Рівненський міський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2012 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі :

головуюча судця Крижова О.Г.

секретар Гриценюк М.А.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ТерКо Авто» про стягнення збитків та неустойки, -

встановив :

до Рівненського міського суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «ТерКо Авто» про стягнення збитків та неустойки в розмірі 129 299,40 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 01.10.2007 р. він уклав з відповідачем договір купівлі-продажу автомобіля, згідно якого відповідач продав йому новий автомобіль марки «Мітсубісі», модель «Outlander XL» 2.4 АТ, вартістю 199 905 грн., з б-річним гарантійним терміном, який обчислюється з дати реєстрації транспортного засобу. Реєстрацію придбаного автомобіля було здійснено на його імя 04.01.2008 р. та гарантія на автомобіль закінчується 04.01.2014р. В період гарантійного терміну під час експлуатації автомобіля позивач виявив в роботі автоматичної коробки переключення передач (АКПП) недоліки з приводу чого він 21.08.2012р. вперше звернувся до станції технічного обслуговування відповідача, працівниками якої було здійснено огляд та діагностику автомобіля, проведено роботи із заміни фільтра та мастила в АКПП, та при подальшій експлуатації автомобіля - 22.10.2012р. АКПП вийшла з ладу, з приводу чого позивач вдруге звернувся до станції технічного обслуговування відповідача, працівники якої за результатами проведеного огляду виявили приховані дефекти в АКПП - розсипався сепаратор підшипника, зявилася тріщина кришки корпуса варіатора в місці посадки шкіла, та усунення виявлених дефектів здійснюється шляхом заміни АКПП вцілому, оскільки виробником автомобіля не передбачено можливості здійснити заміну або ремонт дефектних деталей. З даного приводу позивач 31.10.2012 р. звернувся до відповідача з проханням здійснити гарантійний ремонт автоматичної коробки переключення передач в належному йому автомобілі, в задоволенні якого відповідач йому відмовив, мотивуючи тим, що закінчився термін гарантії, що й спонукало позивача звернутися до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив стягнути з відповідача збитки в розмірі 113 307 грн. та неустойку в розмірі 71 965, 80 грн. Пояснив, що в жовтні 2007 р. уклав з відповідачем, який є дилером та офіційним представником імпортера автомобілів марки «Мітсубісі» в Тернопільській області, договір купівлі-продажу автомобіля та згідно існуючої на час укладення договору акційної пропозиції, вартість автомобіля наприкінці року була меншою від звичайної та термін гарантії був збільшений з 3-х до б-ти років, що було визначальним при здійсненні ним вибору при придбанні автомобіля вказаної марки. Зазначив, що автомобіль придбав в кредит, про що свідчить відповідна відмітка в свідоцтві про реєстрацію автомобіля. Після передачі йому автомобіля з відповідною документацією, ознайомившись з останньою, він виявив невідповідність щодо кінцевого терміну гарантії визначеного відповідачем як продавцем (3 роки), терміну гарантії, який раніше був ним заявлений (б років). Зазначив, що зменшений термін гарантії не віцповідав гарантійному терміну на автомобіль, який був визначений виробником автомобіля у сервісній книжці (б років), з приводу чого він звернувся до відповідача як продавця, представником якого було здійснено виправлення та термін гарантії продавця , привецено у відповідність із терміном гарантії виробника. Вказує, що під час експлуатації автомобіля в період дії гарантійних зобовязань відповідача, він в серпні 2012 р. виявив недоліки в роботі автоматичної коробки переключення передач (виражений сторонній механічний шум), роботи з усунення яких здійснювались на СТО відповідача як офіційного

сертифікованого дилера автомобілів марки «Мітсубісі», проте згодом 22.10.2012р. АКПП

?*¦

вийшла з ладу остаточно, з приводу чого він звернувся до відповідача з проханням здійснити гарантійний ремонт вказаного вузла, виконувати який відповідач відмовився. Позивач розмір збитків оцінює в сумі 113 307 грн., оскільки саме стільки становить вартість нової АКПП. З посиланням на ст.709 ЦК України, позивач, окрім збитків, також просив стягнути з відповідача неустойку за порушення 14-денного терміну безоплатного усунення виявлених недоліків, розмір якої згідно здійсненого ним розрахунку складає 71 965,80 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях проти позову. Пояснив, що гарантійні зобовязання відповідача щодо проданого позивачу автомобіля припинилися 05.01.2011 р., та вказівку на б-річний термін гарантії в друкованому тексті сервісної книжки переданої позивачу під час продажу автомобіля пояснив відсутністю на момент продажу інших сервісних книжок з вказівкою на менший 3-річний термін гарантії. Не оспорював факту виникнення несправностей в роботі АКПП в належному позивачу автомобілі та характеру і виду виявлених недоліків, виникнення яких пояснив недотриманням позивачем після закінчення 3-річного гарантійного періоду умов періодичного технічного обслуговування. Окрім того пояснив, що несправність АКПП в автомобілі позивача могла виникнути внаслідок експлуатації автомобіля з порушенням правил та умов експлуатації, наведених в інструкції (керівництві) з експлуатації автомобіля. Просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами та оглянуті у судовому засіданні докази, встановив наступне.

З матеріалів справи та пояснень сторін судом встановлено, що 01.10.2007 р. сторони уклали договір № 0110/1 купівлі-продажу автомобіля, згідно якого відповідач продав позивачу новий автомобіль марки «Мітсубісі», модель «Outlander XL» 2.4 АТ, вартістю 199 905грн., який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу було зареєстровано на імя позивача 04.01.2008р.

Згідно розхідної накладної № НОМЕР_1 від 05.01.2008р. та акту прийому-передачі автомобіля клієнтові від 05.01.2008р. (додаток № 1 до договору купівлі-продажу автомобіля № 0110/1 від 01.10.2007р.) відповідач передав, а позивач отримав- автомобіль марки «Мітсубісі», модель Outlander XL 2.4 АТ, код кузова JMBXTCW5W8Z006080 зі справною коробкою передач, окрім того разом з автомобілем позивачу було передано керівництво з експлуатації транспортного засобу та сервісну книжку.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується бланком замовлення на ремонт №ТА-00008691 від 21.08.2012р. і не заперечується відповідачем, позивач 21 серпня 2012 р. вперше звернувся до відповідача зі скаргами на роботу АКПП, усунення недоліків в якій відповідач здійснив шляхом зняття та встановлення АКПП з проведенням її компютерної діагностики, заміни мастила та фільтра в АКПП, та виконання вказаних робіт, їх перелік та якість підтверджуються нарядом замовлення на виконання робіт № ТА-00008980 від

21.08.2012р.

Вдруге відповідач зі скаргою щодо роботи АКПП звернувся 22.10.2012р., після того як автомобіль із увімкненим важелем селектора АКПП в положення «D» (рух) при натисканні на педаль газу не зміг зрушити з місця. Прийняття автомобіля на ремонт підтверджується бланком замовлення на ремонт № ТА-00010689 від 22.10.2012р., який містить вказівку про дату початку гарантії, водночас відмітка про закінчення гарантійного терміну при прийнятті автомобіля на ремонту у вищевказаному бланку замовленні відсутня.

З матеріалів справи та пояснень позивача судом встановлено, та не заперечується відповідачем, що у належному позивачу автомобілі виявлено несправність АКПП, яка повязана з тим, що розсипався сепаратор підшипника та зявилася тріщина кришки корпуса коробки передач в місці посадки шкіла.

З даного приводу 31.10.2012р. позивач- звернувся до відповідача з проханням повідомити його про причини виникнення виявленого недоліку в АКПП, з одночасною пропозицією у разі потреби провести автотехнічне дослідження з метою зясувати причини виникнення несправностей та наявності заводського дефекту, також просив здійснити гарантійний ремонт автомобіля, що підтверджується листом позивача адресованного та отриманого відповідачем 31.10.2012р.

Відповідач, не заперечуючи факту, характеру та кількості виявлених несправностей, відмовив позивачу у виконанні гарантійного ремонту, про що повідомив його листом від 05.11.2012р., зазначаючи про те, що гарантійні зобовязання ТОВ «ТерКо Авто» щодо належного позивачу автомобіля закінчилися 05.01.2011р.

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу наявності умов та підстав для здійснення відповідачем гарантійного ремонту належного позивачу автомобіля.

Згідно ч.З ст. 10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України.

При цьому, як передбачено в ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до загального правила, встановленого ч.2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, тягар доказування згідно з наведеними нормами розподіляється таким чином : позивач доказує наявність збитків (матеріальної шкоди) та їх розмір, а відповідач відсутність його вини у заподіянні таких збитків.

В свою чергу, продавець, виготовлювач товару, виконавець робіт (послуг) звільняються від відшкодування шкоди, якщо вони доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або порушення потерпілим правил користування або зберігання товару (результатів робіт, послуг) (ч.2 ст. 1209 ЦК України).

У відповідності до п.7.1 договору купівлі-продажу гарантійні зобовязання продавця (виробника), гарантійний термін експлуатації наводяться в експлуатаційній документації на автомобіль, сервісній книжці, якщо інше не визначено договором.

У разі, якщо протягом гарантійного терміну в автомобілі будуть виявлені дефекти, продавець (відповідач) за власний рахунок і власними силами зобовязується замінити або відремонтувати дефектні частини та усунути недоліки. Продавець (відповідач) звільняється від обовязку по безкоштовному гарантійному ремонту, якщо його фахівцями буде встановлено, що дефекти або недоліки виникли внаслідок порушення покупцем (позивачем) умов експлуатації, які викладені в експлуатаційній та іншій документації (п.7.3 договору купівлі-продажу).

Відповідно п.2 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів, затвердженого наказом Мінпромполітики України № 721 від 29.12.2004р., зареєстрованого в Мінюсті України 20.01.2005 р. за № 72/10352 (надалі - Порядок), гарантійні зобовязання і гарантійний термін експлуатації транспортного засобу встановлюються виробником і продавцем. Гарантійний термін, встановлений продавцем, не може бути меншим, ніж встановлений виробником.

Доводи представника відповідача в частині закінчення 05.01.2011р. терміну гарантії на автомобіль позивача суд до уваги не приймає, та наведені ним доводи спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з сервісної книжки на придбаний позивачем автомобіль (модель ОиЙапсіег ХЬ 2.4 АТ, код кузова ЛМВХТСШ5Ш8г00б080), гарантійний термін, визначений продавцем (відповідачем) становить б років (з 05.01.2008р. по 05.01.2014 р.), що узгоджується з б-річним гарантійним терміном, визначеним у цій же сервісній книжці виробником.

Твердження представника відповідача щодо здійснення позивачем виправлень згідно яких він самовільно виправив в сервісній книжці кінцевий термін гарантії, визначений відповідачем (продавцем), є голослівними та непідтверджені жодними доказами, а тому не заслуговують на увагу. Відповідач в ході судового розгляду клопотань про призначення почеркознавчої чи іншої експертизи з приводу виправлень в сервісній книжці не подавав, та наведені представником доводи суд розцінює як обраний відповідачем спосіб захисту своїх прав та інтересів.

В матеріалах справи відсутні та судом не здобуто доказів на підтвердження експлуатації позивачем належного йому автомобіля з порушенням правил та умов експлуатації, вказаної у відповідній інструкції з експлуатації транспортного засобу, складеної виробником. А тому повідомлені з цього приводу припущення представника відповідача згідно ч.4 ст.60 ЦПК України не можуть бути покладені в основу його заперечень проти позову.

Згідно із п.4 Порядку, закінченням терміну гарантійного ремонту вважається дата, коли уповноважена особа виконавця (згідно умов договору купівлі-продажу виконавцем робіт з гарантійного ремонту є відповідач) зробила у наряді-замовленні відмітку про виконання гарантійного ремонту.

Доводи представника відповідача про порушення позивачем порядку та умов періодичного технічного обслуговування в ході судового розгляду також свого підтвердження не знайшли та спростовуються наданими позивачем та дослідженими в судовому засіданні замовленнями на ремонт № ТА-00008691 від 21.08.2012р., № ТА-00010689 від 22.10.2012р., згідно яких дата початку гарантії 05.01.2008р., та в останніх як це передбачено п.4 Порядку відсутня вказівка про закінчення гарантійного терміну, а тому суд приходить до висновку, що позивач, передаючи 22.10.2012р. належний йому автомобіль для виконання ремонтних робіт, мав право на здійснення гарантійного ремонту свого автомобіля відповідачем.

Положеннями ст.ст. 678, 680 ЦК України передбачено право покупця на предявлення у передбачені строки вимоги до продавця з приводу недоліків товару та правові наслідки передачі товару неналежної якості.

Згідно 4.2 ст.679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

31.10.2012р. позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення гарантійного ремонту автомобіля.

Відповідно до п.29 Порядку, за результатами звернення позивача ним та представником продавця повинен бути складений рекламаційний акт, в якому встановлюються факти виходу з ладу певного комплектуючого механізму автомобіля та фіксується наявність чи відсутність гарантійного випадку. У випадку недотримання вимог технічної документації з боку споживача при користування автомобілем дані обставини підлягають обовязковому фіксуванню.

З пояснень сторін судом встановлено, що- всупереч зазначеній нормі, відповідач не повідомив споживача про час та місце огляду автомобіля, провів самостійно огляд та здійснив технічні заходи по встановленню причин виходу з ладу автомобіля.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що в автомобілі позивача виявлено істотний недолік, який робить неможливим використання позивачем транспортного засобу, та окрема заміна або ремонт підшипника та кришки корпуса автоматичної коробки переключення передач виробником не передбачено, та усунення виявлених недоліків виробник рекомендує здійснювати шляхом заміни АКПП вцілому.

Відповідно до п.5 ч.І ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової шкоди, внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків, у результаті порушення її цивільного права , має прав на їх відшкодування. Збитками визнаються втрати, яких особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Так як відповідач відмовляється виконати зобовязання з гарантійного (безкоштовного) ремонту автомобіля позивача, та вартість нової АКПП складає 113 307 грн., що підтверджується рахунком ТОВ «Альтра Авто» (дилер та офіційний представник імпортера автомобілів марки «Мітсубісі» в Рівненській області) № 40288 від 08.11.2012р., а тому суд приходить до переконання, що вимога позивача про відшкодування збитків є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.З ст.709 ЦК України вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем протягом 14 днів або, за домовленістю сторін, в інший строк. За кожний день прострочення продавцем усунення недоліків товару продавець сплачує покупцеві неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару.

Аналогічне положення міститься в ч.9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» та в п.23 Порядку.

Обставин з якими закон повязує можливість зменшення неустойки відповідач не повідомив, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню неустойка у розмірі, заявленому позивачем - 71 965,80 грн. (36 днів прострочення х 1999,05 грн. (199 905 грн. - вартість автомобіля х 1 %) = 71 965,80 грн.)

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214-215, 218 ЦПК України, -

вирішив :

Позов задовольнити.

Стягнути з ТОВ «ТерКо Авто» на користь ОСОБА_1 збитки в розмірі 113 307грн.

Стягнути з ТОВ «ТерКо Авто» на користь ОСОБА_1В неустойку в розмірі 71 965,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти ДНІВ З ДНЯ отримання КОПІЇ рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не будо подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирает законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя