Справа № 2113/5258/12
Рядок № 26
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

29 жовтня 2012 р. м.Каховка

Суддя Каховського міськрайонного суду Херсонської області Валігурська Л.В., розглянувши матеріали заяви публічного акціонерного товариства «Приватбанк»про забезпечення позову в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 14621,07 грн. за кредитним договором від 16.10.2007 р., а також судові витрати в розмірі 241,60 грн.

Ухвалою від 29.10.2012 р. провадження в справі відкрито. Одночасно з поданням позовної заяви представником позивача було подано заяву про забезпечення позову. ПАТ КБ «Приватбанк»в своїй заяві просить накласти арешт на грошові кошти та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 шляхом заборони будь-яким способом укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. Обмежити відповідача у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, заборонити Відділу СГІРФО Орджонікідзевського МВ УМВС України в Херсонській області видачу відповідачу паспорта/проїзного документа, Адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів, обмежити боржника у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань.

Вивчивши матеріали цивільної справи приходжу до висновку про необґрунтованість та передчасність подання заяви про забезпечення позову, в задоволенні якої слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»№9 від 22.12.2006 р. розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За загальним правилом, заявник зобовязаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Проте, підстави викладені позивачем у заяві про забезпечення позову щодо можливих складнощів у виконанні рішення суду, є тільки його припущенням і жодними доказами по справі не підтверджені.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено позовні вимоги на суму 14621,07 грн., але суду не надано жодних доказів на підтвердження прав власності відповідача на майно, на яке має бути накладено арешт, а також наявність чи відсутність грошових рахунків, відкритих на імя останньої. Крім того не наведено жодних мотивів реальної загрози невиконання майбутнього рішення суду, у разі його задоволення.

Крім того, слід звернути увагу на ту обставину, що відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»від 30.03.2012 р. №5 заява про забезпечення позову у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, шляхом заборони виїзду відповідача за межі України не може бути задоволена, оскільки згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (ч. 2 ст. 152 ЦПК), оскільки відповідно до ст. 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 151-153, 208-210, 293 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

В задоволенні заяви публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:ОСОБА_2