АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/4550/12 Справа № 2-436/366/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Михайловська С.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Михайловської С.Ю.

Суддів Єлізаренко І.А., Чубукова О.П.

При секретарі Качур Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Самарський районний суд м.Дніпропетровська від 29 лютого 2012 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Самарський районний суд м.Дніпропетровська від 29 лютого 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенні.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором № DZSOSK00001086 від 13 червня 2005 року, яка станом на 21.02.2012 року складає 5771 гривень 07 копійок, а також сплачений судовий збір - 52 грн. 38 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити, посилаючись на неправильну оцінку доказів та обставин по справі.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» встановив, що 13 червня 2005 року між ЗАТ «Приватбанк» найменування якого було змінено на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № DZSOSK00001086, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит на розвиток домашнього господарства в сумі 5000 гривень із розрахунку 40,08 % річних з кінцевим строком погашення 13 червня 2007 року.

Зобов'язання відповідачем за вказаним кредитним договором належним чином не виконувалися, а на звернення до позичальника з проханням повернути кошти та виконати свої зобов'язання за договором і погасити існуючу заборгованість, відповідач не реагувала.

15 вересня 2005 року позивач звертався з вимогою до відповідача про необхідність погасити прострочену заборгованість, але позичальник її не виконав.

Станом на 21.02.2012 року заборгованість відповідача складає 5771,07 гривні, яка складається з : заборгованість по кредиту - 5000 грн.; заборгованість по відсоткам 631, 01 грн.; пеня - 140,06 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Та обставина, що відповідач фактично кредитні кошти не використовувала на власні потреби, а передала своїй знайомій ОСОБА_3, як вона вказувала в судовому засіданні, не є підставою для звільнення її від відповідальності за неналежне виконання зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору, оскільки вона на власний розсуд розпорядилася цими коштами віддавши їх знайомій, самостійно, добровільно та без будь - якого тиску укладала цей кредитний договір та власноруч розписувалася про отримання коштів в розмірі 5000 гривень у видатковому касовому ордері (а.с.26), а отже в неї виниклі зобов'язання перед позивачем з їх повернення в розумінні ст. 11, 14 та 1054 ЦК України.

Твердження відповідача про необхідність зупинення провадження у справі до закінчення розгляду кримінальної справи за обвинуваченням посадових осіб Шорського відділення Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», яка перебуває у провадженні Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, безпідставні, оскільки результат розгляду вказаної кримінальної справи, не може вплинути на об'єктивний розгляд цієї справи, тому як кредитний договір укладався безпосередньо відповідачем, а тому і виконання зобов'язань за ним покладається безпосередньо на неї, а встановлення винних осіб за вироком по цій кримінальній справі може бути лише підставою для відповідача щодо подальшого визначення способу захисту її права у встановленому законом порядку.

Крім того, позов в цивільній справі та позов в кримінальній справі, які заявлені ПАТ «Приватбанк», мають різну правову природу.

До того ж, ОСОБА_2 у вищевказаній кримінальній справі не є учасником кримінального процесу, тобто не є потерпілою або обвинуваченою, про що свідчить лист слідчого управління УМВС України в Дніпропетровській області.

Вивчивши вищевказані обставини суд прийшов до висновку про задоволенні позовних вимог позивача.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив вищезазначені обставини справи, дав цим обставинам та доказам по справі правильну правову оцінку і, відповідно до вимог ст. ст. 1054, 610, 611 ЦК України, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Доводи, зазначені відповідачко ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про неправильну оцінку доказів та обставин по справі необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці, тоді як, згідно ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключним правом суду.

Таким чином, рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Самарський районний суд м.Дніпропетровська від 29 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному прядку протягом двадцяти днів.

Судді :