Провадження № 2/2020/260/2012 Справа № 2-2000/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2012 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого судді Боговського Д.Є.

за участю секретаря Бєлової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_6, Приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_7, КП «Харківське міське БТІ», третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_8, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, анулювання реєстрації права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом в інтересах ОСОБА_8, в якому просили визнати недійсними договори купівлі-продажу квартири № 46 по пр.. ОСОБА_10,161 в м. Харкові, укладені - 01.04.2011 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6, реєстровий № 1101; - 12.05.2011 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7, реєстровий № 502; зобовязати КП «ХМБТІ» анулювати реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В обґрунтування свої позовних вимог позивачі зазначили, що квартира № 46 по пр.. ОСОБА_10,161 в м. Харкові належала на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2010 ОСОБА_11. 08.12.2010 померла ОСОБА_11 Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_11 є її син ОСОБА_8, який не є працездатним та на теперішній час згідно постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.02.2011 госпіталізовано до психіатричної установи за вчинення особливо-небезпечного діяння, застосовані примусові заходи медичного характеру.

Позивачам, як єдиним родичам ОСОБА_8, стало відомо, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.02.2011 визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири № 46 по пр.. ОСОБА_10,161 в м. Харкові, укладений 10.11.2010 між ОСОБА_3 та ОСОБА_11, за ОСОБА_3 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1.

01.04.2011 ОСОБА_12, діючи від імені ОСОБА_3, уклав із ОСОБА_4 договір купівлі-продажу спірної квартири, право власності на імя ОСОБА_4 зареєстровано в КП «ХМБТІ». В свою чергу 12.05.2011 ОСОБА_4 уклала із ОСОБА_5 договір купівлі-продажу зазначеної квартири, остання не зареєструвала своє право власності на квартиру в КП «ХМБТІ».

Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 24.11.2011 апеляційна скарга ОСОБА_8 задоволена; рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.02.2011 скасовано, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Харківської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності відмовлено.

Позивачі вважають, що право власності від ОСОБА_11 перейшло до ОСОБА_3 поза її волі, що є підставою визнання недійсним права власності на спірну квартиру ОСОБА_3, недійсними також є і наступні договору купівлі-продажу спірної квартири.

До суду також звернувся ОСОБА_8 в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги до предмету спору та просив визнати недійсними договори купівлі-продажу квартири № 46 по пр.. ОСОБА_10,161 в м. Харкові, укладені - 01.04.2011 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6, реєстровий № 1101; - 12.05.2011 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7, реєстровий № 502; зобовязати КП «ХМБТІ» анулювати реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_5

В обґрунтування вимог ОСОБА_8 зазначав, що він є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері ОСОБА_11, звернувся із заявою до нотаріальної контори для прийняття спадщини отже спадщина належала йому з часу відкриття спадщини. Перехід права власності на спірну квартиру всупереч вимог Цивільного кодексу України є недійсністю правочинів щодо спадкового майна та прав на це спадкове майно. Оскільки ОСОБА_3 неправомірно отримала у власність спірну квартиру та в такий же спосіб відчужила її, не будучи належним власником, то і ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є незаконними власниками його спадщини. Оскільки договори купівлі-продажу відносно спірної квартири суперечать вимогам ст.. 1268 ЦК України, такі правочини є нікчемними. ОСОБА_8 вважає, що оскільки всі правочини щодо спадкового майна, право на яке має саме він, суперечать вимога ЦК України, право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є недійсним з моменту його вчинення, подальший перехід права власності на спірне майно взагалі є нікчемним в розумінні вимог ЦК України.

У судовому засіданні позивачі підтримали свої позовні вимоги, просили позов задовольнити.

Від представника третьої особи ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, не визнала вимоги третьої особи ОСОБА_8, посилаючись на те, що вона придбала зазначену квартиру на законних підставах, піклувалась про її належний та придатний для користування стан, тому вважає позов необґрунтованим.

Відповідач ОСОБА_5 та її представник заперечували проти позовних вимог та вимог третьої особи ОСОБА_8, оскільки ОСОБА_5 спірну квартиру придбала у встановленому законом порядку, вважає себе добросовісним набувачем, на момент вчинення правочини квартира не була під забороною, під арештом, квартира нікому більше не належала, у спорі чи під забороною не перебувала.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала.

Від третіх осіб - Приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_6, Приватного нотаріус а ХМНО ОСОБА_7, КП «Харківське міське БТІ» надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності у звязку із завантаженістю їх представників.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Квартира № 46 по пр.. ОСОБА_10,161 в м. Харкові належала на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2010 ОСОБА_11.

08.12.2010 померла ОСОБА_11, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_11 є її син ОСОБА_8, який не є працездатним та на теперішній час згідно постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.02.2011 госпіталізовано до психіатричної установи за вчинення особливо-небезпечного діяння, застосовані примусові заходи медичного характеру.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.02.2011 визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири № 46 по пр.. ОСОБА_10,161 в м. Харкові, укладений 10.11.2010 між ОСОБА_3 та ОСОБА_11, за ОСОБА_3 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1.

01.04.2011 ОСОБА_12, діючи від імені ОСОБА_3, уклав із ОСОБА_4 договір купівлі-продажу спірної квартири, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6, реєстровий № 1101; право власності на імя ОСОБА_4 зареєстровано в КП «ХМБТІ».

12.05.2011 ОСОБА_4 уклала із ОСОБА_5 договір купівлі-продажу зазначеної квартири, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7, реєстровий № 502, даних про те, що ОСОБА_5 зареєструвала своє право власності на квартиру в КП «ХМБТІ» не має.

Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 24.11.2011 апеляційна скарга ОСОБА_8 задоволена; рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.02.2011 скасовано, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Харківської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності відмовлено.

Позивачі просять визнати недійсними договори купівлі-продажу квартири № 46 по пр.. ОСОБА_10,161 в м. Харкові, укладені - 01.04.2011 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6, реєстровий № 1101; - 12.05.2011 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7, реєстровий № 502; зобовязати КП «ХМБТІ» анулювати реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Третя особа ОСОБА_13 просить також зобовязати КП «ХМБТІ» анулювати реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_5

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, а саме зміст правочину не може суперечити положенням ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Так, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.02.2011 визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири № 46 по пр.. ОСОБА_10,161 в м. Харкові, укладений 10.11.2010 між ОСОБА_3 та ОСОБА_11, за ОСОБА_3 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1. Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 24.11.2011 апеляційна скарга ОСОБА_8 задоволена; рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.02.2011 скасовано, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Харківської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності відмовлено.

Стаття 61 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Отже, ОСОБА_3 при укладанні договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 із ОСОБА_4 не мала підстав для вчинення зазначеного правочину, оскільки спірна квартира не перебувала у її власності на законних підставах, тому цей правочин є недійсним.

Що стосується позовних вимог щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 12.05.2011, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7, реєстровий № 502, то в задоволенні цих вимог суд вважає необхідним відмовити з наступних підстав.

Так, підставою для недійсності правочину є недодержання стороною вимог, встановлених на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 за № 9 вказано, що не є укладеним правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення. Згідно із статтями 210 та 640 ЦК України не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Як повідомила відповідач ОСОБА_5, вона не зареєструвала своє право власності на спірну квартиру в КП «ХМБТІ», що також підтверджується довідкою КП «ХМБТІ», що є в матеріалах справи.

Позовні вимоги щодо зобовязання КП «ХМБТІ» анулювати реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст.. 15 ЦПК України суди загальної юрисдикції розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин тощо.

Суду не надано даних щодо відмови КП «ХМБТІ» у встановленому законом порядку реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, вимоги щодо анулювання державної реєстрації не можуть розглядатися як позовні вимоги, оскільки це ніяким чином не порушує права та інтереси позивачів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8 задовольнити частково.

Визнати недійсним договір-купівлі продажу квартири №46 в будинку 161 по пр.. Г. ОСОБА_10 в м. Харкові, укладений 01.04.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 за реєстровим номером 1101.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги у 10-ти денний строк починаючи з наступного дня після проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_14