Справа № 2-172/12
Провадження № 2/1015/1476/11
РІШЕННЯ

Іменем України

26.06.2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нікушин В.В..

при секретарі Василенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про набуття, збереження майна без достатньої правової підстави та відшкодування шкоди, завданої внаслідок цього,-

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду з даним позовом, в якому просять витребувати з відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 майна у вигляді меблів: спальні вартістю 10 000 дол. США., стінка 2000 дол. США, шкіряний гарнітур 5000 дол. США, шкіряні меблі коричневого кольору з журнальним столом 1000 дол. США, холодильник «Шарп» - 1500 дол. США, плита- 1000 дол. США, а також кодри 4 шт. 4на3 м, посуд виробництва Німеччини на 6-ть персон столовий білого кольору всього на загальну суму 20 000 дол. США або 180 000 грн., перегородку барної стойки вартістю 10 000 гривень, лінолеум вартістю 2000 гривень, аксесуари для стелі 1200 гривень, карнизи 4 штуки 1600 гривень, меблі (диван, пенал з склом, дзеркало спальні, комод спальні, дві тумби для спальні, журнальний стіл від шкіряної меблі, електроплита 1500 гривень, тази, швабри, віники, тумба пластикова всього вартістю 10 000 гривень) всього на загальну суму 208 300, 00 гривень, що знаходиться за адресою: м. Боярка, вул. Молодіжна, 66/27. У разі неможливості витребування даного майна в натурі стягнути з відповідачів на користь позивачів як відшкодування завданої матеріальної шкоди грошових коштів у сумі 208 300 гривень.

Свої вимоги мотивували тим, що 15.04.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір оренди приміщення площею 40 кв.м. за адресою м. Боярка, вул. Молодіжна, 66/27 для розміщення кафетерію.

З відповідачем ОСОБА_3 позивача ОСОБА_1 познайомила її рідня сестра ОСОБА_5 в 1999 році, позивачка приїхала з РФ і оселилась в Боярці, куди привезла дорогі Румунські меблі. В одній з розмов ОСОБА_3 довідалась від ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 збирається знову їхати на північ РФ і запропонувала перевезти меблі до м. Боярка, вул. Молодіжна, 66/27 та в подальшому пообіцяла купити їх за 5000 дол. США. В томуж 1999 році ОСОБА_3 найняла вантажний автомобіль і перевезла меблі за своїм місцем проживання.

У вересні 2010 року ОСОБА_1 зустрілась з рижинко Л.В. і попросила повернути меблі на що остання відмовила їй повернути меблі а запропонувала організувати у неї по місцю проживання кафетерій, для чого потрібно укласти договір оренди і пообіцяла брати мінімальну орендну плату. Позивачка на такі умови погодилась і у вересні 2010 року у приміщення рижинко Л.В. завезли власні речі.

На даний час позивачка стверджує, що відповідачка її обманула при складанні договору оренди, а саме надала документи із старими даними про право власності на імя ОСОБА_6 маючи на той час приз віще ОСОБА_3 а також ОСОБА_1 стало відомо що ОСОБА_3 подарувала свою частину будинку 17/25 відповідачу два - своїй дочці ОСОБА_7 у 2006-2007 році. На 8/25 частини будинку право власності зареєстроване за позивачем два ОСОБА_2 , але на даний час як стверджує ОСОБА_2 він не проживає з відповідачами і вказав, що відповідачі також ошукали його і привласнили належне ОСОБА_2 майно.

Позивачі вказали так як відповідачі безпідставно набули і користуються майном до цього часу, вони змушені звернутись до суду.

Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали просили задовольнити.

Представник та відповідач ОСОБА_4 позов не визнали та пояснили, що спірні речі були куплені матірю відповідачки тому вважають, що позов безпідставний та не доведений, тому просять відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши думку сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову варто відмовити по наступним підставам.

За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Але згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В підтвердження свого права власності на меблі вартістю 208300 грн.00 коп. позивачами не надано товарний чеки чи інші підтверджуючі документи, відповідно до якоих було відпущені меблі на вказану суму.

Отже, доказів, що саме позивачами та які конкретно меблі були придбані суду не було надано.

Суду також взагалі не було надано ніяких доказів, що саме відповідачі, утримують у себе спірні меблі та інші речі.

Також ст.261 Цивільного кодексу України, встановлений трирічний строк позовної давності для захисту порушеного права. Початок перебігу строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов, тобто коли особа дізналась про порушення свого права. Вона застосовується, як правило, до всіх вимог цивільно-правового характеру. Відповідно до вимог вказаної статті у позивача перебіг позовної давності закінчився.

Позивач не довів суду поважності причин пропущення строку позовної давності та не подав до суду клопотання про поновлення строку позовної давності.

Порушене право підлягає захисту, якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності.

Указані обставини встановлено з пояснень сторін, письмових доказів.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позивачами не було суду надано доказів, що саме вони є власниками спірних речей, і те, що позивачем пропущено строк позовної давності суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 261, 387 ЦК України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про набуття, збереження майна без достатньої правової підстави та відшкодування шкоди, завданої внаслідок цього залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи,які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.Нікушин