Справа № 401/5923/12
РІШЕННЯ

Іменем України

19.07.2012 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.,

за участю секретаря Завгородньої Л.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи - Міська громадська організація Наш дім, Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Амур-Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, про усунення перешкод в користуванні майном, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2012 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2003 року, належить квартира № 66 в будинку № 7 А по вулиці Універсальній в місті Дніпропетровську. В зазначеній квартирі з його згоди була зареєстрована його дружина ОСОБА_5, шлюб з якою на теперішній час в стадії розірвання. Оскільки реєстрація ОСОБА_5 перешкоджає позивачу в користуванні та розпорядженні його власністю, він просив суд усунути йому перешкоди в користуванні власністю, яка йому належить, а саме квартирою № 66 в будинку № 7А по вулиці Універсальній в місті Дніпропетровську, шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_5, визнати останню такою, що втратила право користування зазначеною квартирою, зобовязати Міську громадську організацію Наш дім, Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Амур-Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області зняти ОСОБА_5 з реєстрації, судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_6 За час шлюбних відносин на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за позивачем ОСОБА_4 було визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1. У вказаній квартирі відповідач була прописана разом з сином ОСОБА_6 як члени сімї власника житла. Крім того, відповідно до Кодексу про шлюб та сімю України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, вказана квартира є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6, отже підстав для визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаною квартирою не вбачається.

Представник третьої особи Міської громадської організації Наш дімОСОБА_3 проти позову заперечувала та просила відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_5 постійно проживає у спірній квартирі, сплачує комунальні послуги, ні яких претензій до неї, як до мешканки житла не має.

Третя особа Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Амур-Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області свого представника до суду не направили, надали заяву щодо розгляду справи у відсутності їх представника, просили винести рішення на розсуд суду.

Вислухавши представників сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Правом на звернення до суду за захистом наділена кожна особа у випадку порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, принцип чого закріплений ст. 3 ЦПК України.

Відповідно до положень статей 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Обовязок доказування статтею 60 ЦПК України покладено на сторону, яка посилається на доказувані обставини як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 червня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, який розірвано рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2012 року. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2003 року за ОСОБА_4 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2. Даним рішенням суду встановлено, що позивачу передана спірна квартира за договором №12 від 29 вересня 1998 року, тобто в період шлюбу сторін.

25 грудня 2007 року у спірній квартирі була зареєстрована відповідач по справі ОСОБА_5.

Рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради №352/8 від 16 листопада 2007 року надано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дозвіл на реєстрацію в спірній квартирі їх малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом також встановлено, визнано представниками сторін та підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_5 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2003 року без реєстрації, що підтверджується довідкою з місця проживання від 11 липня 2012 року виданою Міською громадською організацією Наш дім.

Відповідно до ст. 156 ЖК України до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє таких осіб права на користування жилим приміщенням.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_5 є колишньою дружиною позивача ОСОБА_4 та вселилася до спірної квартири у встановленому законом порядку і за згодою позивача - відповідно набула прав і обовязків, передбачених ст. 156 ЖК України. Саме собі припинення сімейних відносин, не може вважатись підставою для позбавлення права користування останньою житловим приміщенням.

Крім того, як зазначалося вище спірна квартира придбана під час шлюбу сторін.

Посилання позивача на ст. 116 ЖК України може мати місце лише, якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу власника або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення. Проте позивачем відповідно до ст. 60 не доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущенням.

З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані та не підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають та відносяться на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212, 214-215, 218, 222, 88 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_4 в задоволенні позову до ОСОБА_5, треті особи - Міська громадська організація Наш дім, Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Амур-Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, про усунення перешкод в користуванні майном, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Судові витрати віднести на позивача.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 23 липня 2012 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам процесу негайно після його проголошення.

Суддя О.Б.Подорець