Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 1007/7090/2012
провадження № 2/1007/2376/2012
26 вересня 2012 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарях ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У липні 2012 року Публічне акціонерне товариство ВТБ Банк (далі ПАТ ВТБ Банк), яке є правонаступником усіх прав і обовязків Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк (далі Банк), звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 25 квітня 2008 року між Банком і ОСОБА_4 (далі Позичальник) був укладений кредитний договір № 12.37/08-СК.
Згідно із п. 2.1 кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення, плати за користування та цільового використання.
У п. 3.1 кредитного договору встановлено, що погашення кредиту та сплата процентів за його користування здійснюється в порядку та строки згідно із графіком повернення кредиту і сплати процентів, який є невідємною частиною кредитного договору.
Відповідно до п. 5.1 кредитного договору Позичальник зобовязаний повернути Банку отриманий кредит і сплатити проценти за користування кредитом у повному обсязі в строки та у порядку, встановленими кредитним договором.
Згідно із п. 5.5 кредитного договору незалежно від настання строку виконання зобовязань Позичальник зобовязаний повернути Банку кредит повністю та сплатити нараховану плату за користування кредитом у випадках невиконання Позичальником зобовязань за кредитним договором, прострочення більше трьох банківських днів виконання зобовязання щодо сплати кредиту та процентів за користування ним.
ОСОБА_3 виконав свої зобовязання за кредитним договором № 12.37/08-СК від 25 квітня 2008 року у повному обсязі, надав ОСОБА_4 кредитні кошти у вказаному вище розмірі, проте останній умови кредитного договору не виконує, кредит і відсотки за користування ним не сплачує.
У п. 8.1 кредитного договору сторонами визначено, що у разі прострочення виконання Позичальником зобовязань з погашення кредиту та /або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно із умовами кредитного договору більше трьох банківських днів Позичальник зобовязаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє на момент прострочення від суми прострочених зобовязань.
У звязку із заборгованістю Позичальника по сплаті процентів, крім пені, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України ОСОБА_4 повинен сплатити на користь Банку ще три проценти річних від простроченої суми.
Також 25 квітня 2008 року у забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_4 за кредитним договором № 12.37/08-СК між Банком і ОСОБА_5 (далі Поручитель) був укладений договір поруки № 12.37/08-ДП1, за умовами якого остання зобовязалася відповідати за виконання Позичальником зобовязань за кредитним договором та у разі невиконання та/або порушення ним своїх зобовязань перед Банком, погасити заборгованість за кредитним договором у повному обсязі.
Згідно із п. п. 4, 5 договору поруки у разі невиконання зобовязань за кредитним договором Поручитель і Позичальник відповідають перед Банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені, інших платежів, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків.
11 серпня 2011 року Банком направлялись Позичальнику і Поручителю листи-повідомлення, у яких вимагалось протягом трьох календарних днів погасити заборгованість по поверненню суми кредиту, включаючи нараховані проценти за користування кредитом і штрафні санкції за прострочення виконання зобовязань.
Однак зазначені вимоги відповідачі проігнорували, погашення наявної заборгованості за кредитом не здійснили.
Представник позивача ОСОБА_6 у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному вище, просила суд задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала.
Відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 повторно у судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не надходили.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
25 квітня 2008 року Відкрите акціонерне товариство ВТБ Банк, правонаступником якого є позивач ПАТ ВТБ Банк, і відповідач ОСОБА_4 уклали кредитний договір № 12.37/08-СК.
Відповідно до п. п. 3.1, 3.3 кредитного договору погашення кредиту та сплата процентів за його користування здійснюється в порядку та строки згідно із графіком повернення кредиту і сплати процентів, який є невідємною частиною кредитного договору, шляхом перерахування Позичальником у день настання виконання зобовязань за кредитним договором суми заборгованості у валюті кредиту на поточний рахунок Позичальника та списанням Банку сум заборгованості з цього рахунку на виконання зобовязань.
Згідно із п. 5.1 кредитного договору Позичальник зобовязувався повернути Банку отриманий кредит і сплатити проценти за користування кредитом у повному обсязі, в строки та у порядку, встановлених кредитним договором.
У п. 5.5 кредитного договору визначено, що Позичальник зобовязаний повністю повернути кредит та сплатити нараховану плату за користування кредитом, незалежно від настання строку виконання зобовязання у випадках невиконання Позичальником зобовязань за кредитним договором, незгоди Позичальника зі зміною розміру процентної ставки, запропонованої Банком, не сплати процентів за користування кредитом і кредиту згідно із графіком, якщо прострочення виконання цих зобовязань становить більше трьох банківських днів.
Відповідно до п. 8.1 кредитного договору у разі прострочення Позичальником зобовязань з погашення кредиту та /або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно із умовами кредитного договору більше трьох банківських днів Позичальник зобовязаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє на момент прострочення від суми прострочених зобовязань.
Прострочена заборгованість по сплаті процентів, пеня за несвоєчасну сплату кредиту і процентів, три проценти річних за весь час прострочення сплати кредиту і процентів Банком нараховані за період із 26 травня 2011 року по 03 травня 2012 року.
Крім зазначеного кредитного договору, 25 квітня 2008 року між Банком і ОСОБА_7 був укладений договір поруки № 12.37/08-ДП1.
Згідно із п. 1 договору поруки Поручитель поручилася перед Банком за виконання Позичальником зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюється кредитним договором № 12.37/08-СК від 25 квітня 2008 року і будь-якими додатковими угодами до нього.
У п. п. 4, 5 договору поруки сторонами передбачено, що у разі невиконання зобовязань за кредитним договором Поручитель та Позичальник відповідають перед Банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені, інших платежів, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків.
Відповідно до вимог ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання
У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Згідно із ч. ч. 1 і 2 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
У п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені).
Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
У ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно із вимогами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи неналежне виконання відповідачем ОСОБА_4 своїх зобовязань за кредитним договором № 12.37/08-СК від 25 квітня 2008 року, а також те, що відповідач ОСОБА_5 несе солідарну відповідальність за виконання зобовязань за цим кредитним договором, суд дійшов висновку, що позов ПАТ ВТБ Банк є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача із відповідачів у рівних частинах підлягає стягненню сплачений при подачі до суду позовної заяви судовий збір у розмірі 734 грн.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 11, 60, 88, 212 215, 224, 226 ЦПК України, суд
Стягнути із ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк судовий збір у розмірі по 367 (триста шістдесят сім) грн. 38 коп. із кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.
Суддя Дутчак І.М.