АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Приймаковій М.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 вересня 2011 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа КЖЕП №3, про відшкодування шкоди, -

В с т а н о в и л а :

У березні 2007 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_4, третя особа КЖЕП №3, про відшкодування шкоди(а.с.4, т.1).

Позивач зазначав, що відповідно до договору купівлі-продажу від 17.09.2004 року він є власником квартири АДРЕСА_1 загальною площею 154,9кв.м, житловою площею 140,0кв.м.

У квітні 2006 року йому стало відомо, що власниками нежитлового приміщення №1 самовільно, без отримання відповідних дозволів та узгоджень, було здійснено зниження підлоги у вказаному приміщенні на 0,5 м, що призвело до значного зниження фундаменту та несучих здібностей основи всієї будівлі, яка з наведених підстав знаходиться в аварійному стані.

Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 14.06.2006 року власником нежитлового приміщення №1, загальною площею 296,4кв.м, що розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Барикадна, буд.11, є ОСОБА_4

Посилаючись на те, що своїми діями щодо переобладнання нежитлового приміщення ОСОБА_4 порушила його, ОСОБА_3, права як власника квартири №6, позивач просив стягнути з останньої на його користь 100000грн. моральної шкоди та 180000грн. матеріальної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 вересня 2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 190 000,00грн., у тому числі 180 000,00грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 10 000,00грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати у сумі 1730,00грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено(а.с.46, т.2).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.65-71, т.2).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 зазначених у судовому рішенні сум на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд виходив з того, що на час здійснення реконструкції підвального приміщення №1 поз.1-20 загальною площею 296,4кв.м у будинку №11 по вул.Барикадній у м.Дніпропетровську - пониження рівня підлоги на 0,5 м до рівня нижньої відмітки фундаментів зовнішніх стін, що потягло приведення будівлі в цілому в аварійний стан, небезпечний для життя мешканців та потребує негайного посилення фундаментів всіх стін або підвищення рівня підлоги до попереднього значення, останнє належало на праві власності відповідачці ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 10.04.2004 року та у подальшому згідно договору купівлі-продажу віж 14.06.2006 року відчужене нею на користь відповідачки ОСОБА_4, та що саме діями ОСОБА_2 заподіяна шкода позивачу.

Однак такі висновки суду не можна визнати обгрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушних, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини(ч.1 ст.1167 ЦК України).

По справі встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 17.09.2004 року, посвідченого 17 вересня 2004 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №2667 та зареєстрованого у Реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»відповідно під реєстраційним номером 72807020, ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2 загальною площею 154,9кв.м, житловою площею 140,0кв.м(а.с.7-9, т.1).

Згідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 14.06.2006 року, посвідченого 14 червня 2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №964 та зареєстрованого у Реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»відповідно під реєстраційним номером 4752633, власником нежитлового приміщення №1 поз.1-20 загальною площею 296,4кв.м, що розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Барикадна, буд.11, є ОСОБА_4В.(а.с.147-149, т.1).

В п.1 договору купівлі-продажу від 17.09.2004 року зазначено, що продавцем вказаного приміщення є ОСОБА_2, якій останнє належало на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 10.04.2004 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 по реєстру за №1598, зареєстрованого у Реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»відповідно під реєстраційним номером 4752633(а.с.147-149, т.1).

Згідно журналу судового засідання від 29.10.2009 року ОСОБА_2 залучена до участі у справі у якості другого відповідача(а.с.122, т.1).

Як видно із справи, в підтвердження заявлених вимог та розміру завданої шкоди ОСОБА_3 надав висновок про вартість об'єкту оцінки від 08 травня 2007 року - квартири АДРЕСА_2, складений оцінювачем ТОВ «НВП «ФТЕ»(а.с.181-194,208-238, т.1), технічний висновок за результатами обстеження житлового будинку по вул.Барикадній, 11 за 2006 рік ПП «ДеКонструктор»(а.с.196-203, 239-246, т.1), а також звіт про оцінку вартості шкоди, спричиненої квартирі АДРЕСА_2, складений оцінювачем ПП «Компанія Делконс»від 21.06.2011 року(а.с.1-10, т.2), які містять дані щодо оцінки вартості квартири позивача в порівнянні з вартістю інших квартир, які продавались станом на травень 2006 року та у зв'язку із зміною вартості нерухомого майна.

Однак останні не містять даних, які б свідчили про те, що саме ОСОБА_2 провела роботи щодо пониження рівня підлоги на 0,5 м до рівня нижньої відмітки фундаментів зовнішніх стін в приміщенні №1 поз.1-20, загальною площею 296,4кв.м, що розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Барикадна, буд.11 та що саме з її винних дій будівля в цілому приведена в аварійний стан, небезпечний для життя мешканців та потребує негайного посилення фундаментів всіх стін або підвищення рівня підлоги до попереднього значення, що саме її діями завдана шкода майну позивача - квартирі АДРЕСА_2, та що розмір майнової шкоди становить 180 000грн.

При таких обставинах вказані висновки, як такі, що не містять інформації щодо предмета доказування, не є належними доказами в розумінні ст.ст.57,58 ЦПК України щодо неправомірних дій ОСОБА_2 та розміру завданої нею шкоди.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що саме в період, коли ОСОБА_2 була власником нежитлового приміщення №1 поз.1-20 загальною площею 296,4кв.м, що розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Барикадна, буд.11, були виконані зазначені позивачем роботи щодо пониження рівня підлоги на 0,5 м до рівня нижньої відмітки фундаментів зовнішніх стін у вказаному приміщенні №1.

Разом з тим, із доданого до апеляційної скарги висновку про технічний стан будівлі будинку №11 по вул.Барикадній в м.Дніпропетровську, складеного 03.06.2003 року доцентом кафедри Придніпровської державної академії будівництва та архітектури ОСОБА_8, вбачається, що будинок №11 по вул.Барикадній є старої дореволюційної побудови(середина 19-го століття). За період експлуатації(більше 100 років) будівля має фізичний знос конструкцій, цокольна частина будинку, висота стін якого становить 2,9 м, не експлуатувалась останні 20 років, має часткові руйнування(а.с.73-78, т.2).

Тобто, обставини щодо технічного стану будинку та висоти спірного нежитлового(цокольного) приміщення №1, наведені у висновку від 03.06.2003 року до придбання ОСОБА_2 приміщення №1 поз.1-20 загальною площею 296,4кв.м, що розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Барикадна, буд.11.

Зазначені у вказаному висновку обставини не були предметом дослідження суду першої інстанції.

Таким чином, наведені обставини свідчать, що при розгляді спору про відшкодування шкоди з зазначених позивачем підстав, суд неповно з'ясував обставини справи, права та обов'язки сторін, не взяв до уваги, що ОСОБА_3 не надав доказів, як це передбачено ст.60 ЦПК України, в підтвердження доводів про спричинення шкоди його майну діями ОСОБА_2 і прийшов до помилкового висновку про задоволення позову, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції на підставі п.1-4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням рішення про відмову ОСОБА_3 у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_2 на його користь 180 000,00грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10 000,00грн. на відшкодування моральної шкоди та понесених судових витрат у сумі 1730,00грн.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 вересня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 190 000,00грн., у тому числі 180 000,00грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10 000,00грн. на відшкодування моральної шкоди та понесених судових витрат у сумі 1730,00грн.,скасувати.

ОСОБА_3 в задоволенні зазначених вимог до ОСОБА_2 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -