Справа № 2011/8026/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2012 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

секретаря - Підлипенського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Харківської міської ради про управління майном дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду посилаючись на те, що з 2003 року перебувала у шлюбі з Відповідачем, ОСОБА_2. В цьому шлюбі народилась спільна з відповідачем дитина - донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В подальшому за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2011 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, судовим рішенням визнано, що донька ОСОБА_4 залишається мешкати разом з позивачкою ОСОБА_1 У даний час малолітня донька ОСОБА_4 є власником Ѕ (однієї другої) частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1, на підставі дублікату договору дарування від 01.06.2005р., посвідченого 01.06.2005р. приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5, реєстр №29. Зазначена квартира №334 має наступні характеристики: загальна площа 45,4 кв.м., житлова площа 27,1 кв.м. В цій же квартирі №334 зареєстроване місце проживання малолітньої ОСОБА_4 ОСОБА_3 разом з дитиною після розлучення припинили спільне проживання з відповідачем. Фактично, малолітня дитина ОСОБА_4 мешкає за іншою адресою разом з матірю та бабусею в квартирі АДРЕСА_2. На даний час у позивачки є можливість покращити майнові та житлові умови проживання її дитини, вирішити питання щодо відповідності власності дитини та її фактичного проживання. У позивачки є можливість придбати на імя дитини Ѕ (одну другу) частину трикімнатної квартири, в якій дитина на даний час фактично мешкає. Зазначена трикімнатна квартира АДРЕСА_3 має кращі показники площі: загальна площа 67,3 кв.м, житлова площа 47,2 кв.м. Крім того, позивачка зазначає, що необхідно привести реєстрацію місця проживання дитини у відповідності до її фактичного проживання: зняти дитину з реєстрації в квартирі АДРЕСА_4 та зареєструвати її в квартирі АДРЕСА_5.

В зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 в добровільному порядку відмовляється надати нотаріально посвідчену згоду на відчуження майна малолітньої дитини та на придбавання нерухомого майна на імя дитини, а також не надає згоди щодо зняття з реєстрації та реєстрації місця проживання дитини, дивачка просить усунути перешкоди у розпорядження права власності шляхом визнання за нею права та надання їй дозволу на відчуження Ѕ частки двокімнатної квартири АДРЕСА_1 від імені доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та придбання на імя дитини Ѕ частини трикімнатної квартири АДРЕСА_6 без згоди батька, ОСОБА_2 Також позивачка просить надати їй дозвіл самостійно без згоди батька дитини вирішити питання щодо зняття з реєстрації дитини та реєстрацію місця проживання дитини за іншою адресою.

В судовому засіданні представник позивачки повністю підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що малолітній дитині позивачки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 належить Ѕ частина двокімнатної квартири АДРЕСА_1, інша частина цієї квартири належить відповідачу, батьку дитини, ОСОБА_2 В зазначеній квартирі дитина не мешкає вже тривалий час. Фактично дитина мешкає разом із матір'ю в сусідньому будинку. Відповідач, батько дитини не бажає добровільно та спільно з матірю вирішити питання щодо відчуження нерухомого майна, яке належить дитині та придбання замість цього іншого майна на імя дитини, яке є більшим за площею. При цьому матір дитини зазначила, що за свій рахунок здійснить доплату відповідної різниці у вартості цього майна. Майбутній продавець трикімнатної квартири АДРЕСА_7, матір позивачки, надав попередню згоду на продаж Ѕ частки своєї квартири на користь дитини. Відповідач без будь-якого належної аргументації не надає необхідної письмової згоди для вирішення цього питання, уникає спілкування з цього приводу. Зазначеною бездіяльністю відповідач створює штучні та надумані перешкоди у розпорядженні права власністю дитині. Також відповідач безпідставно не надає необхідної згоди щодо зняття з реєстрації дитини там, де дитина не мешкає та реєстрації іі місця проживання за місцем фактичного знаходження.

Відповідач в судове засідання з'явився. Надав письмові заперечення проти позову разом з документами, що підтверджують заперечення проти позову.

В судове засідання представник відповідача не зявився. Відповідачем подано заяву про захворювання його представника без надання будь-яких підтвердних документів з проханням перенести розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.169 ЦПК України суд вважає, що неявка представника сторони з урахуванням обставин справи не є перешкодою для розгляду справи виходячи з наступного. Відповідачу за його клопотанням у попередньому судовому засіданні надавався строк більше місяця, з 01 серпня 2012 р. до 05 вересня 2012 р. для підготовки до судового розгляду справи та для надання письмових заперечень проти позову. Відповідні письмові заперечення відповідача проти позову вже подано до суду. Подальше перенесення розгляду справи суперечить праву на справедливий розгляд справи протягом розумного строку, передбаченого ст.6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Немає в даному випадку і порушення ст.59 Конституції України та рішення Конституційного Суду України №23-рп/2009 від 30.09.2009р. (справа про право на правову допомогу), оскільки для відповідача давався достатній та належний час для отримання правової допомоги, відповідач цим скористався, надав до суду письмові заперечення проти позову. В поданому позові не ставиться питання про позбавлення права власності відповідача або стягнення з нього грошових коштів, розглядається спір щодо управління майном дитини. Подальше затягування розгляду справи буде порушувати права дитини. Крім того, суд критично оцінює подання відповідачем заяви про перенесення розгляду справи саме у день судового засідання та ще й без надання будь-яких належних підтвердних документів. Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно користуватись своїми правами.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову, заперечує проти задоволення позовних вимог з тієї підстави, що позивачка перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною, зазначає про напружені відносини, також нібито позивачка не надала до суду попередньої згоди власника майна, яке пропонується придбати на імя дитини. Додатково, відповідач у судовому засіданні пояснив, що він не проти відчужити зазначену квартиру, але хоче буди впевненим, що матір дійсно придбає на ім'я дитини Ѕ частину трикімнатної квартири АДРЕСА_6.

Третя особа - орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Харківської міської ради до судового засідання на зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у відсутності його представника. Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Харківської міської ради надав до суду висновок щодо поданого позову, згідно якого розпорядження майном дитини ОСОБА_4, 2004р.н. її матірю ОСОБА_1 не суперечить інтересам дитини.

Суд, дослідивши надані сторонами докази, пояснення сторін, у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Позивач, ОСОБА_1 з 2003 року перебувала у шлюбі з відповідачем, ОСОБА_2. В цьому шлюбі у позивачки народилась спільна з відповідачем донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 В подальшому за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2011 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, судовим рішенням визнано, що спільна донька ОСОБА_4 залишається мешкати разом з позивачкою, її матірю.

Після розлучення дитина залишилась мешкати разом з матір'ю, з цього періоду у спірній квартирі АДРЕСА_8 лише відповідач. Зазначені обставини визнані відповідачем у справі і ніким не спростовані. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Спільна дитина, ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 01.06.2005р. є власником Ѕ (одна друга) частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1. Зазначена квартира №334 має наступні характеристики: загальна площа 45,4 кв.м., житлова площа 27,1 кв.м. В цій же квартирі №334 зареєстроване місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4.

ОСОБА_3 та відповідач припинили спільне проживання після розлучення, мешкати разом не бажають. Зазначені умови шкодять інтересам дитини, не сприяють її всебічному та гармонійному розвитку. В звязку з цим донька позивачки та відповідача мешкає разом зі своєю матір'ю в трикімнатній квартирі АДРЕСА_6. Відповідна трикімнатна квартира повністю належить на праві власності матері ОСОБА_3 ОСОБА_6. Ця трикімнатна квартира має наступні характеристики: загальна площа 67,3 кв.м, житлова площа 47,2 кв.м.

З метою покращення житлових умов та збільшення обсягу майнових прав дитини позивачка в січні 2012 року запропонувала відповідачеві спільно вирішити питання щодо управління нерухомим майном дитини, а саме: відчужити належне дитині нерухоме майно (Ѕ частину квартири АДРЕСА_1) та замість цього придбати на імя дитини Ѕ частину трикімнатної квартири АДРЕСА_6, при цьому сплату відповідної різниці у вартості відчужуваної та придбаної нерухомості та вартість оформлення позивач, мати дитини бере на себе. У разі необхідності позивачка пропонувала самостійно компенсувати, або домовитись зі своєю матірю про розстрочку сплати для придбання нерухомості на імя доньки.

На обмін нерухомості матір позивачки не погоджується в звязку з тим, що їй потрібні грошові кошти для постійного та тривалого лікування та для своїх особистих потреб. Про свою згоду відчужити половину трикімнатної квартири на ім'я онуки, малолітньої ОСОБА_4, 2004р.н. власниця надала відповідну нотаріальну згоду, нотаріальна копія якої долучена до матеріалів справи. Зазначене спростовує заперечення відповідача про відсутність відповідної попередньої згоди власника на відчуження свого майна на користь малолітньої дитини.

Відповідач, батько дитини ухиляється від вирішення зазначеного питання щодо спільного управління майном, не надає необхідної згоди в нотаріальній формі до органів опіки та піклування для укладення правочину щодо відчуження Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, а також не надає згоди в нотаріальній формі щодо придбання на імя дитини Ѕ частину трикімнатної квартири АДРЕСА_6. Зазначеною бездіяльністю відповідач штучно створює необґрунтовані перешкоди у розпорядженні майном дитини. Крім того, відповідач не надає згоди і для зняття з реєстрації місця проживання доньки та її реєстрації за новим місцем проживання, чим порушує права дитини щодо визначення її місця проживання разом з матір'ю та реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Доводи відповідача про перешкоджання спілкування із дитиною не стосуються предмету спору та крім того, не підтверджуються належними доказами.

Не знайшли свого підтвердження також доводи відповідача, що позивачка позбавить дитину власності на житло з наступних підстав. Третьою особою у справі, Органом опіки та піклування відповідне питання досліджувалось та висловлено свою позицію, згідно з якою права дитини не порушуються. Судом самостійно також не встановлено можливого порушення прав дитини, оскільки позивачка одночасно ставить питання не тільки про продаж, а ще й про купівлю частини саме тієї квартири, в якій дитина зараз фактично мешкає. Відповідачем на підтвердження своїх заперечень не надано будь-яких доказів, що дитина буде позбавлена прав на житло. Також суд враховує, що відповідач в судовому засіданні сам визнав, що він не проти відчуження частини квартири дитиною. Але бажає бути присутнім під час вчинення відповідних правочинів у нотаріуса. Зазначене фактично свідчить про часткове визнання позову відповідачем та спростовує подані ним же заперечення.

Проживання доньки у сусідньому будинку з відповідачем не перешкоджає відповідачу спілкуватись з нею. Відповідачем не надано до суду будь-яких доказів, що позивачка перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною. Будь-яких його звернень до органів опіки та піклування або до інших органів з цього приводу не подавалось, доказів звернення до суду також не надано. Крім того, судом встановлено, що питання виховання та спілкування відповідача з дитиною не є предметом поданого позову та не стосується предмету спору.

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України встановлено. що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні.

Відповідно до ст.ст.41, 51 Конституції України встановлено, що кожний має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Відповідно до ч.ч.1,2,4,5,6,7,10 ст.177 Сімейного кодексу України «Управління майном дитини»встановлено наступне:

1. Батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов'язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах.

2. Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав:

укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири;

4. Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.

5. Органи опіки та піклування можуть відмовити у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини з одночасним зверненням до нотаріуса щодо накладення заборони відчуження такого майна лише у випадках, якщо ними встановлено, що:

5) між батьками дитини немає згоди стосовно вчинення правочину щодо нерухомого майна дитини;

7) вчинення правочину призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини.

6. При вчиненні одним із батьків правочинів щодо майна малолітньої дитини вважається, що він діє за згодою другого з батьків. Другий з батьків має право звернутися до суду з вимогою про визнання правочину недійсним як укладеного без його згоди, якщо цей правочин виходить за межі дрібного побутового.

На вчинення одним із батьків правочинів щодо транспортних засобів та нерухомого майна малолітньої дитини повинна бути письмова нотаріально засвідчена згода другого з батьків.

Якщо той з батьків, хто проживає окремо від дитини протягом не менш як шість місяців, не бере участі у вихованні та утриманні дитини або якщо місце його проживання невідоме, правочини, зазначені в абзаці другому цієї частини, можуть бути вчинені без його згоди.

7. Батьки вирішують питання про управління майном дитини спільно, якщо інше не передбачено договором між ними. Спори, які виникають між батьками щодо управління майном дитини, можуть вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

10. Порядок провадження органами опіки та піклування визначеної законом діяльності, пов'язаної із захистом майнових прав дитини, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

На підставі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Відповідно до змісту ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»визначається, що питання щодо зняття з реєстрації та реєстрації дітей вирішують їх батьки.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про безпідставність відмови відповідача надати згоду на відчуження належного майна дитини та на придбання іншого житла. Також суд вважає, що відповідач безпідставно відмовляється надати згоду на зняття з реєстрації дитини за попереднім місцем проживання та на реєстрацію місця проживання дитини там, де вона фактично мешкає.

В зв'язку з викладеним, суд вважає, що позовні вимоги знайшли повне підтвердження в ході судового розгляду справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.16,391 ЦК України ст. 177 СК України, Законами України «Про охорону дитинства», «Про свободу пересування та вибору місця проживання», ст. 367 ЦПК України, ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у розпорядженні майном малолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, визнати за ОСОБА_1 право і надати дозвіл на відчуження Ѕ частини двокімнатної квартири АДРЕСА_9 від імені малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 без згоди її батька ОСОБА_2, без його присутності в органі опіки та піклування і у нотаріуса.

Усунути перешкоди у розпорядженні майном малолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, визнати за ОСОБА_1 право і надати дозвіл на придбання Ѕ частини трикімнатної квартири АДРЕСА_10 від імені малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 без згоди її батька ОСОБА_2, без його присутності в органі опіки та піклування і у нотаріуса.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в квартири АДРЕСА_9 без згоди та присутності її батька ОСОБА_2.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на реєстрацію місця проживання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в квартири АДРЕСА_10 без згоди та присутності її батька ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя