АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 2190/3584/2012
Справа № 22ц/2190/2562/2012р. Головуючий в І інстанції:
Категорія: 57 Доповідач: Цуканова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2012 року серпня місяця 20 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Цуканової І.В.,

суддів: Вейтас І.В., Радченка С.В.,

при секретарі Лукашевич Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Південенерго» на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 23 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південенерго» про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача з вимогою про стягнення суми боргу.

Позов обґрунтований тим, що у грудні 2006 року між відповідачем та гр.ОСОБА_3 було укладено договір про дольову участь в будівництві квартири № 45 у багатоквартирному житловому будинку № 131-А по вул.І.Куліка у м.Херсоні. У квітні 2008 року ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 свої права та обов`язки за вказаним договором, в зв`язку з чим між сторонами було укладено додаткову угоду до договору про дольову участь у будівництві, за умовами якої, відповідач зобов`язався побудувати та передати у власність позивачу квартиру № 45 у будинку за адресою: м.Херсон, вул.І.Куліка, 131-А, загальною площею 61 кв.м. Згідно умов договору вартість 1 кв.м. квартири становила 2227,50 грн., відповідно, за 61 кв.м. позивач сплатила 138622,50 грн. Проте, фактична площа отриманої позивачем квартири склала 54 кв.м., у зв`язку з чим розмір переплати становить 15907,05 грн. Вказала, що у добровільному порядку відповідач відмовляється повернути вказану суму переплати. Просила суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 15907,05 грн., три відсотки річних в сумі 1404,21 грн., інфляційні збитки в розмірі 5853,96 грн. та судові витрати.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 23 травня 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ТОВ «Південенерго» на користь ОСОБА_2 основний борг за договором № 341 про дольову участь в будівництві квартири від 21.12.2006 року про часткову участь у будівництві в сумі 15907,05 грн., три відсотки річних в сумі 1404,21 грн., інфляційні збитки в розмірі 5853,96 грн., витрати на правову допомогу в сумі 4700,00 грн.та судовий збір.

У своїй апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Південенерго» просить вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення,яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи.

В своїх письмових запереченнях представник позивача просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, як таке, що ухвалене з додерженням вимог закону.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 21 грудня 2006 року між Товариством з обмеженою "Південенерго" як забудовником та ОСОБА_3 укладено договір № 341 про дольову участь в будівництві квартири № 45 у багатоквартирному житловому будинку № 131-А по вул.І.Куліка у м.Херсоні, відповідно до умов якого забудовник зобов'язався побудувати на користь учасника та передати йому у власність вищезазначену квартиру, площа якої повинна складати 61 кв.м. (а.с. 5-6)

Згідно з додатковою угодою від 18.04.2008 року до договору № 341 від 21.12.2006 року про дольову участь у будівництві, укладеною між ТОВ "Південенерго", ОСОБА_2 та ОСОБА_3, останній передав позивачу свої права та обов'язки за договором № 341 від 21.12.2006 року. (а.с. 7)

Сторони домовилися, що вартість 1 кв.м. загальної площі квартири становить 2272,50 грн., що передбачено п.п. 2.2.1. договору № 341 від 21.12.2006 року. Таким чином, вартість 61 кв.м. склала 138 622,50 грн., які позивач сплатила на користь відповідача у повному обсязі 25 грудня 2006 року, що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів за № 332 від 15.12.2006р., № 328 від 21.12.2006р., № 299 від 21.12.2006р., № 304 від 25.12.2006р. (а.с. 15)

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01 жовтня 2008 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25 вересня 2008 року загальна площа квартири № 45 у будинку за адресою: м.Херсон, вул.І.Куліка, 131-А,становить 54 кв.м. (а.с. 12, 13)

Пунктом 2.2.1 Договору передбачено, що договірна вартість квартири № 45 у багатоквартирному житловому будинку № 131-А по вул.І.Куліка у м.Херсоні підлягає перерахунку на момент здачі будинку в експлуатацію, виходячи з фактичної площі квартири на підставі акту БТІ, після чого сторони здійснюють кінцеві взаєморозрахунки. При цьому вказані розрахунки здійснюються протягом трьох робочих днів з моменту отримання акту БТІ. (а.с. 5)

Різниця між договірною площею квартири та фактичною складає 7 кв.м., вартість 1 кв.м. згідно п.2.2.1 договору № 341 від 21.12.2006 року становить 2272,50 грн. Тобто, розмір надлишково сплачених позивачем коштів за договором складає 15907,05 грн.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідача вказану суму надлишково сплачених коштів 15907,05 грн., нараховані на неї річні та інфляційні збитки.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд повно, всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку зібраним по справі доказам та прийшов до вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги в частині застосування до вказаних правовідносин, що склалися між сторонами, загального трирічного строку позовної давності, до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки позивачем такий строк не пропущений. Витяг з Херсонського державного Бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на придбану квартиру позивач отримала 01 жовтня 2008 року, таким чином, початок перебігу строку слід обраховувати саме з цієї дати, що закріплено положенням ст.261 ЦК України. До суду за захистом своїх порушених прав та інтересів, позивач звернувся 16 вересня 2012 року (а.с. 2,3), що не є пропуском загального трирічного строку позовної давності, встановленого ст.257 ЦК України. Відповідно, товариство було зобов'язане провести перерахунок договірної вартості квартири і провести кінцевий розрахунок з позивачем до 04.10.2008 року, що передбачено п. 2.2.1 договору.

Безпідставними є також твердження апелянта про неправильність визначення судом розміру річних та інфляційних збитків, витрат позивача на правову допомогу оскільки ці твердження не підкріплені іншими розрахунками, які б свідчили про помилковість висновку суду щодо розміру вказаних сум.

Не приймаються до уваги і пояснення представника товариства в суді апеляційної інстанції про початок перебігу строку з дня отримання ним від БТІ схематичного плану будинку з експлікацією його внутрішніх площей, оскільки з його ж пояснень вбачається, що і документи позивачу не вручалися.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги належним чином не обґрунтовані, протирічать матеріалам справи і висновків суду не спростовують. Зазначені заявником обставини не можуть бути підставою для відмови в позові.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, відповідно до ст.308 ЦПК України це є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

З огляду на заяву представника позивача про розподіл витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн., понесених при розгляді справи в суді другої інстанції та підтверджених документально, то згідно положень ч.1 ст.304, ч.2 ст.88, п.4 ч.1 ст.315 ЦПК України така заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Південенерго» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 23 травня 2012 року залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Південенерго» на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 1000 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: