Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2011 року Соломянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Зінченко С.В.

при секретарі Шолудченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4 про сунення перешкод в користуванні квартирою та виселення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить усунути перешкоди, що їй вчиняються відповідачами у користуванні її власним нерухомим майном, та виселити відповідачів з квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те, що відповідачі безпідставно проживають у цій квартирі, вчиняють сварки, погрожують позивачу та взагалі ведуть антисоціальний образ життя.

У судовому позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просила про їх задоволення.

Відповідачі у судове засідання не зявились без поважних причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. 22), а тому суд у відповідності до статті 224 ЦПК за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8-11).

Також позивач зареєстрована за цією адресою і є власником особового рахунку по комунальним послугам (а.с. 12).

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є донькою позивача, з якою в останньої виникли неприязні стосунки через її поведінку.

Згідно ст. 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст. 64 ЖК України до членів сімї власника квартири належать його (її) дружина (чоловік), їх діти та батьки. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сімї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обовязки, як наймач та члени його сімї.

Згідно ст. 157 ЖК України членів сімї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до части 1 статті 116 ЖК України якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачі ведуть антисоціальний образ життя, порушують громадський порядок і умови нормального співжиття, вчиняють сварки та конфлікти.

Вказане підтверджується письмовими поясненнями гром. ОСОБА_5, що долучені до матеріалів справи, зверненням позивача до органів МВС.

Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Таким чином, суд, з урахуванням викладеного вище, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що позивач вважає неможливим своє спільне проживання з відповідачами, посилаючись на те, що вони є сторонніми друг другу особами, згоди на проживання відповідачів в своїй квартирі позивач давати не бажає через антисоціальний стиль життя відповідачів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 10, 27, 31, 60, 77, 88, 208, 209, 212, 214216, 224 ЦПК України, статтями 64, 65, 116, 156, 157 ЖК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4 про сунення перешкод в користуванні квартирою та виселення задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: