Апеляційний суд Київської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Приходька К.П.

суддів: Таргоній Д.О.,Голуб С.А.,

при секретарі : Лопатюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «АВТО Інтернешнл» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2012 року у справі за позовом Дурноп»ян ОСОБА_1 до Дочірньго підприємства «АВТО Інтернешнл» про зобов»язання вчинити дії та стягнення неустойки та за зустрічним позовом Дочірнього підприємства «Авто Інтернешнл» фірми «ІМ Аутотрейд Холдінг ГмБХ» до Дурноп»яна ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за зберігання автомобіля та відшкодування витрат на проведення авто-технічної експертизи,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2011 року позивач пред»явив в суді названий позов, посилаючись на те, що відповідач протиправно ухиляється від проведення належної діагностики автомобіля позивача та від здійснення його гарантійного ремонту. З 05 січня 2011 р. позивач позбавлений можливості використовувати свій автомобіль за призначенням, оскільки він знаходиться на території СТО ДП «АВТО Інтернешнл» у розібраному стані. Висновки відповідача щодо причин несправності автомобіля позивача, якими була обгрунтована відмова у його гарантійному ремонті, є помилковими та безпідставними. Відповідач жодним чином не довів, що несправність автомобіля виникла внаслідок порушення позивачем правил користування ним або його зберігання, а тому безпідставно відмовив позивачеві у гарантійному ремонті автомобіля, висновки в Рекламаційному акті зроблені упереджено та передчасно, чим порушено його права як споживача.

ОСОБА_2 просив суд зобов'язати Дочірнє підприємство «АВТО Інтернешнл» здійснити гарантійний ремонт його автомобіля Маzda 6 МР8, номер кузова JМZGG82L601700694, і стягнути з ДП «АВТО Інтернешнл» код ЄДРПОУ 2005198 на користь позивача неустойку в розмірі одного відсотка вартості автомобіля за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) з 19.01.11, в розмірі 379407 грн.

Відповідач пред»явив зустрічний позов, якому просили стягнути з ОСОБА_2 на користь ДП «АВТО Інтернешнл» заборгованість з оплати витрат на проведення експертизи в сумі 7752 грн., заборгованість з оплати послуг за зберігання автомобіля в сумі 4590 грн., а також понесені судові витрати, посилаючись на те, що 5 січня 2011 року автомобіль ОСОБА_2 був доставлений на СТО ДП «АВТО Інтернешнл». При замірі контрольним щупом рівня моторної оливи в двигуні автомобіля була встановлена відсутність оливи на щупі, що зафіксовано в наряд-замовленні №8Т209277 від 05 січня 2011 року, а в бачку розширення була відсутня охолоджувальна рідина, внаслідок чого був складений Рекламаційний акт. В Рекламаційному акті спеціалістами ДП «АВТО Інтернешнл» був зроблений висновок про те, що недолік автомобіля Мазда 6 МРS, номер кузова НОМЕР_1, виник з вини ОСОБА_2, який своєчасно до належного рівня не поповнював рівень моторної оливи та охолоджувальної рідини і тому випадок не є гарантійним. Оскільки ОСОБА_2 не погодився з висновком спеціалістів ДП «АВТО Інтернешнл», які викладені в рекламаційному акті, на його вимогу була проведена авто-технічна експертиза. Таким чином, недолік автомобіля виник в результаті його експлуатації, а не з вини заводу-виробника, отже і ремонт автомобіля має здійснюватися не за рахунок продавця автомобіля. Вартість проведення авто-технічної експертизи, оплаченої ДП «АВТО Інтернешнл» на підставі рахунку №419/11/1569/18 від 15 лютого 2011 р. платіжним дорученням №1443 від 11 березня 2011 року становить 7752 грн. Крім того, в період з 8 червня 2011 року по даний час (85 діб станом на 31 серпня 2011 року) ДП «АВТО Інтернешнл» забезпечує відповідальне зберігання автомобіля ОСОБА_2, вартість якого, виходячи з існуючого тарифу 54 грн. за добу, становить 4590 грн. (85x54=4590). Таким чином, заборгованість ОСОБА_2 перед ДП «АВТО Інтернешнл» становить 12342 грн. і включає 7752 грн. - відшкодування витрат на проведення експертизи і 4590 грн. - за зберігання автомобіля.

Рішенням Переняслав-Хмельницького міськрайонного суду від 30 березня 2012 року позов Дурноп»яна В.Г. задоволено .

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. ДП «АВТО Інтернешнл» вважає, що постановлене судом першої інстанції рішення грунтується не на доказах, а на припущеннях та на упередженій оцінці судом обставин справи, на недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд з суб'єктивних мотивів вважав встановленими, на невідповідності висновків суду обставинам справи та наданим відповідачем доказам, а також на невірному застосуванні судом норм чинного законодавства.

Зокрема апелянт не погоджується із висновком суду в тій частині, що згідно Рекламаційного акта ДП «АВТО Інтернешнл» здійснив лише огляд двигуна, а не повну його діагностику, а тому не було виявлено конкретного виду несправності та їх причину.

У зв»язку з цим апелянт звертає увагу колегії суддів на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення відповідача в тій частині, що відповідно до ст. ст. 7 та 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» та п. 29 вищевказаного Порядку відповідач, як продавець товару, здійснює технічну оцінку заявленого недоліку автомобіля в межах визнання його як гарантійного або як не гарантійного недоліку. Вказані нормативні акти не передбачають будь-яку спеціально визначену технічну процедуру щодо здійснення діагностики двигуна автомобіля. Метод здійснення діагностики двигуна автомобіля, визначення обсягу дослідження, залучення технічних засобів та спеціалістів і інше визначає самостійно відповідач для кожного випадку окремо, в залежності від характеру несправності автомобіля.

У разі, якщо сторони не доходять до згоди щодо причини виникнення недоліку транспортного засобу, то, згідно ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» та у відповідності до п. 30 вищевказаного Порядку, питання про визначення причин втрати якості продукції вирішується з урахуванням висновку проведеної експертизи товару.

З метою дотримання процедур, що визначені законодавством, відповідач листом № 32 від 18 січня 2011 року запропонував позивачеві звернутися до відповідача із заявою щодо проведення такої експертизи за попередній рахунок відповідача і запропонував позивачеві сформулювати перелік запитань для експертного дослідження, тим самим максимально сприяючи позивачеві реалізувати свої права як споживача товару.

Позивач скористався цією пропозицією і листом від 21 січня 2011 року (додаток № 5 до заперечень проти позову) замовив здійснення експертного дослідження спірного автомобіля.

Також апелянт не погоджується із тим, що в основу свого рішення суд поклав роз'яснення в судовому засіданні експертами змісту поняття «експлуатаційні фактори» під якими експерти мають на увазі «як використання автомобіля позивачем, так і його технічне обслуговування і поточний ремонт, котрі здійснювалися на авторизованій станції технічного обслуговування відповідача. Доказів порушення саме власником автомобіля правил його експлуатації або зберігання в ході дослідження здобуто не було». При цьому надані відповідачем фактичні докази та доводи порушення саме позивачем правил експлуатації автомобіля суд взагалі не прийняв до уваги , а окремі докази та доводи невірно виклав, зокрема такий довід відповідача, що саме Позивач допустив експлуатацію автомобіля без належної кількості моторної оливи та охолоджуючої рідини. Обов'язок щодо дотримання їх рівня згідно до Інструкції з експлуатації покладається на позивача, що підтверджується Рекламаційним актом від 11 січня 2011 року, заявою-претензією Позивача від 14 січня 2011 року, висновком автотехнічної експертизи №1569/1626/11-18 від 27 травня 2011 року, в якому три експерти на стор. 5 експертного висновку вказують на те, «що верхні компресійні кільця втратили свою пружність, тобто«відпущені» (див фото 10), що свідчить про перегрів двигуна в період експлуатації».

Експерти в судовому засіданні пояснили, що такі наслідки можуть мати місце як і при інтенсивній експлуатації автомобіля так і при відсутності в належній кількості моторної оливи та охолоджуючої рідини у двигуні автомобіля.

Апелянт наголошує на тому, що є очевидним, загальновідомим і не потребує доказів той факт, що в результаті експлуатації будь-якого автомобіля без належної кількості моторної оливи та охолоджуючої рідини у двигуні настають негативні наслідки, в тому числі і перегрів двигуна автомобіля, оскільки він позбавлений засобів охолодження.

Натомість суд, нехтуючи такими суттєвими доказами та доводами вказує на те, що «Відповідач вдається до розширеного тлумачення та перекручування висновку автотехнічної експертизи, а також нічим не обґрунтованих припущень».

Крім того, апелянт звертає увагу Апеляційного суду на те, що останнє технічне обслуговування автомобіля із заміною моторної оливи та фільтра, Позивач здійснював 27 листопада 2010 року на 84 130 км. пробігу автомобіля, про що свідчить акт виконаних робіт № 372968 від 27.11.2010 р. Недолік виник 5 січня 2011 року при 89 126 км. пробігу. Таким чином, різниця пробігу автомобіля склала 4 996 км . З урахуванням норм витрат моторної оливи, які вказані в Гарантійній та сервісній книжці , витрати можуть становити 1л оливи на кожні 1300 км пробігу. Отже, Позивач мав би здійснити поповнення моторної оливи в обсязі 3,84 л.(4996 км.: 1300 км.), при загальному об'ємі оливи у двигуні 5,7 л.

Також на думку апелянта суд не взяв до уваги те, що на стор. 6 висновку автотехнічної експертизи №1569/1626/11-18 від 27 травня 2011 року експерти вказали на те, «що автомобіль такого класу як Мазда 6, тобто як автомобіль двигун якого досліджувався, призначений для експлуатації по дорогах з твердим покриттям, де піску, в такій кількості, щоб він міг потрапити в двигун, не має». А на стор 3. висновку експертизи експерти зафіксували, що «при огляді повітряного фільтру, пісок був виявлений в корпусі фільтра, а сам фільтр забруднений (див фото 3,4)».

Таким чином, встановлені факти свідчать про те, що спірний автомобіль використовувався в курних і запорошених умовах.

Відповідно до Інструкції з експлуатації, при експлуатації автомобіля в запорошених та курних умовах Позивачеві слід було б здійснювати заміну моторної оливи та фільтра через кожні 10 000 км. пробігу або раніше (додаток № 11 до заперечень проти позову).

Не відповідають дісним обставинам справи висновки суде про те, що позивач проходив технічне обслуговування «частіше, ніж через кожні 15000 км. пробігу, а саме в середньому через 12000 - 13000 км., що відповідає рекомендаціям, що містяться в Інструкції при експлуатації автомобіля в курних та запорошених умовах».

Як вбачається із виписки електронної сервісної книжки позивач здійснював технічне обслуговування автомобіля в проміжку між 12 000 - 15 000 км. пробігу, а не через 12000-13000 км, як помилково вказує суд.

Вимоги Інструкції з експлуатації щодо здійснення технічного обслуговування автомобіля через 10000 км пробігу або раніше при експлуатації автомобіля в курних і запорошених умовах є обов'язковими для дотримання. Фактично у попередні періоди Позивач звертався на станцію щодо проведення технічного обслуговування в проміжку 12 000 - 15 000 км, що є порушенням Позивачем періодичності технічного обслуговування автомобіля, а саме перепробіг склав щонайменше 3000 - 5000 км. Також і після проведення останнього технічного обслуговування, Позивачеві слід було доставити автомобіль на станцію технічного обслуговування для здійснювання чистки та при необхідності заміни повітряного фільтра менш ніж через 10 000 км. пробігу. При виконанні вимог виробника по частішій очистці та при необхідності заміни фільтра, піску в корпусі двигуна не було би, фільтр був би чистим і забезпечував би виконання своїх функцій. Оскільки експертами при огляді повітряного фільтру було встановлено і зафіксовано що «пісок був виявлений в корпусі фільтра, а сам фільтр забруднений (див фото 3,4)» , то цей факт саме свідчить що автомобіль не був своєчасно доставлений Позивачем на станцію технічного обслуговування для проведення чистки та підтверджує порушення технічного обслуговування автомобіля саме Позивачем.

Експерти досліджували спірний автомобіль в первинному стані як цілісний транспортний засіб і констатували що «всі навісні агрегати і механізми в закріпленому стані знаходяться на своїх штатних місцях, слідів підтікання мастила не виявлено». Недоліки двигуна встановлювалися експертами в процесі його поступового розбирання. Будь-яких невідповідностей вимогам завода-виробника чи технічного обслуговування, в тому числі і раніше виконаних робіт по заміні турбіни з аналогічних причин, експертами не було виявлено. В підтвердження вищенаведеного, експерти здійснювали фотофіксацію лише виявлених недоліків і невідповідностей.

Тому припущення суду про те, що «При цьому, неможливо виключити недоліки при заміні фільтра під час проведення технічного обслуговування на СТО», на думку апелянта, є безпідставним.

Відповідно до п. 11 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів, на споживача, у даному випадкуна Позивача, покладаються обов'язки щодо забезпечення експлуатації автомобіля згідно з вимогами експлуатаційної документації. А у разі порушення технічного обслуговування споживач (Позивач) втрачає право вимагати виконання гарантійних зобов'язань щодо його транспортного засобу.

Таким чином, умови експлуатації спірного автомобіля та періодичність технічного обслуговування автомобіля в залежності від наявності курних та запорошених умов визначає самостійно позивач. Експерти дійшли однозначного колегіального висновку про те, що недолік двигуна автомобіля виник не з вини заводу-виробника, а із-за експлуатаційних факторів. Оскільки фактори експлуатації Позивачем автомобіля пов'язані із експлуатацією автомобіля без належної кількості моторної оливи та охолоджуючої рідини, в курних та запорошених умовах, порушеннями періодичності технічного обслуговування, то недолік автомобіля виник беззаперечно саме з вини позивача, яка полягає в тому, що він не виконував роботи по заміні моторної оливи та масляного фільтру, а також перевірку стану повітряного фільтру з урахуванням застосовуваного ним режиму експлуатації автомобіля. З урахуванням зазначеного відповідач не може нести відповідальності за такі дії позивача.

Натомість суд, в супереч наявним фактам, робить інший висновок про те, що відповідачем «жодним чином не доведено, що споживачем порушено якісь правила користування, зберігання чи транспортування належного йому автомобіля».

Суд, посилаючись на ч. 9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», задовольнив вимоги Позивача і постановив рішення про стягнення з Відповідача неустойки в сумі 379407 грн. за 203 дні затримки усунення недоліку за період з 19 січня 2011 року по 10 серпня 2011 року.

Застосовуючи вказану норму суд не врахував те, що нарахування пені здійснюється при певних умовах.

Однією з таких умов є пред'явлення споживачем товару вимоги щодо безоплатного усунення недоліку.

Відповідно до ч. 9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» «безоплатне усунення недоліку товару повинно бути усунено протягом чотирнадцяти днів з дати пред'явлення споживачем вимоги або за згодою сторін в інший строк».

Процедура пред'явлення споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліку передбачена пунктом 20 Порядку гарантійного ремонту, згідно якого «підставою для розгляду вимоги споживача щодо виконання гарантійного ремонту ДТЗ є письмова заява споживача, що складається у довільній формі та має містити опис недоліку, з приводу якого звертається споживач, а також вимоги споживача».

Відповідно до листа Позивача від 21 січня 2011 року Позивач звернувся до Відповідача з вимогою щодо здійснення експертного дослідження спірного автомобіля, яке було завершене лише 3 червня 2011 року.

Таким чином, у вказаний період, за заявою та вимогою Позивача, здійснювалося експертне дослідження спірного автомобіля, а не його ремонт, що є підтвердженням безпідставного нарахування за цей період пені.

Крім того, відповідно до вищевказаних обґрунтувань та доказів, випадок із спірним автомобілем не відноситься до гарантійного.

Але навіть якщо б і мали місце підстави для стягнення неустойки, то відповідно до ч.З ст. 551 Цивільного кодексу України суд мав би зменшити розмір пені, оскільки він значно перевищує розмір збитків та мають місце інші обставини, які мають істотне значення.

Тому апелянту не зрозуміло, якими мотивами керувався суд під час задоволення вимоги про стягнення пені в розмірі 379407 грн., якщо при приблизній вартості відновлювального ремонту спірного автомобіля в сумі 25000 грн., розмір пені в 15 разів перевищує розмір прямих збитків, та в два рази перевищує первинну вартість спірного автомобіля, що, на думку апелянта, не має нічого спільного з оцінкою рішення суду як справедливого.

Апелянт просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову Дурноп»яна і задоволенні зустрічного позову

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 вересня 2008 року ОСОБА_2 придбав у Дочірнього підприємства «АВТО Інтернешнл», автомобіль Маzdа 6 МРS . Вартість автомобіля становила 186900 грн. з ПДВ. Відповідно до умов гарантійних зобов'язань продавець зобов»язувався здійснювати безкоштовний гарантійний ремонт автомобіля протягом 3-х років з дня його придбання, або до досягнення пробігу в 100000 кілометрів. З часу придбання автомобіля Позивачем дотримувались всі умови гарантійного обслуговування та експлуатації транспортного засобу, вчасно проводився технічний огляд на авторизованій станції технічного обслуговування Відповідача, про що є відмітки в Сервісній книжці.

02 січня 2011 р. в ході експлуатації автомобіля Позивача, пробіг якого становив близько 89000 км, в ньому виникла несправність, що проявилася у відсутності «тяги» двигуна, а також різкого стороннього запаху і задимленості моторного відсіку. Після виявлення зазначеної несправності автомобіль не експлуатувався. Пробіг автомобіля складав 89126 км.

Згідно пояснень ОСОБА_2. викладених в заяві-претензії від 14 січня 2011 року, автомобілем користувався ОСОБА_3, який 31.12.10р. здійснював поїздку по маршруту Київ-Львів, а 02.01.2011 р. у зворотньому напрямку Львів-Київ, а потім Київ-Бориспіль. Швидкість становила до 150 км/год., а по маршруту Київ-Бориспіль швидкість декілька кілометрів становила 200 км/год. В м.Борисполі після виявлення несправності ОСОБА_3 перевірив рівень моторної оливи у двигуні автомобіля, який не досягав навіть кінчика контрольного щупа. Після цього ОСОБА_3 було залито в двигун близько 1,5 л мастила. Однак навіть після цього рівень мастила не досяг мінімальної позначки контрольного щупа.

5 січня 2011 року автомобіль позивача був доставлений на СТО ДП «АВТО Інтернешнл». При замірі контрольним щупом рівня моторної оливи в двигуні автомобіля була встановлена відсутність оливи на щупі, що зафіксовано в наряд-замовленні №8Т209277 від 05 січня 2011 року, а в бачку розширення була відсутня охолоджувальна рідина, внаслідок чого був складений Рекламаційний акт. В рекламаційному акті зазначено, що проведений огляд двигуна, підтікання мастила та охолоджувальної рідини відсутні; під час роботи двигуна чутно сторонній стукіт; відсутнє моторне мастило на масляному щупі; охолоджуючої рідини в системі охолодження двигуна недостатня кількість; має місце масляний нагар на свічці 2-го циліндру; компресія у всіх циліндрах в межах норми. Спеціалістами ДП «АВТО Інтернешнл» був зроблений висновок про те, що недолік автомобіля Мазда 6 виник з вини власника, який своєчасно до належного рівня не поповнював рівень моторної оливи та охолоджувальної рідини і тому даний випадок не є гарантійним. Оскільки ОСОБА_2 не погодився з висновком спеціалістів ДП «АВТО Інтернешнл», які викладені в рекламаційному акті, на його вимогу було замовлене авто-технічне дослідження.

Експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз було проведене експертне дослідження на предмет встановлення виду і причин несправності автомобіля. Згідно з висновком авто-технічного експертного дослідження №1569/1626/11-18 від 27.05.2011 р.. при огляді встановлено, шо двигун, демонтований з автомобіля, зовні не ушкоджений, всі навісні агрегати і механізми в закріпленому стані знаходяться на своїх штатних місцях, слідів підтікання мастила не виявлено. При поетапному розборі двигуна було встановлене наступне:

у впускному колекторі виявлена наявність сторонніх твердих частинок, схожих на пісок.

*при огляді повітряного фільтру пісок був виявлений в корпусі фільтра, а сам фільтр забруднений.

*при демонтажі турбіни було встановлено, що вал, на якому знаходяться крильчатка самої турбіни та компресора, має великий боковий люфт. Крильчатка турбіни неушкоджена, а крильчатка компресора має сліди потертості, в корпусі на дотик відчувасгься виробка металу із-за тертя крильчатки компресора об корпус турбіни. Про вихід з ладу компресора турбіни двигуна свідчить втрата потужності двигуном, зазначена в заяві-претензії ОСОБА_2 як відсутність тяги двигуна. В даному випадку вихід з ладу компресора турбіни зумовлений експлуатаційними факторами, а саме наявністю частинок піску у впускному колекторі та в корпусі повітряного фільтру, а не браком виробника. Люфт вісі турбіни зумовив підвищену витрату моторної оливи, тертя крильчатки компресора об корпус став причиною виникнення сторонніх стуків.

* про підвищену витрату моторної оливи свідчить наявність значної кількості нагару на поршнях та впускних клапанах досліджуваного двигуна.

але при подальшому розборі двигуна слідів масляного голодування ні на кулачках розподільчого валу, ні на корінних та шатунних шийках колінчатого валу, ні на вкладишах не виявлено. Замір діаметрів шатунних шийок показав, що вони знаходяться в межах норми. В межах норми знаходяться і зазори замків компресійних кілець, що свідчить про задовільний стан циліндро-поршневої групи досліджуваного двигуна. Верхні компресійні кільця втратили свою пружність, тобто «відпущені», що свідчить про перегрів двигуна в період експлуатації. Поверхня дзеркала одного з чотирьох циліндрів має незначні подряпини, які на дотик ледь відчутні.

В Сертифікаті відповідності, котрий видається структурами омолгації, вказується на те, що автомобілі такого класу як Мазда 6, двигун якого досліджувався, призначені для експлуатації по дорогах з твердим покриттям, де немає піску в такій кількості, щоб він міг потрапити в двигун.

Експерт прийшов до висновків, що:

1,2. Люфт вісі турбіни зумовив підвищену витрату моторної оливи, а також тертя крильчатки компресора об корпус, і цей чинник став причиною виникнення сторонніх стуків двигуна.

3. Вказати причину надто низького рівня охолоджуючої рідини в даному випадку не представлясгься можливим, оскільки експертом не вимірювався.

4. Причина несправності двигуна автомобіля виникла із-за експлуатаційних факторів, а не з вини заводу-виробника (докладніше в дослідницький частині).

5. Після проведення належних ремонтних робіт двигуна та турбіни, автомобіль може бути повернутий в подальшу безпечну експлуатацію.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що експертизою підтверджено, що Відповідач неналежно здійснив діагностику двигуна автомобіля Позивача та виклав недостовірні відомості про вид і причини несправності у Рекламаційному акті 11.01.11, внаслідок чого безпідставно ухилився від здійснення гарантійного ремонту автомобіля у передбачені законом терміни.

Проте із такими висновками суду не можна погодитись з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» Виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором.

Гарантійний строк на комплектуючі вироби повинен бути не менший, ніж гарантійний строк на основний виріб, якщо інше не передбачено нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором.

Відповідно до ч.1, 9, 14 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

При пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк.

За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

Відповідно до п.15 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем);

Із наведених норм вбачається, що лише при наявності недоліків товару, які мають місце з вини виробника, споживач має право на їх безоплатне усунення, тобто гарантійний ремонт.

Як вбачається із експертного висновку, який досліджувався судом першої інстанції і достатньо повно викладений в рішенні суду, вина виробника у виникнення несправності двигуна автомобіля відсутня. При цьому експерт також зазначив, що несправність двигуна виникла із-за експлуатаційних факторів.

Суд виходив з того, що в судовому засіданні експерти пояснили, що під експлуатаційними факторами вони розуміють як власне використовування автомобіля за його призначенням, так і технічне обслуговування, а тому суд у своєму рішенні припустив, що не можна виключити те, що були допущені якісь-недоліки при заміні повтряного фільтра при проведенні технічного обслуговування автомобіля.

Не можна погодитись із таким висновком суду, оскільки рішення суду не може грунтуватись на припущеннях.

Позивач пред»являв позов виходячи із того, що проданий йому товар мав недоліки, усунення яких безоплатно виробник гарантував протягом гарантійного строку.

Оскільки виходячи із висновку експерта, автомобіль не мав недоліків, які мали місце з вини виробника, ці недоліки не могли бути усунуті в гарантійному порядку, тобто безоплатно.

Позивач не пред»являв вимог до СТО ДП «Авто Інтернешнл» з приводу неякісно проведеного обслуговуання його автомобіля, такі вимоги не були предметом розгляду в судовому засіданні, а тому припущення суду щодо того, що мало місце неякісна заміна фільтра знаходиться поза межами судового дослідження і не доведено доказами .

Натомість матеріалами справи підтверджується той факт, що позивач експлуатував автомобіль без достатньої кількості моторної оливи та охолоджуючою рідини, обов»язок контролю за наявністю яких у двигуні автомобіля лежить на ньому. Будь-яких доказів того, що моторна олива та охолоджуюча рідина були відсутні в автомобілі із-за наявності в ньому виробничих недоліків, або неякісно проведеного технічного обслуговування автомобіля,як-то підтікання оливи та охолоджуючої рідини в будь-яких місцях , витік цих рідин через незачинені отвори та інше, матеріали справи не містять.

Тому судова колегія погоджується із доводами апелянта в тій частині, що висновками експертизи у сукупності з іншими доказами, наданими відповідачем доведено, що саме з вини споживача виникла поломка автомобіля, а тому автомобіль не підлягав гарантійному ремонту.

Відповідно до ч.4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.30 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх засобів, затвердженого наказом Міністерства промислової політики України від 29 грудня 2004 року № 721, якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов»язаний відшкодувати продавцю витрати на проведення експертизи.

Виходячи із наведеного, судова колегія не може погодитись із висновками суду про відсутність вини відповідача в несправності автомобіля, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову Дурноп»яна В.Г.

З цих же підстав підлягає задоволенню зустрічний позов в частині стягнення з Дурноп»яна В.Г. на користь відповідача витрат на проведенні експертизи у розмірі 7752грн.

Позовні вимоги в частині стягнення з Дурноп»яна В.Г. оплати за зберігання автомобіля не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до наряду-замовлення від 05.01.2011 року, який підписали сторони вартість зберігання автомобіля на території СТО понад строк виконання замовлення становить 54 грн. з врахуванням ПДВ за добу.

Тобто в даному випадку йде мова про зберігання відремонтованого автомобіля, який власник автомобіля не забирає із СТО без поважних причин.

Враховуючи те, що автомобіль не був відремонтований, тобто замовлення не виконувалось, а зберігався у розібраному стані у зв»язку із виникненням спору, судова колегія не вбачає підстав для стягнення цих коштів, а тому у задоволенні зустрічного позову в цій частині відмовляє.

На підставі п.15 ст.1, ст. 7ч.4, ч.1,9,14 ст. 8, ст.17 Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Авто Інтернешнл» задовольнити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2012 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Дурноп»яна ОСОБА_1 до Дочірньго підприємства «АВТО Інтернешнл» про зобов»язання вчинити дії та стягнення неустойки відмовити.

Зустрічний позов Дочірнього підприємства «Авто Інтернешнл» фірми «ІМ Аутотрейд Холдінг ГмБХ» до Дурноп»яна ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за зберігання автомобіля та відшкодування витрат на проведення авто-технічної експертизи задовольнити частково.

Стягнути з Дурноп»яна ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «Авто Інтернешнл» фірми «ІМ Аутотрейд Холдінг ГмБХ» витрати на проведення авто-технічної експертизи у розмірі 7752 грн.

В задоволенні іншої частини зустрічного позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :