АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22-ц/490/1520/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Єлізаренко І.А.

суддів Калиновського А.Б., Лисичної Н.М.,

при секретарі Керімовій Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Новомосковської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Новомосковське міжміське бюро технічної інвентаризації»про визнання права власності, зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Новомосковської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Новомосковське міжміське бюро технічної інвентаризації»про визнання права власності, зобов»язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що рішенням виконкому Новомосковської міської ради депутатів про дозвіл будівництва індивідуальних гаражів громадянам міста від 26 серпня 1970 року, ОСОБА_3 було дозволено будівництво індивідуального гаража за адресою: вул.Українська,2 в м.Новомосковську. Згідно рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради №488/2 від 16 жовтня 1987 року було надано дозвіл ОСОБА_3 на переоформлення гаража по вул. Українській, 2 в м.Новомосковську на її чоловіка ОСОБА_4 27 жовтня 1999 року її чоловік ОСОБА_4 помер. Після смерті чоловіка вона є законним спадкоємцем вищевказаного майна, тому на підставі ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України просила визнати за нею право власності на гараж, розташований за адресою: Дніпропетровська область м.Новомосковськ вул.Українська, 2, в порядку спадкування після смерті чоловіка та зобов»язати Комунальне підприємство «Новомосковське міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати за нею право власності на вказаний гараж.

Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2011 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Новомосковської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Новомосковське міжміське бюро технічної інвентаризації»про визнання права власності, зобов»язання вчинити певні дії.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення та задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради депутатів трудящих №7/518 від 26 серпня 1970 року про дозвіл будівництва індивідуальних гаражів, було надано дозвіл ОСОБА_3 на будівництво індивідуального гаража на території двору будинку по вул.Українській №2 (біля існуючого гаража гр.ОСОБА_5) в м.Новомосковську (а.с.17).

Згідно виписки з рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області №488/2 від 16 жовтня 1987 року було надано дозвіл ОСОБА_3 на переоформлення гаража, розташованого в дворі житлового будинку №2 по вул.Українській на ОСОБА_4 (а.с.16).

Позивач ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (а.с.15).

27 жовтня 1999 року ОСОБА_4 помер (а.с.14).

Рішенням про відмову в державній реєстрації прав від 05 квітня 2011 року реєстратором КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» позивачу ОСОБА_2 було відмовлено в реєстрації права власності на вищевказаний гараж, оскільки її чоловік ОСОБА_4 за життя не оформив правовстановлюючі документи на гараж. (а.с.31).

У відповідності до ч.1 ст.524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом та за заповітом.

Перевіряючи доводи позивача суд встановив, що ОСОБА_2, після смерті її чоловіка ОСОБА_4, право власності на гараж у відповідності до закону, не оформила, будь-які правовстановлюючі документи відсутні.

Також в матеріалах відсутні будь-які документи, що підтверджують право власності померлого ОСОБА_4 на вищевказаний гараж.

Посилання позивача на рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради народних депутатів Дніпропетовської області №488/2 від 16 жовтня 1987 року, яким було надано дозвіл ОСОБА_3 на переоформлення гаража, розташованого в дворі житлового будинку №2 по вул.Українській на її чоловіка ОСОБА_4, встановлювало право користування ОСОБА_4 гаражем, а не визначає право власності за ним на гараж.

За таких обставин, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вірно встановив, що правовстановлюючі документи на вищевказаний гараж відсутні, гараж до експлуатації не приймався, документи, що підтверджують право власності померлого чоловіка позивача на земельну ділянку, на якій розташований гараж, відсутні.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до тлумачення чинного законодавства та переоцінки доказів і незгоди з висновками суду щодо їх оцінки, тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Судді