ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МАРІУПОЛЯ
____________________________________________________________________________________
Справа № 2/0519/3914/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2012 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя, Донецької області у складі:

головуючого судді Кулика С.В ,

при секретарі Антоненко К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ВГІРФО Жовтневого РВ Маріупольського ГУ УМВС України в Донецькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

В С ТА Н О В И В:

В вересні 2012 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача зазначивши, що вона є власницею житлового будинку № 18 що по вул. Годовикова в м. Маріуполі на підставі договору дарування від 15.06.2006 року та зареєстрованого в КП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації». Разом з нею в будинку проживає її доньки ОСОБА_3, ОСОБА_4, син - ОСОБА_5, та онук ОСОБА_6. Відповідач, що є її сином, тривалий час ніде не працює, зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та виносить речі з дому для продажу. Працевлаштовуватися не збирається. До відповідача приходять друзі, які так само зловживають спиртними напоями та ведуть антисуспільний спосіб життя. Також відповідач ломає речі та майно, не сплачує комунальні послуги. Вона неодноразово зверталась до органів міліції з заявою про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності, однак їй було відмовлено у порушенні кримінальної справи. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у домоволодінні, без надання іншого житлового приміщення, а також зобовязати ВГІРФО Жовтневого РВ Маріупольського ГУ УМВС України в Донецькій області зніти з реєстрації відповідача.

Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, з невідомих суду підстав, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, з невідомих суду підстав, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку.

З огляду на те, що в справі є досить даних про права й взаємовідносини сторін, суд розглядає спір на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що домоволодіння № 18 по вул. Головкова в м. Маріуполі належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору дарування житлового будинку від 15.06.2006 року ( а. с- 7). Даний договір зареєстрований в КП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації»07.07.2006 року. Відповідач зареєстрований у домоволодінні № 18 по вул. Годовикові в м. Маріуполі. Відповідно до акту від 02.11.2012 року виданий КСН «Парковий» відповідач веде антисуспільний спосіб життя, ніде не працює, зловживає спиртними напоями. ( а. с- 26). Відповідач на даний час ніде не працює, комунальні послуги він не сплачує. З постанов про відмову в порушення кримінальної справи від 23.01.2012 р, 21.08.2012 р. 26.10.2012 р. вбачається, що позивачка неодноразово зверталась в правоохоронні органи з заявами на неправомірні дії відповідача, крім того відповідач ОСОБА_2, неодноразово попереджалась про недопущення насилля відносно членів сімї та притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП

Згідно ст. 10 Житлового Кодексу України громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства.

Статтею 156 Житлового Кодексу України передбачено, що Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить,

користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст. 157 Житлового кодексу України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ст. 116 Житлового Кодексу України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного Кодексу України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такому порушенню.

Згідно ст. 391 Цивільного Кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 проживаючи у домоволодінні систематично порушує норми поведінки, що ускладнює проживання позивачки ОСОБА_1 з ним в одному будинку, тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням без надання іншого житлового приміщення. Суду не надано доказів того, що ВГІРФО Жовтневого РВ Маріупольського ГУ УМВС України в Донецькій області порушили право позивачки та у чому полягає дане порушення, тому не знаходить підстав для задоволення вимог у частині зобовязання їх виконувати будь-які дії.

Згідно ст. 88 Цивільного-процесуального кодексу України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачкою при звернення до суду в сумі 107 гривні 30 копійок.

Керуючись ст. ст. 8, 11, 15, 60, 81, 88, 212-215, 224-226, ч. 3 ст. 232 Цивільного-процесуального кодексу України, ст. ст. 286, 391 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 10, 116, 156, 157 Житлового Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ВГІРФО Жовтневого РВ Маріупольського ГУ УМВС України в Донецькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку № 18 по вул. Годовикова в м. Маріуполі без надання іншого житлового приміщення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, наданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В Кулик