АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №2- 902/ 2011р.
Провадження № 22-ц/2090/5168 Головуючий 1 інст.- Назаренко О.В.
категорія недійсність правочинів Доповідач - Пономаренко Ю.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2012 року

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Пономаренко Ю.А.

суддів Черкасова В.В., Кукліної Н.О.

при секретарі: Каплоух Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 5 червня 2012 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, 3-тя особа: комунальне підприємство «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсним правочину та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И Л А:

02.07.2007 року до суду ОСОБА_1 подано позов до ОСОБА_3, 3-тя особа: комунальне підприємство «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», в якому позивач просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу будинку № 134, що розташований в м.Південне по вул.1-го Травня Харківського района Харківській області, що був укладений 4 травня 2007 року між ОСОБА_4, що помер 30 травня 2007 року і ОСОБА_3 з підстав того, що ОСОБА_4 на момент укладення договору купівлі-продажу не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними в силу тяжкого захворювання на рак та вживання сильнодіючих знеболювальних препаратів, а також просила суд визнати за позивачем право власності на спірний будинок в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4Й

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 5 червня 2012 року в

задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було повністю відмовлено, судові витрати були покладені на позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про задоволення позову, посилаючись на ті обставини, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального закону.

Вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд 1 інстанції обгрунтовано виходив з того, що правочин, а саме договір купівлі - продажу квартири відповідає вимогам чинного законодавства, достатніх доказів, які б вказували на те, що продавець на момент укладання договору не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними в силу тяжкого захворювання на рак та вживання сильнодіючих знеболювальних препаратів, позивачем суду не надано.

Судова колегія вважає, що такий висновок суду першої інстанції є правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 4 травня 2007 року ОСОБА_4 продав відповідачці ОСОБА_3К 12/25 частин домоволодіння, що розташоване в Харківській області, Харківському районі, м. Південне, вул. 1-го Травня, 134/30. Купівлю- продаж оформлено відповідним договором, посвідченим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_5 4 травня 2007 року.

Матеріали справи містять дані про те, що 30 травня 2007 року ОСОБА_4 помер.

Відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14568830 від 16.05.2007 року встановлено, що 12/25 частин домоволодіння, що раніше належали ОСОБА_4, який помер 30.05.2007 року, зареєстровані на праві власності за відповідачем ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 4.05.2007 року.

За витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14429350 від 03.05.2007 року інші 13/25 частин спірного домоволодіння належать на праві власності ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.2000 року.

ОСОБА_7 при вчиненні оспорюваної угоди купівлі- продажу частини будинку від 4 травня 2007 року, що належала ОСОБА_4 було надано нотаріусу заяву про відмову від першочоргової купівлі частини спірного будинку, яка міститься в матеріалах справи.

Згідно ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 203 ЦК України визначені загальні умови, дотримання який необхідно для дійсності правочину, зокрема встановлено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. При цьому згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Позов про визнання угоди недійсною було предявлено ОСОБА_1 з підстав того, що її батько - ОСОБА_4 вчинив правочин по відчуженню належної йому частини будинку у момент, коли він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними в силу тяжкого захворювання на рак та вживання сильнодіючих знеболювальних препаратів, посилаючись на ст.225 ЦК України.

Суд 1 інстанції, вірно відповідно до вимог п.2 ст.145 ЦК України призначив експертизу, оскільки призначення експертизи є обов'язковим у разі клопотання хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Відповідно до висновку експертів № 36 від 13.01.2012 року, згідно якого достовірно встановлено, що ОСОБА_4, який помер 30 травня 2007 року по наявним даним при житі ознак стійкого хронічного психічного розладу не мав і по своєму психічному стану під час оформлення договору купівлі-продажу 4.05.2007 року міг розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Зазначений висновок колегія суддів вважає обґрунтованим і повним, оскільки він ґрунтується на об'єктивній інформації, що міститься в історіях хвороб, експертами враховано як дані про психічний стан померлого, так і перебіг хвороби на рак. Достовірно також встановлено, що вживання трамадолу у терапевтичних дозах почалося після підписання договору, а саме з 10.05.2007 року.

За таких обставин суд 1 інстанції обрунтовно дійшов висновку, що медична документація не містить об'єктивних даних про наявність психічних захворювань, дієздатність ОСОБА_4, який помер 30 травня 2007 року підтверджується експертним висновком.

Враховуючи наведене, розглядаючи справу лише в рамках заявлених позовних вимог, суд 1 інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання правочину недійсним і відмову в задоволенні позовних вимог, в яких позивач просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу будинку між ОСОБА_4, який помер 30.05.2007 року і ОСОБА_3 з підстав ст.225 ЦК України.

Крім того, суд 1 інстанції вірно відмовив і в задоволенні інших позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно копії свідоцтва про народження позивача У-УР № 1204673 і копії свідоцтва про укладення шлюбу І-ВЛ № 386762 підтверджується, що позивач є дочкою померлого ОСОБА_4, а тому на підставі ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги після його смерті.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції, що самого факту того, що вона є спадкоємцем після смерті батька недостатньо для визнання за нею права власності на спірне домоволодіння, оскільки встановлено, що ні спірне домоволодіння в цілому, ні його частина не входять до складу спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_4, який помер 30 травня 2007 року.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права

При такому положенні судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст. 307, 308, п.1 ч.1 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 5 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -