РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-118/12

02 березня 2012 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Олійник П.В.

при секретарі - Озарчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягненя неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, яка діє згідно довіреності, звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів в сумі 10451,62 грн., неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 27696,79 грн. та судові витрати по справі в сумі 500 грн.

В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що відповідач згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду зобов'язаний до сплати на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Однак, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має постійний дохід як приватний підприємець. Всього відповідачем було сплачено 1200 грн. і на даний час заборгованість по сплаті аліментів становить 10451,62 грн. Оскільки відповідач уникає виконання своїх зобов'язань, заборгованість виникла з його вини, має право на стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

В судовому засіданні представник позивача зменшила позовні вимоги і відмовилася від стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів в сумі 10451,62 грн., а решту позовних вимог підтримала повністю і з аналогічних підстав. Просить позов задоволити.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що відповідач не сплачував аліменти через обєктивні та незалежні від нього причини. На час розгляду справи відповідач погасив заборгованість по аліментах. На даний час місцезнаходження позивачки невідоме і вихованням дітей вона не займається. Крім того, в суді знаходиться позов відповідача про визначення місця проживання дітей. Також вважає, що розрахунок пені не відповідає вимогам нормативних актів. Просить в задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_4Є показала, відповідач давав кошти на придбання дитячої коляски і платив аліменти на дітей.

Свідок ОСОБА_5 показала, що відповідач не надавав допомоги в утриманні дітей та не платив аліменти.

Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Цією нормою передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати, яка настає у випадку порушення цим платником аліментних обов'язків, що призвело до виникнення заборгованості, а тому факт погашення платником цієї заборгованості не звільняє його від відповідальності.

Відповідно до виконавчого листа №2-613, виданого Мелітопольським міськрайонним судом 12 липня 2011 р. відповідач зобов'язаний до сплати на користь позивача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по 600 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 10 грудня 2010 р. до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач згідно довідки відділу ДВС Костопільського районного управління юстиції від 30 вересня 2011 р. лише у вересні 2011 р. сплатив аліменти в сумі 1200 грн. Таким чином, протягом січня-серпня 2011 року відповідач не сплачував аліменти в сумі 1200 грн. щомісячно. В судовому засіданні не здобуто доказів, що аліменти він не сплачував з поважних причин, а тому суд вважає, що заборгованість по сплаті аліментів виникла по вині відповідача і є всі підстави для застосування ст.196 СК України.

Разом з тим, суд не може погодитись з розрахунком неустойки, який наданий в позовній заяві, оскільки, він не ґрунтується на законі.

Відповідач протягом січня-серпня 2011 року не сплачував аліменти в сумі 1200 грн. щомісячно. Сума боргу за попередній місяць не додається до заборгованості за наступний місяць, відповідно і неустойка має нараховуватись із суми 1200 грн. окремо за кожен місяць.

Неустойка за кожен місяць прострочення становитиме 30 % суми несплачених аліментів. Отже, за кожен місяць прострочення має стягуватись неустойка по 360 грн., а за весь період (8 місяців) ця сума становить 2880 грн.

При вирішенні питання нарахування та стягнення неустойки суд керується ст.196 СК України. Крім того, це повязано з тим, що відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. А за положеннями ч.2 ст.550 ЦК України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховуються. У звязку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати.

У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.10, 60, 212 ЦПК України, ст.196 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 2880 (дві тисячі вісімсот вісімдесят) грн. та у відшкодування судових витрат 214 грн. 60 коп..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Олійник П.В.