Справа № 2/217/36/2012року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2012 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі : головуючого судді Підлипняка М.Д.

при секретарі Путій З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» «Про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення судових витрат та відшкодування моральної шкоди»

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду, зазначивши в позовній заяві та підтвердивши в судовому засіданні, що наказом № 1508-К від 17 .08.2011 року по ПАТ «Вінницягаз»він був звільнений з роботи, а саме з посади начальника газового господарства у Немирівському районі, по ст.. 40 п.1 КЗпП України.

Зазначений наказ вважає незаконним і відповідно вважає незаконним своє звільнення з роботи.

Так в обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що він є членом профспілки управління газового господарства, яка є структурною ланкою профспілки працівників газових господарств України.. На 1,11,111,та 1У з»їздах профспілки працівників газових господарств України його було обрано Головою Ревізійної Комісії, яким він є і по цей день.

Відповідно до ч.2 ст. 252 КЗпП України та ч.2 ст.41 Закону України «Про профспілкові організації, їх права та гарантії діяльності»притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборчого органу членами якого вони є, а відповідно до ч.3 Зазначеного Закону звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації( в т.ч. структурних підрозділів) його керівників, профспілкового представника, крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки.

Відповідач листом № 07-15-2062 від 08.08.2011 року звернувся до ОСОБА_2 профспілки щодо надання згоди звільнення його з роботи, але профспілка не дала такої згоди на його звільнення, оскільки не вбачає підстав для цього. Це підтверджується постановою ОСОБА_2 профспілки від 23.08.2011 року № П-44-7.

Але відповідач в особі в.о. голови правління ОСОБА_3 звільнив його з роботи з посади начальника Немирівського УГГ, не маючи на то згоди ОСОБА_2 профспілок газових господарств України.

Просить скасувати наказ № 1508-К від 17 .08.2011 року по ПАТ «Вінницягаз»яким він був звільнений з роботи, а саме з посади начальника газового господарства у Немирівському районі, по ст.. 40 п.1 КЗпП України, поновити його на роботі, стягнути середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоди, яку він оцінює в 5000 грн.

В обґрунтування моральної шкоди засвідчив, що він тривалий час добивався свого поновлення на роботі в позасудовому порядку, що призвело до порушення звичайних нормальних життевих звязків, докладав додаткових зусиль, щодо організації свого побуту, хвилювався, внаслідок чого загострились його старі хвороби та внаслідок переживань захворів, отримавши нові захворювання, виникнення яких повязує саме зі звільненням з роботи та додатковими навантаженнями щодо вирішення питань поновлення на роботі.

Просить суд задовольнити його позов в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнав , зазначив, що даний позов не обґрунтований і в підтвердження своїх заперечень пояснив, що доводи позивача в частині ненадання згоди на його звільнення ОСОБА_2 профспілок газових господарств України та посилається при цьому на Постанову ОСОБА_2 профспілки від 23.08.2011 року № П-44-7 та лист ПАТ «Вінницягаз» № 07-15-2062 від 08.08.2011 року. Однак зазначені твердження позивача спростовуються тим, що 10 червня 2011 року наказом № 216 з 22 серпня 2011 року крім інших посад було встановлено скорочення посади начальника Немирівського УГГ, яку обіймав ОСОБА_1, тобто з підстав, передбачених п.1 ст.40 КЗпП України.

Зважаючи на те, що позивач є членом виборного профспілкового органу, а саме головою ревізійної комісії ОСОБА_2 профспілки газових господарств України, керуючись п.1 ст. 40 КЗпП України відповідач діяв з тих підстав, що розірвання трудового договору з підстав зазначених в цій нормі може бути проведено за попередньою згодою органу, членом якої є працівник. ПАТ»Вінницягаз»на адресу Профспілки був направлений лист подання від 13.07.2011 року № 01-11-1766 про погодження звільнення ОСОБА_1 з займаної посади у звязку зі скороченням штатів.

Абзацом 5 ст.43 КЗпП України та абзацом 4 ст. 39 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»чітко встановлено, що профспілковий орган повідомляє власника, або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що профспілковий орган дав згоду на розірвання трудового договору.

Всупереч цьому ОСОБА_2 Профспілки не повідомила ПАТ « Вінницягаз»про прийняте рішення, відтак вважається, що Профспілка надала згоду на звільнення ОСОБА_1 з роботи.

Крім того ПАТ «Вінницягаз»незважаючи на пропуск строку встановленого законом 08.08.2011 року листом № 07.15.2062 повторно звернулась до Профспілки з поданням про погодження розірвання трудового договору з ОСОБА_1, відповіді на який отримано не було. Лише з матеріалів доданих до позовної заяви Товариству стало відомо про постанову президії Профспілки від 23.08.2011 року № П 44-7 про відмову в погоджені звільнення позивача.

Вважає,що Профспілкою був пропущений триденний строк повідомлення ПАТ «Вінницягаз»про прийняте рішення, щодо погодження звільнення ОСОБА_1 тому його було звільнено з роботи наказом від 17.08.2011 року № 1508-к у звязку із скороченням. При звільнені ОСОБА_1 із займаної посади в звязку із скороченням штату працівників Немирівського УГГ товариство дотрималось всіх вимог, передбачених КЗпП України для такого виду звільнення.

В задоволені позову просить відмовити.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи в межах наданих доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з огляду на наступне:

З матеріалів справи видно, що позивач, згідно протоколу засідання ревізійної комісії ОСОБА_2 профспілки працівників газових господарств України від 25 жовтня 2007 року обраний головою ревізійної комісії вказаної ради профспілок ( а.с. 7 ).

Відповідно до вимог ч.3 ст. 252 КЗпП України, звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації ( у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового керівника, крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї профспілки.

З матеріалів справи вбачається, що 13.07.2011 року в.о. голови правління «ПАТ Вінницягаз» на імя голови ОСОБА_2 профспілок працівників газових господарств України направлено лист «Щодо погодження скорочення ОСОБА_1Л.»( а.с.21).

03.08.2011 року за № 102 Профспілкою працівників газових господарств України було розглянуто вказаного листа та надано відповідь ПАТ «Вінницягаз», що на засіданні ОСОБА_2 профспілки прийнято рішення, що лист звернення не має обґрунтованого письмового подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником ( а.с.10, 33).

15.08.2011 року за № 107 Профспілкою працівників газових господарств України в.о. ПАТ «Вінницягаз»направлено лист в якому зазначено, що для розгляду на засіданні ОСОБА_2 профспілки працівників газових господарств України листа № 07.15.2062 від 08.08.2011 року «щодо погодження розірвання трудового договору з ОСОБА_1 було прохання надати копію наказу по ПАТ «Вінницягаз»про ліквідацію Немирівського УГГ ( а.с. 32). Зазначені документи Укргазпрофспілки були направлені в ПАТ «Вінницягаз» 11 та 15 серпня 2011 року ( а.с. 31).

Як вбачається з Постанови ОСОБА_2 Профспілки працівників газових господарств України № П-44-7 від 23.08.2011 року «Про погодження розірвання трудового договору з ОСОБА_1 ОСОБА_2 розглянувши лист в.о. голови ПАТ «Вінницягаз» щодо погодження розірвання трудового договору з ОСОБА_1 № 07-15-2062 від 08.08.2011 року постановила відмовити в погоджені розірвання трудового договору з начальником Управління газового господарства ПАТ «Вінницягаз»ОСОБА_1 головою ревізійної комісії ОСОБА_2 профспілки працівників газових господарств в звязку з відсутністю наказу про ліквідацію Немирівського управління газового господарства. ( а.с. 6 ).

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів»розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, крім випадків, передбачених ст..ст. 43, 43-1 КЗпП України….Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі. П.16 визначено, що у випадках ,коли крім додержання загальних вимог щодо порядку звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органа згідно з чинним законодавством на звільнення певних категорій працівників( наприклад, неповнолітніх, обраних до складу народних депутатів, профспілкових органів, ради(правління) підприємства, ради трудового колективу, необхідна також згода відповідного органу, вона має бути і в тому випадку, коли за ст.. 43-1 КЗпП допускається звільнення без згоди профспілкового органу підприємства ,установи, організації ( крім ліквідації).

В судовому засіданні встановлено, що наказом № 216 від 10.06.2011 року по ПАТ по газифікації та газопостачанню « Вінницягаз»Немирівське Управління Газового господарства не ліквідовано, а лише даним наказом проведено відповідні зміни в штатному розкладі та скорочення працівників ПАТ «Вінницягаз».При цьому представник відповідача не надав суду жодних доказів що у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи,організації, не надано доказів, що регулюють вивільнення працівника, що позивач відмовився в переводі на іншу роботу чи у роботодавця не було такої можливості та інше.

17 серпня 2011 року , всупереч вимогам чинного законодавства, без попередньої згоди на то виборчого органу профспілкової організації, членом якого є ОСОБА_1 в.о. голови правління ПАТ по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз»ОСОБА_3 видано наказ № 1508-К в частині звільнення з 22 серпня 2011 року начальника Немирівського управління газового господарства ОСОБА_1Л (а.с.3).

Оскільки даний наказ видано з порушенням вищезазначених норм чинного законодавства і процедура звільнення проведена також з порушенням чинного законодавства то данний наказ в частині звільнення позивача з роботи є незаконним і підлягає в цій частині скасуванню, а ОСОБА_1 як незаконно звільнений підлягає поновленню на роботі.

При цьому суд не приймає до уваги доводи представника відповідача в тому, що Абзацом 5 ст.43 КЗпП України та абзацом 4 ст. 39 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»чітко встановлено, що профспілковий орган повідомляє власника, або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що профспілковий орган дав згоду на розірвання трудового договору.

Зі змісту зазначених представником відповідача вимог закону ( абзац 5 ст. 43 КЗпП України) дані положення стосуються виборного органу первинної профспілкової організації.

Що ж стосується дачі згоди на звільнення , обраних до складу народних депутатів, профспілкових органів, ради(правління) підприємства, ради трудового колективу,коли необхідна також згода відповідного органу, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою такого профспілкового органу.

Суд також не приймає до уваги доводи представника відповідача в частині, що вимоги ст..ст. 41 та 252 КЗпП України не повинні прийматись судом до уваги, оскільки було проведено не звільнення ОСОБА_1, а здійснено скорочення штату, однак в ч.3 с. 252 КЗпП України зазначено , що звільнення членів виборного профспілкового органу крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї профспілки, про що й наголошується в зазначеній вище Постанові Пленуму Верховного суду України.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди суд виходить з вимог ст.. 235 ч.2 КЗпП України, в якій зазначено, що при винесені рішення про поновлені на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, а ст.. 237-1 КЗпП України визначено, що відшкодування працівнику моральної шкоди проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 був звільнений з посади з незаконно, за цей час він активно протидіяв своєму незаконному звільненню, приймав додаткові зусилля в позасудовому порядку щодо поновлення його на роботі , що призвело до порушення звичайних нормальних життевих звязків, докладав додаткових зусиль, щодо організації свого побуту, хвилювався, внаслідок чого загострились хвороби та внаслідок переживань він хворів, як керівнику підприємства та обраному члену вищого профспілкового органу галуз незаконним звільненням його діловій репутації, честі та гідності нанесено значну шкоду тому ,суд вважає, що сума відшкодування моральної шкоди в розмірі 2500 гривнів є співрозмірною розміру заподіяних моральних страждань.

Що стосується відшкодування середньо місячної заробітної плати то суд виходить з того, що позивача було звільнено з роботи з 22 серпня 2011 року ( а.с. 3) та по день поновлення його на роботі пройшло 5 місяців та 8 робочих днів, враховуючи довідку про середньо місячну заробітну плату ОСОБА_1 ( а.с. 28 ) в якій зазначено, що його середньомісячна заробітна плата становила 2611 грн 33 коп то розмір відшкодування становитиме з 22.08.11 року по 22.01.2012 року = 5 місяців х 2611,33= 13056 грн 65 коп та за 8 робочих днів з 23.01.2012 року по 02.02.2012 року, що становить ( 2611,33:22х8)=949,45 грн, а всього 14006 грн 10 коп.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 232,235,236,237-1,238 КЗпП України, ст..ст. 5,6,10,11,60,208,209,212-215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати наказ № 1508 від 17.08.2011 року в частині припинення трудового договору ОСОБА_1, начальника управління Немирівського управління газового господарства за скороченням чисельності працівників, згідно ст. 40 ч.1 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на роботі, на посаді начальника Немирівського управління газового господарства ПАВ по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз».

Стягнути з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз»на користь ОСОБА_1 14006 грн 10 коп середньомісячної зарплати за час вимушеного прогулу та 2500 грн моральної шкоди.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі, на посаді начальника управління Немирівського управління газового господарства ПАТ по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» та виплати йому одномісячного середнього заробітку допустити до негайного виконання.

Стягнути з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз»на користь держави 203 грн 40 коп судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 діб.

Головуючий