Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-3154/2012 р. Головуючий у 1-й інстанції: Васецька В.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2012 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

суддів Дашковської О.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, сектору громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області про усунення перешкод в користуванні власністю, виселення, -

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що йому на праві власності належить квартира, розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Грязнова, 4 кв. 43.Право власності на зазначене нерухоме майно набуто позивачем відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування та зареєстровано в ОП ЗМБТІ.

В зазначеній квартирі зареєстрований та тривалий час без згоди власника проживає відповідач по справі ОСОБА_4, який є батьком позивача. Крім того відповідач ОСОБА_4 без погодження з позивачем вселив в спірну квартиру свою нову дружину - ОСОБА_5.

На цей час позивач має намір розпорядитись належним йому нерухомим майном, але наявність реєстрації відповідача в спірній квартирі перешкоджає йому розпоряджатися нерухомістю на власний розсуд, що змусило позивача звернутися до суду з цим позовом.

У зв'язку з чим позивач просив усунути йому перешкоди в користуванні і розпорядженні нерухомим майном, виселити із квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 і ОСОБА_5, зобов'язати сектор громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області зняти ОСОБА_4 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2012 року позов задоволено частково.

Усунуто перешкоди в користуванні і розпорядженні нерухомим майном квартирою № 43 в будинку № 4 по вулиці Грязнова в м. Запоріжжі та виселено ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_3. В іншій частині позову відмовлено.

ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити задовольнивши позов в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо виселення ОСОБА_4 суд обгрунтовно виходив з того, що позивач лише з підстав свого права власності на житло не має право виселяти інших осіб, які були поселені у цьому житлі з його згоди.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_3, є рідним сином відповідача, ОСОБА_4. ОСОБА_3 отримав у дар від свого батька ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 11.07.1996 року квартиру № 43 у буд.№ 4 по вул. Грязнова у м. Запоріжжі і став її власником. Відповідача у цій квартирі було зареєстровано у 1990 році, коли останній отримав у власність вказану квартиру в порядку приватизації.

Отже позивач і відповідач до перехіду права власності на вищевказану квартиру від одного до другого проживали у ній за обопільною згодою як члені однієї сімї.

При не згоді позивача як власника квартири на безоплатне користування відповідачем вказаною квартирою у відповідності до норм ст., ст. 156, 162 ЖК України застосовуються правила оплатного користування ними цим житлом.

У відповідності до норм ст.157 ЖК України виселення членів сім"ї, у тому числі і колишніх, які продовжують користування цим житлом передбачається у випадках, передбачених нормами ст. 116 ЖК України, зокрема коли останні систематично порушують правила співжиття, що унеможливлює для інших проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.

Матеріали справи не свідчать про те, що з боку відповідача мались систематичні порушення правил співжиття з застосуванням до нього у межах одного року не менш ніж двох заходів запобігання від органів правопорядку чи громадського впливу, а тому підстав для його виселення на підставі лише норм ст. 391 ЦК України не мається.

За таких обставин судова колегія ввадажє, що суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо ОСОБА_4.

В інішій частині рішення суду не оскаржувалося і тому перегляду не підлягає.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2012 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: