Справа № 2-604/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2012 року селище Вигода

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судці Керницького І.І.,

секретарів - Оленюк Т.В., Крушельницької Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Вигода справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 «НФСК «Добробут» в солідарному порядку на його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 4760,00 гривень, моральну шкоду в сумі 5000,00 гривень та 500,00 гривень витрат за послуги експерта, стягнути з відповідачів судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 19 вересня 2011 року близько 14.20 год ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Фольксваген Пасат», р.н. АТ4І24АН, рухаючись заднім ходом в м. Долина по вул. Торгова, не переконався, що даний маневр буде безпечним, допустив наїзд на автомобіль «MAN TGA», внаслідок чого було нанесено шкоду. Згідно протоколу № 161347 від 19.09.2011 р. про адміністративне правопорушення вищевказаними діями ОСОБА_3 порушив Правила дорожнього руху, а постановою Долинського районного суду від 26.09.2011 року його визнано винним у ДТП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Транспортний засіб, яким керував ОСОБА_3, є застрахований згідно договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА 5194658. В результаті скоєного ним ДТП настав страховий випадок та наступила цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник та потерпілий негайно повідомили про ДТП органи ДАІ та страховика. 21.09.2011 р. для отримання страхового відшкодування ним було подано відповідну заяву зі всією необхідною інформацією.

Страховою компанією ОСОБА_4 «НФСК «Добробут» був запропонований оцінювач ОСОБА_5, який має свідоцтво Фонду державного майна України, а не свідоцтво експерта МЮ України, що дозволяє виконувати розрахунок вартості відновлювального ремонту. На його думку, оцінювач, який не має профільної автомобільної освіти, не може кваліфіковано виконувати розрахунок вартості відновлювального ремонту. Тому 23.09.2011 року він вимушений був звернутись до підприємця ОСОБА_6 з проханням про проведення експертного дослідження власного автомобіля НОМЕР_1, з метою визначення вартості відновлюваного ремонту його автомобіля. Виконання дослідження було доручено судовому експерту ОСОБА_7, який має вищу технічну та юридичну освіту та кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості дорожньо-транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику ТЗ». Про час і місце проведення зазначеної експертизи він повідомив ОСОБА_4 «НФСК «Добробут» листом та попросив направити їхнього представника для огляду автомобіля. Проте, при проведенні огляду автомобіля експертом ОСОБА_7 27 вересня 2011 року представник страхової компанії з невідомих йому причин не був присутній. В результаті проведеного дослідження 29 вересня 2011 року був складений висновок № 187 автотоварознавчого експертного дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту, який визначив вартість відновлюваного ремонту пошкодженого ОСОБА_3 автомобіля в сумі 4760,00 грн.

21 жовтня 2011 року він надіслав на адресу ОСОБА_4 «НФСК «Добробут» вказаний висновок та заяву з проханням виплатити йому страхове відшкодування та повернути вартість

проведеної експертизи в сумі 500,00 грн. ОСОБА_4 «НФСК «Добробут» листом від 16.11.2011 року відмовило йому у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи тим, що він відмовився з надуманих підстав від огляду транспортного засобу призначеним страховиком експертом, та вважає, що Отакими діями він створив страховикові перешкоди у визначенні обставин, характеру та розміру збитків, що згідно законодавства є підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат чи відшкодування. Вважає таку відмову надуманою та незаконною. Йому був запропонований страховиком оцінювач, який не являється ні працівником страховика, ні аварійним комісаром, ні експертом. Визначення розміру матеріального збитку, завданого власникам пошкоджених при ДТП або в інших випадках транспортних засобів, покладаються на судових експертів - автотоварознавців. їхня підготовка здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про судову експертизу». Звіт про оцінку транспортного засобу, складений оцінювачем не може бути доказом розміру заподіяних матеріального збитку у вигляді вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, оскільки оцінювач не є експертом, де потрібно спеціальні знання експерта - автотоварознавця. А тому причини його відмови від огляду автомобіля призначеним страховиком оцінювачем ОСОБА_5 були не надумані, а цілком обґрунтовані.

Що стосується вчинення ним перешкод та ненадання можливості страховику для огляду автомобіля, то він як власник даного транспортного засобу повідомляв про час і місце проведення огляду автомобіля експертом, страхова компанія могла направити свого представника, але не зробила цього. Більше того, даний транспортний засіб і на даний час збережений в тому стані, в якому він знаходився після ДТП.

На його неодноразові звернення до власника застрахованого автомобіля «Фольксваген Пасат» про виплату йому заподіяної ним шкоди, компенсації вартості відновлюваного ремонту ОСОБА_3 не реагує.

Також вважає, що з моменту відмови йому страховою компанією у виплаті відшкодування, тобто з 16.11.2011 року, він має право на виплату пені в сумі 421,65 грн.

Крім матеріальної шкоди йому завдано і моральну шкоду, яка полягає у психологічних стражданнях, повязаних з пошкодженням автомобіля, втратою його товарної вартості, необхідністю його ремонту, а також у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку з даним ДТП, а саме психотравматичні фактори, що спричинили негативні емоції та переживання. Внаслідок пошкодження його автомобіля, він змушений тратити свій особистий час та кошти на звернення до відповідних органів з метою вирішення питання відшкодування завданої йому шкоди, витрачати кошти на оплату послуг експерта, адвоката, нести інші непередбачені витрати. Моральна шкода посилена тим, що відповідачі до цього часу не вчинили жодних дій з метою відшкодування завданих збитків,а відверто ігнорують його законні вимоги, а тому оцінює заподіяну йому моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 позовні вимоги підтримала, зіславшись на вищевикладені обставини, просила позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_4 «НФСК «Добробут» в судове засідання не зявився, подав заперечення проти позову, в яких зазначив, що ОСОБА_4 «НФСК «Добробут» позовні вимоги ОСОБА_1 вважає необгрунтованими, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. 20.09.2011 року позивач звернувся до страховика із письмовою завою (повідомлення потерпілого) про настання страхового випадку. 26.09.2011 року ОСОБА_4 «НФСК «Добробут» направило позивачу уповноваженого субєкта оціночної діяльності, діяльність якого регламентується і здійснюється відповідно до вимог Закон України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні. Однак позивач з надуманих підстав відмовився від огляду транспортного засобу призначеним страховиком експертом і 23.09.2011 р. самостійно звернувся до іншої установи. Позивач не надав страховій компанії пошкоджений автомобіль для огляду, що унеможливлює встановлення розміру збитків відповідно до вимог законодавства. Чинним законодавством встановлено, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Просив розгляд справи провести без участі представника, у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 «НФСК «Добробут» відмовити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_9 в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що розуміє, що порушив Правила дорожнього руху України та своїми діями спричинив шкоду позивачу,

проте його автомобіль був застрахований, а тому відповідно до умов договору страхування відшкодовувати шкоду повинна страхова компанія. Заперечив також проти твердження представника позивача щодо неодноразового звернення до нього з вимогами про відшкодування шкоди, так як до нього з вересня 2011 року ніхто не звертався. Відшкодувати шкоду він не буде, оскільки не зобовязаний це робити згідно чинного законодавства. Просив у позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ч. 2 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування є укладеним з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу.

Із змісту ч.2 ст.981 ЦК України випливає, що договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Відповідно до п.З ч.І ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.І ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 цього ж Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як вбачається з п. 33.3. ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

П. 33-1.1. ст. 33-1 вказаного Закону передбачено, що страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо- транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо- транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа.

Відповідно до п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце

настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як зазначено в п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Про те, що в дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 19.09.2011 року, винним визнано ОСОБА_2 свідчить постанова Долинського районного суду від 26.09.2011 року, зі змісту якої вбачається, що 19.09.2011 року близько 14.20 год. в м. Долина по вул. Торговій ОСОБА_2, керуючи автомобілем, рухаючись заднім ходом, не переконався, що даний маневр буде безпечним, внаслідок чого допустив наїзд на автомобіль «МАН», що знаходився на узбіччі. В результаті транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень (а.с. 28).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки «MAN» модель «TGA02» з причіпом-фургоном-Е є ОСОБА_1 (а.с. 25).

Згідно поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/5194658, строк дії якого з 08.08.2011 року до 01.08.2012 року, автомобіль марки «Volkswagen Passat», номерний знак AT 4124 АН, застрахований, страхувальник ОСОБА_10, інші особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована за цим полісом, - будь-який водій на законних підставах, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 500O0 гривень (а.с. 26).

Розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу в результаті пошкодження його автомобіля при ДТП, яка відбулася 19.09.2011 року, на суму 4760,00 гривень підтверджується висновком № 187 автотоварознавчого експертного дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту, складеного 29.09.2011 року, актом огляду транспортного засобу № 187 від 27.09.2011 року, ремонтною калькуляцією № 187 від 29.09.2011 року (а.с. 8-23).

Із заявою про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_4 «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» 21.10.2011 року (а.с. 30).

Згідно відповіді ОСОБА_4 «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» № 3401/1 від 16.11.2011 року за створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків ОСОБА_1 відмовлено у виплаті страхового відшкодування (а.с. 32-33).

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 19.09.2011 року та внаслідок якої позивачу була завдана матеріальна шкода, відбулася з вини відповідача ОСОБА_2, який, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак AT 4124 АН, та рухаючись заднім ходом, не переконався, що даний маневр буде безпечним, внаслідок чого допустив наїзд на автомобіль марки «MAN TGA02», власником якого є ОСОБА_1 У звязку з вчиненням даного порушення ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Внаслідок винних дій останнього був пошкоджений автомобіль ОСОБА_1, вартість відновлюваного ремонту якого становить 4760,00 гривень.

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до даного договору забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «Volkswagen Passat», номерний знак AT 4124 АН. ДТП, яка мала місце 19.10.2011 року, була страховим випадком, внаслідок якого ОСОБА_1 завдана матеріальна шкода на суму 4760,00 гривень, та яка на даний час не відшкодована. ПАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» не представлено жодного доказу про те, що будь-якими діями позивач чинить перешкоди у огляді свого автомобіля відповідним спеціалістом, та що їхня відмова у виплаті такого відшкодування у розмірі, визначеному експертом, якого найняв потерпілий, є підставною та обґрунтованою. В судовому засіданні представник позивача ствердила, що до сьогоднішнього часу ОСОБА_1 зберігає автомобіль в тому ж стані, в якому він знаходився після ДТП, та жодним чином не заперечує та не чинить перешкод у огляді цього транспортного засобу уповноваженим представником страхової компанії.

Таким чином суд приходить до висновку, що згідно норм чинного законодавства відшкодовувати матеріальні збитки повинен скраховик, а саме ПАТ «Народна фінансово- страхова компанія «Добробут», яка є співвідповідачем по справі, а тому позовні вимоги до ПАТ «НФСК «Добробут» в частині відшкодування матеріальної шкоди є підставні та підлягають до задоволення. А у задоволенні позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_2 слід відмовити за безпідставністю.

Позов в частині виплати моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, з вини ПАТ «НФСК «Добробут» позивачу завдані моральні збитки. Внаслідок бездіяльності відповідача щодо огляду автомобіля, який зазнав пошкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди, своїм представником відповідно до Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, незабезпечення участі представника при огляді вказаного автомобіля експертом та безпідставної відмови відповідача від виплати страхового відшкодування в рахунок відновлювального ремонту, позивач з вересня 2011 року позбавлений можливості відремонтувати та користуватися своїм автомобілем, внаслідок чого зазнає постійних душевних хвилювань, переживань. Відмова ПАТ «НФСК «Добробут» у виплаті відшкодування та незручності, які з нею повязані, викликали у позивач душевні страждання та переживання, порушення сну, нервові зриви, оскільки він позбавлений можливості отримати передбачене законом відшкодування та провести відновлювальний ремонт свого автомобіля. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та можливості їх відновлення, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених вимог позивача.

На підставі викладеного, ст. ст. 23, 979, 981, 988, 990, 1166, 1187 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 29, 33-34 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, керуючись ст.ст. 208, 209, 213, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки задоволити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» на користь ОСОБА_1 4760,00 (чотири тисячі сімсот шістдесят) гривень матеріальної шкоди та 500,00 (пятсот) гривень витрат, повязаних з проведенням експертизи, а також 1000,00 (одну тисячу) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» на користь ОСОБА_1 214,60 (двісті чотирнадцять гривень 60 копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя

«Повний текст рішення суду виготовлено 23 липня 2012 року. Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 2-604/2012».

Копія вірна:

1.1. Керніцький

Суддя Долинського районного суду