Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-4489/11
провадження № 2/1007/688/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

10 травня 2012 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 селищної ради Броварського району Київської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка і жінки без шлюбу та зміну черговості одержання права на спадкування,

в с т а н о в и в :

У грудні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 03 травня 2011 року помер її чоловік ОСОБА_7, після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема: житловий будинок, позначений на плані літерою А-1, із господарськими будівлями та спорудами: сарай Б, сарай В, погріб Д, вбиральня Е, сарай Є, колодязь К і огорожа N, що знаходяться за адресою: смт. Велика Димерка Броварського району Київської області, вул. Вокзальна, 96, та дві земельні ділянки, розташовані за цією ж адресою, площею 0,15 га, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, і площею 0,2522 га, цільове призначення ведення особистого селянського господарства.

Після смерті ОСОБА_7 вона звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини, де її повідомили, що заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 подали діти померлого: ОСОБА_6 дочка від першого шлюбу та ОСОБА_5 їхня спільна із ОСОБА_7 дочка.

Також державний нотаріус повідомив її про те, що вона є спадкоємцем четвертої черги, оскільки на момент смерті ОСОБА_7 не перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі.

Вважає, що вона має право на спадкування за законом у першу чергу разом із іншими спадкоємцями з наступних підстав.

26 листопада 1983 року Рудня-Димерською сільською радою Вишгородського району Київської області був зареєстрований шлюб між нею та ОСОБА_7, актовий запис № 5.

03 травня 1994 року вони формально розірвали цей шлюб, однак продовжували проживати разом однією сімєю у смт. Велика Димерка Броварського району Київської області по вулиці Вокзальній у будинку № 96 до самої смерті чоловіка, вели спільне господарство, виховували їхню спільну дочку ОСОБА_8.

Оскільки останнім часом ОСОБА_7 постійно хворів, матеріальним забезпеченням їхньої сімї займалася лише вона. За власні кошти наймала будівельників для ремонту житлового будинку, будівництва сараю, облаштування огорожі, виконувала інші роботи по господарству.

Протягом тривалого часу перед смертю ОСОБА_7 вона опікувалася ним, надавала йому матеріальну допомогу, тому вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України має право на зміну черговості спадкування та одержання права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги за законом.

Просила встановити факт проживання її однією сімєю без шлюбу із ОСОБА_7, який помер 03 травня 2011 року, у період з 03 травня 1994 року по 03 травня 2011 року, змінити черговість спадкування та надати їй право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги за законом ОСОБА_6 і ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що шлюб між нею і померлим ОСОБА_7 був розірваний лише формально, оскільки останньому необхідно було прописатися у своїх батьків у смт. Велика Димерка Броварського району Київської області по вулиці Вокзальній, 96. З 1983 року з часу реєстрації шлюбу і до самої смерті ОСОБА_7 вони постійно проживали разом, спочатку у місті Києві, потім з 1998 року у смт. Велика Димерка за вказаною адресою у батьків чоловіка. Вели спільне господарство, ніколи не розходилися, виховували спільну дочку ОСОБА_5. Протягом останнього часу ОСОБА_7 постійно хворів, лікувався амбулаторно, до лікарів не звертався, оскільки зловживав спиртними напоями. Вона постійно доглядала за померлим, матеріально утримувала його, так як ОСОБА_7 ніде не працював. За час їхнього спільного проживання вони перекрили дах будинку, добудували коридор, поміняли вікна.

Вважає, що вона як дружина має право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги дочками померлого.

Просила суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 селищна рада Броварського району Київської області у судове засідання не зявилася, направила до суду листа, у якому просить розглянути справу за відсутності їхнього представника.

Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні позов визнала і пояснила, що померлий ОСОБА_7 останнім часом перед смертю хворів, позивач ОСОБА_3 постійно за ним доглядала, забезпечувала матеріально, оскільки той не працював і зловживав спиртним.

Просила суд позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, медичні документи, які б підтверджували постійну хворобу ОСОБА_7, відсутні. Їй відомо, що відносини між останнім та позивачем були не дуже хорошими, проживали вони разом лише періодично.

Просила суд ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів згідно із вимогами чинного законодавства.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що з 26 листопада 1983 року по 03 травня 1994 року ОСОБА_7 і позивач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Із свідоцтва про смерть серії І-ОК № 218033 вбачається, що 03 травня 2011 року ОСОБА_7 помер. Місце смерті: Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що померлий ОСОБА_7 і позивач ОСОБА_3 тривалий час, більше 30 років, проживали разом у ІНФОРМАЦІЯ_1, вели спільне господарство. Перекрили дах будинку, обклали його цеглою, добудували веранду. ОСОБА_7 жалівся на серце, у лікарню він не звертався.

Свідок ОСОБА_10 у суді показала, що ОСОБА_3 з 1981 року проживала разом із ОСОБА_7 у житловому будинку, який раніше належав батькам останнього. Вели спільне господарство. Позивач постійно доглядала за ОСОБА_7, який, жаліючись на здоровя, до лікарів звертатися боявся.

З акту обстеження житлово-побутових умов депутата селищної ради смт. Велика Димерка ОСОБА_11, складеного 02 грудня 2011 року у присутності свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10, видно, що з 1981 року позивач ОСОБА_3 фактично проживала разом із ОСОБА_7 до дня його смерті 03 травня 2011 року, у деревяному, обкладеному цеглою, житловому будинку № 96 по вулиці Вокзальній у смт. Велика Димерка Броварського району Київської області, житловою площею 42,4 м2, зареєстрованому за ОСОБА_7 на праві власності. Провела похорони останнього за свій рахунок.

Виходячи з наведеного вище, суд вважає встановленим факт проживання позивача ОСОБА_3 і ОСОБА_7, який помер 03 травня 2011 року, без шлюбу в період з 03 травня 1994 року по 03 травня 2011 року, тобто більше пяти років до відкриття спадщини.

У ч. 2 ст. 1259 ЦК України визначено що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

За змістом даної норми закону, суд при вирішенні такої справи повинен установити факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу в допомозі, а також факт надання такої допомоги протягом тривалого часу спадкоємцем.

Враховуючи викладене, ухвалити рішення про надання особі права на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, суд може лише у випадку наявності вказаних вище, взаємоповязаних між собою, обставин.

Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Згідно із ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Доказів того, що ОСОБА_7, який помер 03 травня 2011 року у віці 55 років, через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво перебував у безпорадному стані, позивачем суду не надано та судом не здобуто.

За таких обставин, для надання позивачу ОСОБА_3 як спадкоємцю четвертої черги права на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги за законом дочками померлого ОСОБА_7 відповідачами ОСОБА_5 і ОСОБА_6 правових підстав судом не вбачається, у звязку з чим позов у цій частині задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 212 215, 256, 259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_7, який помер 03 травня 2011 року, та ОСОБА_3 без шлюбу в період з 03 травня 1994 року по 03 травня 2011 року.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І.М.