Справа 2-578/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

06 квітня 2012 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Мельник І.О.

при секретарі - Бондар Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства «Рось» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, в обгрунтування своїх вимог вказувала, що вона з 26.01.1999 року по 04.01.2010 рік працювала в ЗАТ «Рось» на посаді начальника відділу кадрів. Наказом п. 1 ст. 40 КЗпП України була звільнена з зазначеної вище посади. За період роботи відповідач не своєчасно виплачував заробітну плату, порушуючи вимоги ст. 43 Конституції України. Вказувала, що в період з 2006 року по 2010 рік відповідач не виплачував в Пенсійний фонд внески, які вираховували з неї, в зв'язку з чим пенсійний стаж позивачу не зарахований. Порушення законних прав позивача призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагають від неї додаткових зусиль для організації життя. Враховуючи зазначене вище, позивачка вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Просила сплатити на її користь не виплачену заробітну плату в сумі 24770,93 грн., 5000 грн. моральної шкоди та зобов'язати відповідача сплатити внески в Пенсійний фонд для нарахування пенсії та пенсійного стажу.

В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За згодою позивача ухвалюється; | рішення при заочному розгляді відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що з 26.01.1999 року по 04.01.2010 рік позивачка ОСОБА_1 працювала в ЗАТ «Рось» на посаді начальника відділу кадрів.

При звільненні позивачу не була виплачена заборгованість по заробітній платі, на час розгляду справи згідно довідки № 801 від 12.02.2010 року ЗАТ «Рось» заборгованість ОСОБА_1 по заробітній платі становить 24770,93 грн.

Згідно ст. 115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Згідно ст. 116 КЗпТ України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. у

Відповідно до ст.233 КзпП України у разі порушення законодавства про працю працівник має право звернутися до суду з позовом про захист порушеного права в тримісячний строк, а щодо стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Позивачка 04.01.201 Ороку була звільнена, остаточний розрахунок - невиплачену заробітну плату в сумі 24770,93 грн. не отримала по даний час, тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з підприємства боргу по заробітній платі обгрунтовані на законі та підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Із копії трудової книжки вбачається, що 04.01.2010 року ОСОБА_1 звільнена в зв»язку з ліквідацією товариства .

Обов'язок із виплати заборгованості із заробітної плати покладається на роботодавця незалежно від прохання працівника про вказану виплату.

Нормами ст.ст. 83, 94, 97 КЗпП України, ст. ст. 1, 15, 21 Закону України "Про оплату праці" передбачений обов'язок власника або уповноваженого ним органу в першочерговому порядку виплачувати працівникові заробітну плату за виконану ним роботу у разі звільнення працівника.

Що стосується відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд вказав, що сама по собі заборгованість із заробітної плати не може бути підставою для стягнення на користь позивача моральної шкоди, без підтвердження доказами тих наслідків, що свідчать про її заподіяння.

Заявляючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, позивач вказав, що у зв'язку з несплатою відповідачем заробітної плати у строки, визначені ст. 115 КЗпП України, у зв'язку з чим виникла заборгованість, він повинен докладати додаткових зусиль для організації свого життя та родини.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуючи стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації" редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, доведеним спричинення моральної шкоди позивачу, викликаної моральними стражданнями та переживаннями, в зв»язку з неотриманням заробітної плати за виконану роботу та відсутністю засобів до існування, оцінює її у 5000 грн.. яку стягує із відповідача.

Вважаючи доведеними позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача: 24770,93 грн. невиплаченої заробітної плати з 26.01.1999 року по 04.01.2010 рік, моральну шкоду в сумі 5000 грн., а всього 29770,93 грн. та 214,60 грн. судових витрат на користь держави.

Керуючись ст.ст. 11,57, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 116,117, 233 КЗпП України , п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про відшкодування .моральної ( немайнової шкоди )»

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства «Рось» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволити

Стягнути з закритого акціонерного товариства «Рось» на користь ОСОБА_1 -І' 24770,93 грн. заробітної плати. 5000 грн. відшкодування моральної шкоди, а всього 29770,93 грн.

Стягнути з закритого акціонерного товариства «Рось» на користь держави 214,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: