Справа № 2502/1391/12 Провадження № 22-ц/2590/3441/2012 Головуючий у I інстанції Демченко Л.М.
Категорія цивільна Доповідач - Іваненко Л. В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2012 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, представника ТОВ „ СТ „ Співдружність А - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю „ Сільськогосподарське товариство „Співдружність А на заочне рішення Бобровицького районного суду від 31 липня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю „ Сільськогосподарське товариство „Співдружність А про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Бобровицького районного суду від 31 липня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково, з ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю „ Сільськогосподарське товариство „Співдружність А стягнуто на користь позивача 6207 грн. 17 коп. матеріальної шкоди , 300 грн. морального відшкодування та 321 грн. 19 коп. судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю „ Сільськогосподарське товариство „Співдружність А просило скасувати вищенаведене судове рішення, мотивуючи свою вимогу тим, що заочне рішення суду, всупереч приписам ст.ст. 212, 213 ЦПК України, ґрунтується лише на поясненнях позивача, та не містить врахування фактичних обставин справи, наявних у матеріалах справи доказів, що мають істотне значення для розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Задовольнивши частково позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що факт самовільного використання відповідачем ТОВ „ СТ „Співдружність А земельної ділянки № 23/341 площею 7,05 га., належної на праві власності ОСОБА_5, встановлено постановою Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Чернігівській області від 23 грудня 2011 року, а відтак , за переконанням суду, відповідно до ст. 61 ЦПК України, встановлення указаного факту рішенням в адміністративній справі, не підлягає доведенню при розгляді інших справ. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд послався на положення ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, виходячи з того, що заподіювачем шкоди є відповідач.

Наведені висновки ґрунтуються на неповно зясованих обставинах справи, є наслідком невірного застосування норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим рішення суду не можна визнати законним та обґрунтованим, воно підлягає скасуванню.

Висновок суду про те , що обставини справи щодо особи заподіювача шкоди на підставі ст. 61 ЦПК України не підлягають доведенню, оскільки встановлені рішенням в адміністративній справі, з посиланням на постанову Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Чернігівській області від 23 грудня 2011 року, суперечить положенням ст. 61 ЦПК України. Відповідно до приписів указаної процесуальної норми підставою звільнення від доказування є постанова суду у справі про адміністративне правопорушення , відтак - таким документом не є постанова Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Чернігівській області, про що суд помилково вказав у своєму рішенні, і зазначені обставини справи підлягали зясуванню під час розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи питання про особу заподіювача шкоди, суд розглянув справу без участі представника відповідача, через що з належною повнотою не зясував всіх фактичних обставин справи, всупереч приписам ст.212 ЦПК України, не надав належної правової оцінки договору на виконання робіт, укладеному 1 березня 2011 року між ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю „ Сільськогосподарське товариство „Співдружність А та ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю „ Наташа-Агро ( а.с.105, 106), на підставі якого в районі знаходження земельної ділянки позивачки у 2011 році сільськогосподарські роботи з обробки землі та посіву сої проводились саме ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю „ Наташа-Агро, а не відповідачем у даній справі.

Враховуючи те, що ч.1 ст. 1166 ЦК України передбачено покладення відповідальності за шкоду, завдану майну фізичної особи, на особу, яка її безпосередньо завдала, стягнення судом шкоди, завданої майну позивача ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю „ Наташа-Агро під час виконання сільськогосподарських робіт відповідно до умов укладеного договору, з ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю „ Сільськогосподарське товариство „Співдружність А суперечить положенням вищенаведеної норми матеріального права.

Враховуючи те, що позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_5 предявлено до особи, яка не є відповідальною за шкоду, завдану її майну та особистим немайновим правам фізичної особи , підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, ст.158 ЗК України ст.ст.61, 303, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю „ Сільськогосподарське товариство „Співдружність А задовольнити.

Заочне рішення Бобровицького районного суду від 31 липня 2012 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю „ Сільськогосподарське товариство „Співдружність А про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: