Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 1715/8745/12
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2012 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Куцоконь Ю.П., перевіривши виконання вимог ст.ст.119,120 ЦПК України по справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті його дружини, а саме, на 1/4 частину квартири № 71 на вулиці С.Крушельницької,69 в місті Рівне.

З позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що ОСОБА_2 разом зі своєю дружиною ОСОБА_3, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співвласником квартири № 71 на вулиці С.Крушельницької,69 в місті Рівне, якому, як й іншим, належить по 1/4 частині вказаної квартири, про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 28 грудня 2000 року та рішення Рівненського міського суду від 07 червня 2010 року.

23 березня 2003 року ОСОБА_3 померла і після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/4 частину квартири.

Як зазначає сам позивач і про що свідчать додані до позову документи, на час смерті дружини позивач постійно проживав разом з нею та був зареєстрований за тією ж адресою, що і спадкодавець, а саме, у квартирі № 71 на вулиці С.Крушельницької,69 в місті Рівне. Крім того, в нотаріальну контору протягом встановленого шестимісячного строку із заявою про відмову від прийняття спадщини позивач не звертався, як не звертався в подальшому і з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України позивач є таким, що прийняв спадщину після смерті своєї дружини, про що позивач сам зазначає у своїй позовній заяві.

Вважаю, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно після смерті його дружини ОСОБА_3 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, як і судовому розгляду взагалі.

Відповідно до глави 7 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається громадянам нотаріусами за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у встановленому чинним законодавством порядку.

Питання про право на спадщину ОСОБА_1 може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом одержання свідоцтва про право на спадщину, для чого наявні всі необхідні умови. Його право на успадкування вказаного ним спадкового майна ніким не оспорюється.

Відповідно до розяснень, які містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі ж відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин, враховуючи розяснення, які містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги ОСОБА_6 про визнання права на спадкове майно після смерті дружини судовому розглядові не підлягають, а тому у відкритті провадження по справі необхідно відмовити.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Отже, обєктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Разом з тим, як слідує з обставин, викладених у позові ОСОБА_1, ніякого спору між ним та іншими особами, в тому числі і виконавчим комітетом Рівненської міської ради, щодо спадкового майна немає, жодних прав, свобод чи інтересів ОСОБА_1 з цього приводу ніхто не порушує та не оспорює.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі в звязку з тим, що вказані позивачем вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.2 ст.122, ст.ст.209,210,293,294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі разом із позовною заявою та всіма доданими до неї документами надіслати позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_7