АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22-ц/490/399/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 19 Доповідач - Єлізаренко І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Єлізаренко І.А.,

суддів Ремеза В.А., Прозорової М.Л.,

при секретарі Біленькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 серпня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до фонду комунальної власності м.Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради, ОСОБА_5, треті особи Придніпровська товарна біржа, товарна біржа «Дніпродзержинська», обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації»про визнання договорів купівлі-продажу дійсними, визнання права власності на самовільно реконструйований житловий будинок,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2010 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися з позовом до фонду комунальної власності м.Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради, ОСОБА_5 про визнання договорів купівлі-продажу дійсними, визнання права власності на самовільно реконструйований житловий будинок.

В обґрунтування своїх вимог позивачі посилалися на те, що 01 квітня 1999 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3Н, діючого від свого імені та від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу №798 житлового будинку №334 по вул.Ціолковського в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, договір було укладено через Дніпродзержинську філію Придніпровської товарної біржі. 07 березня 2000 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку №334 по вул.Ціолковського в м.Дніпродзержинську, який було зареєстровано на товарній біржі «Дніпродзержинська». У 2000 році, користуючись своїм правом на розпорядження, володіння та користування, на власний розсуд ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (ОСОБА_4) здійснили за власні кошти реконструювання, перепланування вказаного житлового будинку та збільшили житлову площу на 8,4 кв. м., самовільно збудували літню кухню (Д-1), у зв»язку з чим загальна площа будинку становить 51,1 кв. м., а житлова 34,6 кв. м., тому на підставі ст.ст. 220, 316, 317, 320, 331, 392 ЦК України просили визнати дійсними договір купівлі-продажу №798 від 01 квітня 1999 року, житлового будинку №334 по вул.Ціолковського в м.Дніпродзержинську, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, діючого від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_6І та визнати дійсним договір купівлі-продажу №067 від 07 березня 2000 року 1/2 частини житлового будинку №334 по вул.Ціолковського в м.Дніпродзержинську, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а також визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 право власності на житловий будинок №334 по вул.Ціолковського в м.Дніпродзержинську, загальною площею 51,1 кв.м., житлова площа 34,6 кв. м. та літню кухню (Д-1).

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 серпня 2011 року позовні вимоги позивачів задоволено частково та визнано дійсним договір купівлі-продажу будинку №334 по вул.Ціолковського в м.Дніпродзержинську, укладений між ОСОБА_3, який діяв від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_6 та ОСОБА_5, зареєстрований в Дніпродзержинському філіалі Придніпровської товарної біржі 01 квітня 1999 року №798 та визнано дійсним договір купівлі-продажу будинку №334 по вул.Ціолковського в м.Дніпродзержинську, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований на товарній біржі «Дніпродзержинська»07 березня 2000 року №067. В задоволенні решти позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку №334 по вул.Ціолковського в м.Дніпродзержинську, укладеного між ОСОБА_3, який діяв від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_6 та ОСОБА_5, зареєстрованого в Дніпродзержинському філіалі Придніпровської товарної біржі 01 квітня 1999 року №798 та визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку №334 по вул.Ціолковського в м.Дніпродзержинську, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрованого на товарній біржі «Дніпродзержинська»07 березня 2000 року №067 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, який діяв від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_6, у Дніпродзержинському філіалі Придніпровської товарної біржі 01 квітня 1999 року було укладено договір №798 купівлі-продажу житлового будинку №334 по вул.Ціолковського в м.Дніпродзержинську загальною площею 45,3 кв. м., житлова площа 26,2 кв. м., який 05 квітня 1999 року було зареєстровано у бюро технічної інвентаризації м. Дніпродзержинська (а.с.12).

07 березня 2000 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на товарній біржі «Дніпродзержинська»було укладено договір №067 купівлі-продажу Ѕ частини житлового будинку №334 по вул.Ціолковського в м.Дніпродзержинську загальною площею 45,3 кв. м., житлова площа 26,2 кв.м., який 17 березня 2000 року було зареєстровано у бюро технічної інвентаризації м. Дніпродзержинська (а.с.11).

01 вересня 2006 року ОСОБА_6І уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_7 (а.с.23).

Задовольняючи позовні вимоги частково в частині визнання дійсними вищевказаних договорів купівлі-продажу житлового будинку, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні встановлено, що між сторонами було укладено вказані договори купівлі-продажу будинку по обопільній згоді, умови яких виконано та на підставі ст.220 ЦК України суд визнав вищезазначені договори купівлі-продажу будинку від 01 квітня 1999 року та від 07 березня 2000 року дійсними.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо, оскільки суд дійшов них через неправильне застосування норм матеріального права, що у відповідності до ст.309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Звертаючись з позовною заявою, позивачі просили визнати такі договори купівлі-продажу житлового будинку дійсними на підставі ст.220 ЦК України (а.с.4-6).

З матеріалів справи вбачається, що договори купівлі-продажу будинку №334 по вул.Ціолковського в м.Дніпродзержинську на товарній біржі було укладено 01 квітня 1999 року та 07 березня 2000 року відповідно, тобто до набрання чинності Цивільного кодексу України в редакції від 01 січня 2004 року і на який в своєму позові посилаються позивачі, а тому до правовідносин, які виникли між сторонами на вказаний період часу, не може застосуватися вказана норма закону.

Однак, суд першої інстанції на ці вимоги закону уваги не звернув та необґрунтовано до зазначених правовідносин застосував положення ст.220 ЦК України (в редакції 2004 року).

Крім того слід зазначити, що згідно ч.2 ст.15 Закону України «Про товарну біржу»від 10 грудня 1991 року угоди, зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»у редакції Закону від 01 липня 2004 року угоди з договорів купівлі-продажу нерухомого майна, які належним чином зареєстровані на біржі є підставою для реєстрації права на це майно.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 скасувати, як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з підстав, зазначених у позовній заяві, про визнання договорів купівлі-продажу житлового будинку дійсними відмовити.

Стосовно позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 права власності на житловий будинок №334 по вул.Ціолковського в м.Дніпродзержинську, загальною площею 51,1 кв.м., житлова площа 34,6 кв. м. та літню кухню (Д-1) слід зазначити, що позивачами самовільно було реконструйовано, переплановано будинок, самовільно збудовано літню кухню (а.с.7-10).

Статтею 30-1 Закону України «Про планування і забудову територій»прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів здійснюється приймальними комісіями. Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до закону.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів проводиться відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року, в якому зазначено, що прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, побудованих без наявності дозволу на виконання будівельних робіт до 31 грудня 2009 року, проводиться згідно декларації, особливості реєстрації якої та її форма визначаються Міністерством будівництва та житлово-комунального господарства.

В матеріалах справи відсутні докази щодо наявності документів на підтвердження того, що реконструкція будинку №334 по вул.Ціолковського в м.Дніпродзержинську та будівництво літньої кухні за цією ж адресою відбулося за наявності належного дозволу чи належно затвердженого проекту, а також відсутні докази щодо введення їх в експлуатацію.

Також будь-яких доказів на підтвердження того, що позивачі зверталися у встановленому законом порядку до органів виконавчої влади, місцевого самоврядування з питання введення реконструйованого будинку та самовільно збудованої літньої кухні в експлуатацію не надано.

За таких обставин суд першої інстанції правильно відмовив позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в задоволенні позову в частині визнання за ними права власності на самовільно реконструйований житловий будинок №334 по вул.Ціолковського в м.Дніпродзержинську, загальною площею 51,1 кв.м., житлова площа 34,6 кв. м. та самовільно збудовану літню кухню (Д-1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 серпня 2011 року скасувати частково.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до фонду комунальної власності м.Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради, ОСОБА_5, треті особи Придніпровська товарна біржа, товарна біржа «Дніпродзержинська», обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації»про визнання договорів купівлі-продажу дійсними - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Судді