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представником позивача не наведено правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки. Підстави та спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки визначені нормами Закону України Про іпотеку, при цьому, в якості підстав позову в цій частині позивачем вказано на положення ст. 33 цього Закону, яка передбачає лише підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, втім, не зазначено способу такого звернення. Чинним законодавством передбачаються два різних способи звернення стягнення на предмет іпотеки: за першим способом відбувається передача прав власності на предмет іпотеки іпотекодержателю (ст. 37 Закону України Про іпотеку); за другим способом надається право іпотекодержателю на продаж предмету іпотеки (ст. 38 Закону України Про іпотеку). Проте, зазначені норми права (ст.ст. 37, 38 Закону України Про іпотеку) позивачем в якості підстав позову не вказані.

При вирішенні питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач повинен був надати відомості, необхідні суду для встановлення вартості предметів іпотеки, з урахуванням чого суд має визначити, яку частину основної суми заборгованості необхідно відрахувати у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки. Доказів грошової оцінки всіх предметів іпотеки суду надано не було. Хоча відповідно до частини 3 статті 37 Закону України Про іпотекуіпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

При цьому, відповідно до договору іпотеки від 23 лютого 2007 року та договорі іпотеки від 27 червня 2008 року вартість предмету іпотеки визначена на підставі відомостей витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, тобто вартість предметів іпотеки визначена не виходячи з дійсності вартості майна, а з його балансової вартості. Проте, підставою звернення стягнення на предмет іпотеки можуть бути обґрунтовані та достовірні відомості про те, що розмір заборгованості боржника перед іпотекодержателем істотним чином перевищує вартість предметів іпотеки. Лише за таких умов законодавством передбачено перехід предмету іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя.

Керуючись викладеним, суд має відмовити у задоволенні позовних вимог в частині звернення стягнення на предмети іпотеки, оскільки захист цивільних прав судом відбувається у спосіб та в порядку, визначеному законодавством, які не були дотримані позивачем.

Стосовно стягнення пені, нарахованої за прострочення сплати основної суми кредиту та по відсотках.

Відповідно до п. 5.3. кредитного договору № 345/П від 23 лютого 2007 року за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги в часині стягнення пені, позивач послався на вказаний пункт кредитного договору, що передбачає відповідальність боржника за порушення взятого на себе грошового зобовязання, інших підстав для задоволення вказаної вимоги позивачем вказано не було.

При цьому, правило, яким встановлюються міри відповідальності за порушення грошового зобовязання, міститься в статті 625 ЦК України, відповідно до частини другої якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, спеціальною нормою, яка передбачає відповідальність за порушення грошового зобов'язання, можливість стягнення пені не передбачена, а передбачена лише можливість стягнення трьох процентів річних та індексу інфляції.

З огляду на це, суд приходить до висновку, що п 5.3. кредитного договору, яким встановлено зобовязання позичальника сплатити банку пеню, не відповідає чинному законодавству, а тому вимоги банку про стягнення пені не підлягають задоволенню.

Отже, вказані положення пункту 3.3 кредитного договору, яким встановлено зобовязання позичальника сплатити банку пеню, є нікчемними відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки згідно вимог цієї статті за прострочення грошового зобовязання боржник несе певну відповідальність, підстави та межі якої визначені імперативною нормою закону, а тому сторони не були вправі врегульовувати ці відносини на свій розсуд, оскільки не були наявними умови для саморегулювання, визначені у частині 3 статті 6 ЦК України.

Стосовно предявлення вимог до ОСОБА_2

Окремо суд має дати правову оцінку тому, що представник позивача при обґрунтуванні позовних вимог до ОСОБА_2 вказував, що ця особа є майновим поручителем боржника ОСОБА_1 Втім, відповідного договору поруки надано суду не було. Так само суду не надано доказів предявлення поручителю вимог щодо виконання основного зобовязання у звязку із порушенням його умов основним боржником.

Враховуючи викладене, суд задовольняє предявлені позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості по сплаті основної суми боргу за кредитом та відсотків у заявленому позивачем розмірі. За офіційним курсом Національного банку України на день постановлення рішення 100 доларів США еквівалентно 798,97 гривень. У задоволенні інших вимог ПАТ АБ Укргазбанк- суд має відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягає задоволенню вимога про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат у сумі 1700,0 гривень, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120,0 гривень.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Керуючись ст.ст. 33, 37, 38, 41 Закону України Про іпотеку, ст. ст. 16, 526, 553, 554, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку Укргазбанкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку Укргазбанксуму заборгованості за кредитним договором № 345/П від 23 лютого 2007 року в розмірі 1 291 515 (один мільйон двісті девяносто одна тисяча пятсот пятнадцять) доларів США 91 цент, що станом на день постановлення рішення за курсом Національного банку України еквівалентно 10 318 824 (десять мільйонів триста вісімнадцять тисяч вісімсот двадцять чотири) гривні 67 копійок, з якої основну суму заборгованості за кредитом складає 1 090 000,0 (один мільйон девяносто тисяч) доларів США, заборгованість зі сплати відсотків 201 515 (двісті одна тисяча пятсот пятнадцять) доларів США 91 цент.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку Укргазбанксплачене державне мито в сумі 1 700,0 (одна тисяча сімсот) гривень, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 (тридцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави суму недоплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 90 (девяносто) гривень.

Відмовити у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку Укргазбанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми пені за несвоєчасне погашення суми кредиту та пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом за кредитним договором № 345/П від 23 лютого 2007 року.

Відмовити у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку Укргазбанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмети іпотеки нерухоме майно за договорами, укладеними в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 345/П від 23 лютого 2007 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення у порядку ст. 296 ЦПК України.

СУДДЯ: /підпис/ ОСОБА_3

02.02.2012