Справа №2-5031/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2012 року Соломянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Зінченко С.В.,

при секретарі Шевчук Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія НАСТА до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що позивачем було виплачено страхове відшкодування в сумі 44881,12 гривень в рахунок відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, що сталася 08.01.2010 року з вини ОСОБА_1, а тому, як вказує позивач, відповідач зобовязаний відшкодувати таку шкоду позивачу в порядку регресу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав наведених в позові, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася в установлений законом порядок, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а. с. 40), про причини неявки, що можуть бути визнані судом поважними не повідомила, що свідчить про його небажання приймати участь у розгляді справи.

Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Враховуючи вищевикладене, та у відповідності до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, за згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 25.12.2009 р. між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія НАСТА та ОСОБА_2 укладено договір страхування наземного транспорту №212.0015589 від 25.12.2009 року, за яким було застраховано автомобіль НОМЕР_1.

Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва 29.01.2010 року 08.01.2009 року о 13 год. 10 хв. ОСОБА_1 в м. Києві на перехресті вулиці Урицького та вулиці Кудряшова, керуючи автомобілем НОМЕР_2 повертаючи ліворуч не надав договору автомобілю НОМЕР_3, чим порушив чим порушив п.п 16.6 ПДР, внаслідок чого здійснив зіткнення з даним автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вказаною постановою суду, яка набрала законної сили та ніким не оскаржена, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони даною особою.

Згідно звіту №2767 від 28.01.2010 року про оцінку колісного транспортного засобу та Звіту з врахуванням додаткового огляду №2767 від 30.07.2010 року розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля НОМЕР_1 внаслідок ДТП складає 70521,12 гривень.

Відповідно до страхового акту №2010-01-12/009-1 від 19 березня 2010 року сума страхового відшкодування складає 69871,12 гривень.

Згідно до умов договору страхування та на підставі заяви страхувальника від 12.01.2010 року позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 69871,12 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями №2321 від 30.03.2010 року, №5856 від 18.08.2010 року, №934 від 11.02.2010 року.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника наземного транспортного засобу, була застрахована у ПАТ Страхова компанія Княжа Вієна ОСОБА_3, якою було відшкодовано шкоду в розмірі 24900,00 гривень.

У відповідності до п.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди не завдано з її вини.

За правилами статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

- шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

- за наявності лише вини особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

- за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

При цьому різницю між виплаченим страховим відшкодуванням та вартістю оціненого збитку відповідач в добровільному порядку відшкодовувати позивачу відмовляється.

Таким чином сума невідшкодованого позивачу збитку, завданого внаслідок виплати страхового відшкодування ОСОБА_4 внаслідок ДТП з вини відповідача становить 44881,12 гривень

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 44881,12 гривень фактично виплаченого страхового відшкодування та такими, що підлягають задоволенню.

Також відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись Законом України Про страхування, ст.ст. 11, 993, 979, п.1 ст.1191 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія НАСТА до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія НАСТА 44881 (сорок чотири тисячі вісімсот вісімдесят одну) гривень 12 копійок відшкодування шкоди в порядку регресу та 448 (чотириста сорок вісім) гривень 81копійок судового збору, а всього стягнути 45329 (сорок пять тисяч триста двадцять дев'ять) гривень 93 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з для отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Зінченко С.В.