Справа №2-2025/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2012 року Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі головуючого судді Мамчина П.І.

при секретарі Колотило А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення часток, визначення порядку користування жилим приміщенням, поділ спільного майна, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2012 року позивачі звернулися в суд з позовом до ОСОБА_4 про визначення часток у спільному майні, визначення порядку користування жилим приміщенням, поділ спільного майна. Посилалися на те, що квартира АДРЕСА_1 належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Дана квартира складається з трьох жилих кімнат площею 11,00 кв.м., 17,00 кв.м., 12,20 кв.м., кухні площею 9,20 кв.м., ванної кімнати площею 2,80 кв.м., вбиральні площею 1,40 кв.м., коридору площею 12,30 кв.м., комори площею 0,70 кв.м. та 0,80 кв.м., а всього загальною площею 69,90 кв.м., в тому числі житловою 40,20 кв.м. Ринкова вартість квартири становить 461000 грн.

Просять визначити частки квартири за кожним із співвласників, припинити право спільної сумісної власності та встановити наступний порядок користування квартирою: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виділити кімнату площею 17,00 кв.м., ОСОБА_2 кімнату площею 11,00 кв.м., ОСОБА_4 кімнату площею 12,20 кв.м. Всі решта приміщення залишити в спільному користуванні співвласників квартири.

Просять стягнути з відповідача на їх користь грошову компенсацію за різницю в частках в сумі 14179,54 грн.

Також позивачка ОСОБА_1 посилалася на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 Вона своїми власними силами провела євроремонт в квартирі на 18000 доларів США, що в гривневому еквіваленті дорівнює 144000 грн., а тому просила з відповідача на її користь стягнути грошову компенсацію за ремонт в сумі 36 000 грн.

Крім цього, позивачка ОСОБА_1 посилалася на те, що в період шлюбу з відповідачем вони придбали цегельний гараж №173 у товаристві власників індивідуальних гаражів №17 по вул..Сторожинецькій, 121-в в м.Чернівці вартістю 15 000 грн., на земельній ділянці №79 площею 0,06016 га в садівничому товаристві Трембітав районі вул..Димківської в м.Чернівці побудований садовий будинок площею 89,90 кв.м. вартістю 177 000 грн.; наприкінці 2008 року початку 2009 року вона вклала свої кошти в сумі 11 200 грн. на газифікацію садового будинку.

Просила поділити спільне майно подружжя відповідачу виділити цегляний гараж, стягнувши на її користь грошову компенсацію за Ѕ частину гаража в сумі 7500 грн.; виділити відповідачу садовий будинок в садівничому товаристві Трембіта, стягнувши на її користь грошову компенсацію в сумі 99700 грн., припинити її право власності на спірний гараж та садовий будинок.

Позивачка ОСОБА_1 посилалася на те, що наприкінці 2008 року початку 2009 року в садівничому товаристві Трембітапроводилися роботи по газифікації і вона внесла свої кошти в сумі 11200 грн. Просила врахувати ці кошти і відійти від рівності часток при поділі садового будинку.

В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали та підтвердили обставини, викладені в позовній заяві.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач та його представник позов визнали частково. Відповідач згідний щоб йому виділили в користування житлову кімнату площею 11,00 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1; згідний виплатити позивачці ОСОБА_1 грошову компенсацію за спірний гараж. В іншій частині позовних вимог просили відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане органом приватизації 25 грудня 1997 року.

Дана квартира згідно технічного паспорту складається з трьох жилих кімнат площею 11,00 кв.м., 17,00 кв.м., 12,20 кв.м., кухні площею 9,20 кв.м., ванної кімнати площею 2,80 кв.м., вбиральні площею 1,40 кв.м., коридору площею 12,30 кв.м., комори площею 0,70 кв.м. та 0,80 кв.м., а всього загальною площею 69,90 кв.м., в тому числі житловою 40,20 кв.м.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів, одним з яких є припинення правовідношення.

Згідно зі ст.4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Таким чином, суд вважає за можливе визначити частки кожного із сторін по ј частині в спірній квартирі та припинити право спільної сумісної власності на квартиру.

Відповідно до ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

З технічного паспорту вбачається, що квартира знаходиться на 5 поверсі 5-поверхового будинку, а тому поділу в натурі на чотири ізольовані частини вона не підлягає. З огляду на наведене, суд вважає можливим установити порядок користування відокремленими приміщеннями в спірній квартирі, залишивши окремі підсобні приміщення у спільному користуванні співвласників.

Суд вважає, що слід визначити порядок користування квартирою, при цьому ОСОБА_1 та позивачці ОСОБА_3 виділити в користування кімнату площею 17,00 кв.м., позивачу ОСОБА_2 виділити в користування кімнату площею 11,00 кв.м., відповідачу ОСОБА_4 виділити в користування кімнату площею 12,20 кв.м.

Кухню площею 9,20 кв.м., ванну кімнату площею 2,80 кв.м., вбиральню площею 1,40 кв.м., коридор площею 12,30 кв.м., комори площею 0,70 кв.м. та 0,80 кв.м. залишити в спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Такий порядок користування, на думку суду, не буде порушувати законні права та інтереси сторін.

Позовні вимоги позивачів про стягнення з відповідача на їх користь грошової компенсації за різницю у вартості їх часток, а саме 14179,54 грн. задоволенню не підлягають, оскільки суд визначає що частки сторін є рівними і встановлює лише порядок користування квартирою. Грошова компенсацію за різницю в частках стягується лише при реальному поділі майна в натурі.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача вартості витрат на ремонт квартири також задоволенню не підлягають, оскільки ремонт квартири, яка знаходилась у спільній сумісній власності сторін позивачка ОСОБА_1 повинна була проводити за згодою всіх співвласників.

Відповідно до вимог ч.2 ст.369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх вспіввласників.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні не довела належними та допустимими доказами обставини, що між сторонами було досягнуто угоди про проведення ремонтних робіт і відповідач ОСОБА_4 дав свою згоду. Також суд враховує той факт, що позивачка дані ремонтні роботи проводила, як зазначено в позовній заяві, в 2008 році, тобто в період перебування в шлюбі з відповідачем ОСОБА_4

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.10.1983 по 30.08.2010 року.

В період спільного проживання ними був придбаний гараж №173 в товаристві власників індивідуальних гаражів №17. Ця обставина підтверджується довідкою голови Товариства власників індивідуальних гаражів №17, з якої вбачається, що ОСОБА_4 є членом товариства з 1995 року та власником споруди гаража №173.

Крім цього, в період перебування в шлюбі сторони побудували садовий (дачний) будинок у садівничому товаристві Трембіта.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Судом встановлено, що спірний гараж та садовий будинок є неподільними речами.

Позивачка в своїй позовній заяві просить залишити їх у власності відповідача, стягнувши з нього на її користь грошову компенсацію за Ѕ частину цього майна.

Проте суд вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, із визначенням часток подружжя ОСОБА_4 в цьому майні. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжявирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Оскільки як гараж, так і садовий будинок є речами неподільними, відповідач ОСОБА_4 не вніс на депозитний рахунок грошову компенсацію і не погоджується її сплачувати по причині відсутності коштів, то суд вважає, що слід визначити частки позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_4 в цьому майні по Ѕ частці.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 витрат з проведення газопроводу у садівничому товаристві, то вони задоволенню не підлягають, оскільки ці роботи проводилися тоді, коли сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

Керуючись ст..ст.16, 364, 365, 369, 372 ЦК України, ст..ст.60, 70, 71 СК України, п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, ст..ст.10, 15, 60, 88, 208-209, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визначити, що частки ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 складають по ј за кожним та припинити право спільної сумісної власності сторін на дану квартиру.

Визначити наступний порядок користування в квартирі АДРЕСА_1: позивачці ОСОБА_1 та позивачці ОСОБА_3 виділити в користування кімнату площею 17,00 кв.м., позивачу ОСОБА_2 виділити в користування кімнату площею 11,00 кв.м., відповідачу ОСОБА_4 виділити в користування кімнату площею 12,20 кв.м.

Кухню площею 9,20 кв.м., ванну кімнату площею 2,80 кв.м., вбиральню площею 1,40 кв.м., коридор площею 12,30 кв.м., комори площею 0,70 кв.м. та 0,80 кв.м. залишити в спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Визначити, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в гаражі №173 в товаристві власників індивідуальних гаражів №17, що розташований в м.Чернівці по вул..Сторожинецькій, 121-в та садовому будинку в садівничому товаристві Трембіта, що по вул..Димківській в м.Чернівці складають по 1/2 за кожним та припинити право спільної сумісної власності сторін на дане майно.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя