Справа № 2-1543/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2011

Сихівський раонний суд м. Львов

в складі головуючої судді < Бойко < О. < М.

при секретарі Гулі А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Департаменту економічної політики Львівської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво,-

в с т а н о в и в :

позивачка звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок по вул.Пирогівка, 32 в м.Львові, площею 18 кв.м., зобовязати ОКП ЛОР „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки здійснити державну реєстрацію права власності на вказаний будинок. В обгрунтування позову покликається на те, що земельна ділянка, на якій збудований спірний будинок, була надана їх сім»ї у 1946 р. після переселення з Польщі на територію України, з цього часу вона нею і користується, а у 1982 р. на ній було побудовано будинок. Незважаючи на тривале та постійне користування земельною ділянкою та будинком жодних правовстановлюючих документів на них немає. У 2008р. розпочала процедуру оформлення права власності на будинок в адміністративному порядку, погодила узаконення будівництва з компетентними органами, однак, оформленню права власності перешкоджає неврегульованість питання землекористування, вирішенню якого перешкоджає наявність на земельній ділянці самочинно збудованого будинку.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, додатково пояснивши, що для вирішення питання землекористування звернулась до управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин із заявою про передачу у власність земельної ділянки для обслуговування самовільно збудованого будинку по вул. Пирогівка, 32 в м.Львові. Однак, така повернута без розгляду із роз»ясненням необхідності надати до такої заяви копію розпорядження голови районної адміністрації чи рішення суду про узаконення самовільного будівництва або копію рішення Сихівської районної адміністрації щодо можливості технічної експлуатації житлового будинку. Проте, Сихівська районна адміністрація прийняла розпорядження про демонтаж самочинно збудованого будинку та роз»яснила позивачу право на звернення до суду із даним позовом. Оскільки узаконенню будинку перешкоджає неврегульованість питання землекористування, а передачі земельної ділянки у власність перешкоджає наявність самочинного будівництва, вирішення спору в адміністративному порядку є неможливим. Враховуючи те, що технічний стан збудованого будинку відповідає необхідним вимогам, побудований на земельній ділянці, яка знаходиться у фактичному користуванні позивача з 1946р., не порушує прав та інтересів інших осіб просить визнати за позивачем право власності на нього.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що самочинне будівництво спірного будинку здійснене без належного дозволу, без належно затвердженого проекту та на земельній ділянці, що знаходиться у комунальній власності. Питання погодження самочинного будівництва врегульовано відповідним Положенням, затвердженим рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради, відповідно до якого є можливим прийняття рішення про погодження такого будівництва, за наявності всіх необхідних погоджень та документів. Однак, позивачка у вказаному порядку до Львівської міської ради не зверталась. Вважає позов безпідставним, а тому просить відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи ОКП "БТІ та ЕО" в судове засідання не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, з"ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст.376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Судом встановлено, що будинок №32 по вул. Пирогівка в м.Львові збудований у 1982 р., земельна ділянка на якій знаходиться будинок надана у користування сім»ї позивача при переселенні із Польщі на територію України у 1946 р. Зазначене стверджується архівними довідками №С-4257-00/4 від 15.08.2000р., №Г-48о-08/п від 11.04.2008р. та №З-1389 від 12.06.2008р., актом складеним ТзОВ ЖЕП «Стимул Сихів», копією технічного паспорта на спірний будинок. Довідкою №1417 від 01.07.2008р., виданою виконкомом Зубрянської сільської рали Пустомитівського району Львівської області стверджується належність сім»ї позивача житлового будинку в с. Пирогівка та перебування в їх особистому користуванні земельної ділянки площею 0,10 га.

Згідно поверхового плану будинковолодіння № 32 по вул.Пирогівка в м.Львові та технічного паспорта на вказаній земельній ділянці наявна самочинна забудова.

Як вбачається із листа Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування львівської міської ради №21561 від 17.10.2011р. позивачка 20.09.2011р. звернулась із заявою про передачу у власність земельної ділянки для обслуговування самовільно збудованого житлового будинку по вул.Пирогівка, 32 в м.Львові, яка була їй повернута у зв»язку із відсутністю ряду документів, в т.ч. і документу щодо вирішення питання із самочинним будівництвом (розпорядження голови районної адміністрації чи рішення суду про узаконення самовільного будівництва або копію рішення Сихівської районної адміністрації щодо можливості технічної експлуатації житлового будинку). Згідно листа №34/3-Г-461 від 16.05.2011р. Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради 21.11.2008р. прийнято розпорядження «Про демонтаж самочинного збудованого будинку №32 по віл.Пирогівка в м.Львові»та позивачеві роз»яснино право на звернення до суду на підстав ст.376 ЦК України.

Відповідно до технічних висновків, складених спеціалістами ДП ДНДПВІ «НДІпроекстреконструкція», будинок по вул.Пирогівка, 32 в м.Львові, згідно діючих норм, інструкцій та дежстандартів, одноповерховий, цегляний, розташований в кварталі малоповерхової індивідуальної забудови житлового будинку. Детальним обстеженням основних конструкцій будинку та інженерного обладнання встановлено, що загальний технічний стан будинку задовільний. Питання відповідності нормативним вимогам здійсненої забудови попередньо погоджено з Сихівським районним відділом ГУ МНС у Л/о та з ДЗ «Сихівська районна санітарно-епідеміологічна станція».

З огляду на наведене, суд вважає, що самочинна забудова здійснена позивачем на земельній ділянці, яка перебуває у її фактичному користуванні з 1946 р., без істотного порушення будівельних норм та правил, не порушує прав та інтересів інших осіб, а тому за нею слід визнати право власності право власності на самочинно збудований будинок по вул.Пирогівка,32 в м.Львові.

В частині вимог про зобовязання ОКП ЛОР „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки здійснити реєстрацію права власності на спірний будинок слід відмовити з огляду на те, що рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна являється правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно, що свідчить про відсутність на даний час підстав для зобовязання до таких дій. Крім того, така вимога заявлена до третьої особи, яка в силу процесуального статусу не відповідає за позовом.

На підставі ст.ст.334, 376 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

позов задоволити частково. Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудований житловий будинок, загальною площею 18 кв.м., по вул. Пирогівка, 32 в м. Львові .

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: