АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ

Провадження № 22-ц/491/1036/12 ОСОБА_1
Категорія № 24 (І) Доповідач Карнаух В.В.
У Х В А Л А

03 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді : Карнаух В.В.,

суддів : Братіщевої Л.А., Остапенко В.О.,

при секретарі Євтодій К.С.,

за участю: представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2012 року по спарві за заявою Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за спожитий природний газ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16лютого 2012 року відмовлено Публічному акціонерному товариству «Криворіжгаз» ( надалі- ПАТ «Криворіжгаз») у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за спожитий природний газ.

В апеляційній скарзі ПАТ «Криворіжгаз» , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права , ставить питання про скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для розгляду.

Зокрема вважає, що судом не враховано положення ч.2 ст. 267 ЦК України, яка передбачає прийняття заявипро захист цивільного права або інтересу незалежно від спливу строку позовної давності.

Також не враховано , що боржник має право відповідно на підставі ст. 105 ЦПК України, подати заяву про скасування судового наказу, якщо вважає вимоги заявника не обґрунтованими.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції керувався п.2 ч.З ст. 100 ЦПК України та виходив з того, що із заяви та поданих документів вбачається спір про право, оскільки заявник просить стягнути заборгованість за спожитий природний газ за період, що перевищує строк позовної давності, передбачений ст.256 ЦК України.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно п.13 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг або інших письмових доказів, підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосуванню тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви при видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Згідно п.9 вищезазначеної Постанови наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийняті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги документів, доданих до заяви.

Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України.

Як убачається із заяви про видачу судового наказу ПАТ «Криворіжгаз» звертаючись до суду 15 лютого 2012 року ставить вимоги про про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.11.2008 року по 01.10.2011 рік в сумі 5808,77 грн., 1152,40 грн. інфляційних витрат та 378,70 грн.- річних, з вимогами які виходять за строк позовної давності. Тому на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність спору про право в заявлених вимогах та обґрунтовано відмовив ПАТ «Криворіжгаз» у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вимогам процесуального законодавства, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» відхилити.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16лютого 2012року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільниї і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: