0538/2360/2012 2/0538/1043/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2012 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді -Копилова Л.В.,

при секретарі Єфремовій О.В.

з участю позивачів -ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників позивачів - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника відповідачів - ОСОБА_6,

прокурора Яхно В.А.

психологів -ОСОБА_7, ОСОБА_8

малолітньої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради про призначення опікуном,

та об'єднаними позовами: ОСОБА_2 до опікунської ради Орджонікідзевського району міста Маріуполя про призначення опікуном,

ОСОБА_3 до органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради про призначення опікуном,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради про призначення опікуном, посилаючись на те, що вона є бабусею малолітньої ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. Її онука є сиротою, в зв'язку зі смертю своїх батьків. Вона як рідна бабуся звернулася до служби у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації із заявою про призначення її опікуном над онукою, однак їй безпідставно відмовили і спочатку дитина була передана в родину свого дев'ятнадцятирічного брата ОСОБА_10. Однак на підставі рішення комісії з питань захисту прав дітей від 23 грудня 2011 року її онука відібрана з родини брата і тимчасово передана в сім'ю своєї тітки ОСОБА_2. ОСОБА_2 неодноразово судима, зокрема за шахрайство з квартирами, відбувала покарання реально, неодноразово змінювала прізвища і на даний час відносно неї розглядається кримінальна справа. На даний час їй надходять дзвінки на мобільний телефон від своєї онуки з проханням забрати її до себе, дитина при цьому плаче, повідомила їй, що її бабусі не віддадуть. Онука дуже прив'язана до неї і до її родини з народження, при житті своєї матері вони постійно спілкувалися з онукою. Її житлові умови, особисті характеристики досліджувались органом опіки та піклування і наданий висновок про те, що вона може бути опікуном. Однак через те, що орган опіки та піклування добровільно не розглядає питання про призначення її опікуном, то просить суд призначити тїї опікуном над малолітньою онукою - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до опікунської ради Орджонікідзевського району міста Маріуполя про призначення опікуном, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла її сестра -ОСОБА_11. Після смерті якої залишилася її неповнолітня дитина -ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина фактично з дня свого народження проживає з нею в її сім'ї. Вважає, що так як її племінниця залишилася сиротою і проживає з нею, її необхідно призначити опікуном. Вона турбується за дитиною, створила всі умови для її нормального розвитку і проживання, матеріально її забезпечує, не має шкідливих звичок і зможе дати племінниці пристойне виховання. Відповідно до висновку опікунської ради вона не може бути опікуном над своєю племінницею тільки через те, що раніше була судимою, однак відповідно до Конституції України вона не позбавлена цивільних прав, в тому числі і права бути опікуном. Просить призначити її опікуном над неповнолітньою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради про призначення опікуном, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла її рідна тітка ОСОБА_12, після смерті якої залишилася неповнолітня донька -ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є для неї двоюрідною сестрою. Дитина фактично проживає в їхній сім'ї і знаходиться на повному їхньому утриманні. Так як дитина тривалий час проживає в її сім'ї, вважає, що має право бути її опікуном, дитина почуває себе комфортно в сім'ї, вона постійно контролює її навчання в школі, цікавиться її життям, надає допомогу в навчанні, вона і її мати матеріально забезпечують дитину. В інтересах неповнолітньої ОСОБА_9, її психічного розвитку, вважає, що її необхідно призначити опікуном над сестрою, з урахуванням того, що дитина тривалий час проживає в їх сім'ї. Вона має постійне місце проживання, шкідливих звичок не має, фізично здорова, на обліках в наркологічному і туберкульозному диспансерах не перебуває. Просить суд призначити її опікуном над неповнолітньою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та доповнивши їх тим, що після смерті матері дитини, дитину у неї відібрали. Їй забороняють спілкуватися навіть по телефону і бачитися з онукою. Просить призначити її опікуном над онукою, так як зможе забезпечити дитині належний догляд, виховання і освіту.

Представник позивачки ОСОБА_4, яка діє на підставі довіренності, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 та доповнивши їх тим, що позивачка ОСОБА_1 як рідна бабуся малолітньої сироти - ОСОБА_9 бажає бути її опікуном, вона відповідає усим вимогам закону щодо можливості бути такою. Щодо позовних вимог ОСОБА_2, то вважає, що вони не підлягають задоволенню, так як вона неодноразово судима. 23 квітня 2007 року була засуджена за ч.4 ст.190, ст.356 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільнена 05.10.2007 року на підставі ст.408 КПК України. Засуджена за злочин, який є особливо тяжким, на даний час судимість непогашена. Крім того, згідно довідки про судимість 22 жовтня 2010 року до ОСОБА_2 була застосована міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту в зв'язку з порушенням відносно неї кримінальної справи за ч.3 ст.190 КК україни, однак постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 30.11.2011 року міра запобіжного заходу була змінена на заставу в сумі 17 500 грн., в зв'язку з чим ОСОБА_2 була звільнена з-під варти в залі суду. Вважає, що ОСОБА_2 не може бути опікуном над малолітньою ОСОБА_9.

Щодо призначення опікуном ОСОБА_3 то зазначила, що вона навчається, отримує пенсію, проживає в родині своєї матері і утримується за рахунок неї, тому сама не може бути опікуном над малолітньою.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та доповнивши їх тим, що малолітня племінниця ОСОБА_9 їй як рідна, проживає в її родині майже з народження, звикла до неї і її родини, їй цікаво у них. Вона займається її навчанням, вихованням, дівчина хоче жити в її родині.

Позивачка ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та доповнивши їх тим, що звернулася до суду з позовом, так як хоче, щоб її двоюрідна сестра -малолітня ОСОБА_9 залишилася в їх родині, дитина їй як рідна дочка, вона хвилюється за неї.

Представник позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_5, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні при розгляді справи позовні вимоги позивачів підтримала та доповнила їх тим, що хоча ОСОБА_2 і має судимість, однак вона не позбавлена батьківських прав. Дитина проживає в родині ОСОБА_2 Бабуся дитини -позивачка ОСОБА_1 не цікавиться дитиною, не спілкується з нею, школу не відвідує.

Представник відповідачів - ОСОБА_6, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги позивачів не визнала, пояснивши суду, що позов ОСОБА_1 не визнає, так як малолітня дитина ОСОБА_9 не бажала проживати в сім'ї бабусі, позивачка ОСОБА_2 не може бути опікуном так як має непогашену судимість. Щодо можливості призначення опікуном позивачки ОСОБА_3 то пояснила, що позивачка до органу опіки та піклування не зверталася, відповідні документи не досліджувалися, тому зробити висновок про можливість її бути опікуном неповнолітньої на даний час неможливо. Крім того, вона не має власних дітей, тому не має досвіду виховання.

Заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, думку малолітньої ОСОБА_9, дослідивши подані сторонами докази, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги і заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_14.

ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_15 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

ОСОБА_16 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_17.

ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в свідоцтві про її народження в графі «Батько» вказаний - ОСОБА_15, в графі «Мати» - ОСОБА_16.

Рішенням колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради № 179 від 27 липня 2011 року, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження надано статус дитини-сироти.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 23.12.2011 року вирішено негайно відібрати малолітню ОСОБА_9 із родини опікуна ОСОБА_10

ОСОБА_9 навчається в 1-Б класі, навчально-виховного комплексу «ліцей-школа № 14».

ОСОБА_1 за місцем свого проживання характеризується позитивно, алкогольними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, про що свідчать характеристики дільничного інспектора від 13.07.2011 року та від 20.06.2012 року та письмові пояснення сусідів - ОСОБА_18 та ОСОБА_19

13 вересня 2011 року та 25 січня 2012 року ОСОБА_1 зверталася із письмовими заявами до начальника служби по справам дітей Орджонікідзевської районної адміністрації про призначення її опікуном над малолітьною онукою- ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Члени сім'ї позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не заперечують проти того, щоб вона була опікуном над малолітньою ОСОБА_9, про що свідчать їх письмові заяви.

Згідно довідки комунального закладу «Міської поліклініки № 1» від 06 липня 2011 року, ОСОБА_1 за станом свого здоров'я може бути опікуном.

Згідно висновку про стан здоров'я від 04 липня 2011 року, ОСОБА_1 за станом свого здоров'я може бути опікуном, на обліках у нарколога, психіатра не перебуває.

Згідно висновків про стан здоров'я від 29.06.2011 року, ОСОБА_9 та ОСОБА_14 на обліках у нарколога, психіатра не перебувають.

ОСОБА_1 станом на 18 липня 2011 року засудженою за кримінальними справами не значиться, в розшуку не перебуває.

Згідно свідоцтва про право власності від 25.06.2001 року, ОСОБА_1 та членам її сім'ї на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.

З актів обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 11 липня 2011 року та 22 червня 2012 року, видно, що ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_1, квартира складається із 2 кімнат. Квартира в задовільному стані, для виховання та розвитку дитини - ОСОБА_9 буде своя кімната, є все необхідне - іграшки, речі, облаштоване окреме місце. Разом з ОСОБА_1 проживає ОСОБА_14, - пенсіонер та ОСОБА_15, зареєстрована, однак не проживає. В родині нормальні взаємовідносини. Всі члени родини ОСОБА_1 бажають, щоб дитина виховувалася в їх сім'ї.

Згідно довідки від 19 червня 2012 року управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні, отримує пенсію за віком, розмір якої за період з січня 2012 року по червень 2012 року склав 15 216,68 грн.

Згідно висновку служби у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, ОСОБА_1 може виконувати обов'язки опікуна стосовно дитини сироти ОСОБА_9, але враховуючи те, що малолітня ОСОБА_9 на момент проведення судового засідання не висловила думку суду з приводу того, чи хоче вона мешкати в родині бабусі, остаточне рішення залишено на розсуд суду.

Згідно висновку психолога Орджонікідзевського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради щодо передачі малолітньої ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження під опіку бабусі ОСОБА_1, за результатами проведеного дослідження, прихильності дитини до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 року народження не виявлено, але емоційна реакція дівчинки на бабусю є позитивною. ОСОБА_9 виявляє відкрите бажання спілкуватись з нею, від можливості проживання з бабусею категорично не відмовляється, але при цьому виказує відкрите бажання проживати в родині тітки ОСОБА_2 - вважає, що у бабусі вона буде нудьгувати та не буде мати можливості спілкуватись з двоюрідними братами та сестрами.

Психологом також відмічено, що за результатами дослідження, жоден з дорослих родичів дівчинки не є для неї авторитетом, але прабабуся -ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_5, займає особливе місце в серці дівчинки та є емоційно найближчою людиною для неї.

Згідно оцінки потреб дитини та здатності потенційного опікуна, піклувальника їх задовольнити, зробленої Орджонікідзевським районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради, фактів, які б робили неможливим розгляд питання встановлення ОСОБА_1 опіки над малолітньою -ОСОБА_9, немає.

Згідно висновку психолога Орджонікідзевського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради щодо психічного здоров'я потенційного опікуна та дитини, над якою мають намір встановити опіку, за результатами психологічного дослідження, ОСОБА_1 характеризується низьким рівнем тривожності -частих та інтенсивних переживань стану тревоги не спостерігається, жінка неагресивна, має середній рівень ригідності -не охоче змінює свої погляди та переконання. Потенційному опікуну властиві помірна товаристськість, деяка недовіра по відношенню до людей, енергійність, вміння відстоювати свої інтереси та досягати поставленої мети. Бабуся дитини має достатній рівень виховного потенціалу, поважає індивідуальність дитини, вважає необхідним схвалювати ініціативу та захоплення дитини, виказує до дівчинки любов та співчуття. Інші члени її родини - дідусь ОСОБА_14 позитивно налаштовані на встановлення опіки над онукою.

Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов сім'ї малолітньої ОСОБА_9, складених НВК «Ліцей -школою № 14» 29 грудня 2011 року та 12 січня 2012 року, видно, що малолітня проживає в сім'ї, яка складається з 5 осіб, проживає у родині ОСОБА_2 та ОСОБА_22, також проживають діти ОСОБА_23, ОСОБА_24, житлові умови добрі, дитина має все необхідне, опікуни пілкуються, виховують і надають дитині будь-яку допомогу.

З інформації, наданої директором НВК «Ліцей-школа № 14» видно, за висновками комісії і шкільного психолога малолітня ОСОБА_9 проживає в родині тітки ОСОБА_2 в добрих житлових умовах, має все необхідне, дорослі виявляють до неї турботу і надають допомогу та підтримку дитині. Адміністрація школи рекомендує призначити опікуном ОСОБА_9 її тітку ОСОБА_2

З характеристики, виданої 12.03.2012 року директором НВК «Ліцей-школа № 14» на ученицю 1-Б класу ОСОБА_9, видно, що ОСОБА_2 своєчасно приводить і зустрічає дитину зі школи, цікавиться поведінкою дитини і навчанням, допомагає і підтримує дитину, консультується з її класним керівником і психологом з усих питань, які виникають.

Як видно, з довідки про наявність судимостей ОСОБА_2, неодноразово судима за ч.3 ст.190, ч.ч.4 ст.ст.190, ст.356 КК України,

З акту обстеження умов проживання ОСОБА_2 видно, що вона має квартиру, яка складається з 3 кімнат, в квартирі для виховання та розвитку дитини створено всі умови, стосунки в родині доброзичливі, за результатами бесіди і ставлення членів сім'ї до рішення прийняти на виховання дитину - позитивне.

Згідно висновку про стан здоров'я від 29 грудня 2011 року, ОСОБА_3 на обліку у нарколога не перебуває.

Згідно висновку про стан здоров'я від 30 грудня 2011 року, ОСОБА_22 на обліку у нарколога не перебуває.

ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_22.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні ПФУ України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області, отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, розмір якої за період з серпня 2011 року по січень 2012 року склав 6 564,12 грн.

Згідно висновку про стан здоров'я від 11 січня 2012 року, ОСОБА_2 за станом свого здоров'я може бути опікуном, на обліках у нарколога, психіатра не перебуває.

Згідно довідки комунального закладу «Міської поліклініки № 1» від 11 січня 2012 року, ОСОБА_2 за станом свого здоров'я може бути опікуном.

ОСОБА_2 за місцем свого проживання характеризується посередньо, наркотичними засобами, алкогольними напоями не зловживає, про що свідчить характеристика дільничного інспектора.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні ПФУ України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області, отримує пенсію по по втраті годувальника, померлого внасідок загального захворювання, розмір якої за період з лютого 2012 року по липень 2012 року склав 5 302 грн.

Згідно довідки комунального закладу «Міської поліклініки № 1» від 27 липня 2012 року, ОСОБА_3 за станом свого здоров'я може бути опікуном.

Згідно висновку про стан здоров'я від 13 серпня 2012 року, ОСОБА_3 за станом свого здоров'я може бути опікуном, на обліках у нарколога, психіатра не перебуває.

ОСОБА_3 за місцем свого проживання характеризується позитивно, наркотичними засобами, алкогольними напоями не зловживає, про що свідчить характеристика дільничного інспектора.

Відповідно до ст.3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.243 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст.244 Сімейного кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа.

При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу, а це, зокрема: особи обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім'ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений Міністерством охорони здоров'я України; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров'я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров'я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути такими, особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини.

Відповідно до пунктів 3.1 - 3.2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерством охорони здоров'я України, Міністерством праці та соціальної політики України 26.05.99 за N 34/166/131/88, зареєстровани в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 р. за N 387/3680, при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов'язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину.

Стаття 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВРУ N 789-XII від 27.02.91 року, підписаною Україною 21 лютого 1990 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 12 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою ВРУ N 789-XII від 27.02.91 року, підписаною Україною 21 лютого 1990 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року визначено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованою Законом України № 69-У від 03.08.2006 року, підписаною Україною 25.01.1996 року, під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган:

a) визначає, чи має він достатньо інформації для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини, і в разі необхідності одержує додаткову інформацію, зокрема від суб'єктів батьківської відповідальності;

b) якщо внутрішнім законодавством дитина визнається такою, що має достатній рівень розуміння:

- упевнюється в тому, що дитина отримала всю відповідну інформацію;

- у відповідних випадках консультує особисто дитину (у разі необхідності - приватно) сам або через інших осіб чи інші органи в зрозумілий дитині спосіб, якщо це явно не суперечить найвищим інтересам дитини;

- надає можливість дитині висловлювати її думки;

c) приділяє належну увагу думкам, висловленим дитиною.

Відповідно до ст.171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може вислухати свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання.

В судове засідання на розгляд справи з метою з'ясування думки щодо можливості призначення та кого саме опікуном викликана малолітня ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, яка при розгляді справи пояснила суду, що їй подобається проживати в родині тітки ОСОБА_2, вона хоче проживати разом з тіткою та братами і сестрами, їй цікаво з ними проводити час, готувати уроки, читати книги. Її не обіжають. В школу до неї приходить хрещена, яка є тіткою -ОСОБА_2 і сестра. З тіткою вона запам'ятала всі цікаві моменти. З бабусею їй добре не було, однак не може пояснити чому.У бабусі їй не подобалося. Бабуся ОСОБА_1 ніколи до школи не приходила. Коли вона жила в родині брата ОСОБА_10, бабуся ОСОБА_1 до неї також не приходила.

У бабусі вона гуляла, з бабусею ходили на море, кормили чайок, однак їй не дуже подобалося. З бабусею книжок не читали.

Хоче жити в родині хрещеної - тітки.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_9 повною мірою здатна сформулювати власні погляди, вільно висловила ці погляди з усіх питань, які їй були поставлені сторонами по справі, прокурором та судом.

З'ясування думки малолітньої проводилося судом в присутності психолога Орджонікідзевського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради Кривень Л.О. та за клопотанням представника позивача ОСОБА_4, так як сторона по справі - позивачка ОСОБА_1 не довіряє психологу, який викликаний судом - незалежного психолога ОСОБА_8

Висловивши свою думку, психолог ОСОБА_8 пояснила суду, що питання, які були поставлені малолітній повністю відповідали її віку, однак був тиск на неї з боку позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підказували дитині, а перед цим дитину постійно тримали за руки, пригортали, жаліли, а це фізичний тиск. Бажання дитини у віці 8 років залежить від людей, які знаходяться поруч. Йде психологічний тиск, логічного мислення у дитини не має, йдуть емоції.

Проте суд не приймає до уваги пояснення незалежного психолога, так як психолог запрошений заінтересованою стороною по справі, тому виникають сумніви в його об'єктивності.

Психолог Орджонікідзевського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради Кривень Л.О. в судовому засіданні підтвердила суду те, що питання, які були поставлені малолітній повністю відповідали її віку і тиску на неї з боку учасників судового розгляду справи не було. Будь-яких сумнівів в об'єктивності даного психолога в суду не виникло.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про призначення їх опікунами малолітньої ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 з наступних підстав.

Щодо позовної заяви ОСОБА_1, суд вважає, що позивачка за особистими якостями, її здатністю до виховання дитини може бути опікуном малолітньої онуки, однак суд приділяє належну увагу думці, висловленій дитиною - малолітньою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка вільно і зрозуміло висловила свою думку про те, що в родині своєї бабусі вона проживати не хоче.

Крім того, позивачка ОСОБА_1 при розгляді справи не довела суду свого ставлення до дитини, того, що дійсно хоче виховувати онуку, приймати участь у її вихованні та навчанні.

Щодо позовної заяви ОСОБА_2, то слід зазначити, що так як в судовому засіданні встановлено, що 23 квітня 2007 року вона була засуджена за ч.4 ст.190, ст.356 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільнена 05.10.2007 року на підставі ст.408 КПК України, засуджена за злочин, який є особливо тяжким. Судимість непогашена та не знята в установленому законом порядку, то відповідно до ч.3 ст.244 Сімейного кодексу України, вона не може бути опікуном малолітньої ОСОБА_9.

Щодо позовної заяви ОСОБА_3, то суд вважає, що нею не представлено суду усих доказів, які підтверджують те, що вона може бути опікуном, зокрема: того, що вона не обмежена у дієздатності, не визнана недієздатною, раніше не була опікуном чи піклувальником та з її вини опіку чи піклування було припинено; позбавлена батьківських прав; доказів підтвердження факту наявності чи відсутності у неї судимості, постійного заробітку (доходу).

Крім того, ОСОБА_3 надала суду акти обстеження умов проживання родини своєї матері ОСОБА_2

Також суд вважає, що ОСОБА_3, якій на даний час 18 років, є студенткою професійно-технічного закладу, неодружена, дітей не має, проживає в будинку своєї матері разом з її родиною за рахунок коштів матері та своєї пенсії, не здатна самостійно виховувати малолітню дитину та забезпечувати її навчання, виховання та розвиток, а також створити дитині всі необхідні умови для того.

На підставі викладеного та керуючись Конвенцією про права дитини, ратифікованою постановою ВРУ N 789-XII від 27.02.91 року, підписаною Україною 21 лютого 1990 року, Європейською конвенцією про здійснення прав дітей, ратифікованою Законом України № 69-У від 03.08.2006 року, підписаною Україною 25.01.1996 року, ст.ст.212,243,244 Сімейного кодексу України, ст.ст.10,11, 60, 84, 88, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради про призначення опікуном, об'єднаними позовами ОСОБА_2 до опікунської ради Орджонікідзевського району міста Маріуполя про призначення опікуном, ОСОБА_3 до органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради про призначення опікуном, відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги, яка має бути подана до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Копилова Л. В.