Єдиний унікальний номер 2-366/12
Номер провадження 2/2408/424/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2012 року

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого - судді: Войтуна О.Б.,

при секретарі: Симик І. М..

за участю:

позивача ОСОБА_1 1.1,,

представника відповідача: ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного територіально-галузевого об»єднання «Львівська залізниця» третя особа Дорожна профспілкова організація Львівської залізниці про виплату належної одноразової допомоги при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державного територіально-галузевого об»єднання «Львівська залізниця» третя особа Дорожна профспілкова організація Львівської залізниці про виплату належної одноразової допомоги при звільненні.

Просив суд стягнути з відповідача на користь позивача допомогу у розмірі 2-х недоплачених середньомісячних зарплат за останні два місяці перед звільненням.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та дав пояснення аналогічні позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав вказавши, що залізниця виплатила позивачу всі належні виплати відповідно до умов колективного договору. Оскільки позивач не звільнився протягом двох місяців після настання вперше права на пенсію він не мав отримувати 5 середньомісячних зарплат.

Представник третьої особи Дорожна профспілкова організація Львівської залізниці а судове засідання не з'явився надав до суду пояснення в яких просив у позові відмовити та справу розглядати без його участі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача не надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог.

Судом встановлено, що з 1968 року до 2011 року позивач перебував у трудових відносинах з ДТГО «Львівська залізниця». Стаж його роботи на залізничному транспорті складає більше 40 років. 31 жовтня 2011 року його було звільнено з роботи за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію.

Відповідно до п.п. 5.1.3, 5.1.5 колективного договору, укладеного між адміністрацією та Дорпрофсожем Львівської залізниці на 2009-2012 роки, при звільненні працівника вперше з роботи у зв'язку з виходом на пенсію передбачено виплату йому одноразової грошової допомоги (при стажі роботи понад 10 років) у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат. Вказаним договором також передбачено у разі звільнення працівника за власним бажанням на пенсію (за віком, за віком на пільгових умовах, за вислугу років) протягом двох місяців після настання цього права виплату додаткової грошової допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті при стажі роботи понад 40 років у чоловіків в розмірі п'яти середньомісячних заробітних плат.

Після звільнення з роботи ОСОБА_3 було виплачено три середньомісячних заробітних плат, що підтвердили сторони в судовому засіданні.

Відмовляючи в позові суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 5.1.3, 5.1.5 колективного договору, укладеного між адміністрацією та Дорпрофсожем Львівської залізниці на 2009-2012 роки, при звільненні працівника вперше з роботи у зв'язку з виходом на пенсію передбачено виплату йому одноразової грошової допомоги (при стажі роботи понад 10 років) у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат. Вказаним договором також передбачено у разі звільнення працівника за власним бажанням на пенсію (за віком, за віком на пільгових умовах, за вислугу років) протягом двох місяців після настання цього права виплату додаткової грошової допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті при стажі роботи понад 40 років у чоловіків в розмірі п'яти середньомісячних заробітних плат, (а.с.7,46).

Із матеріалів справи вбачається, що у вересні 2006 року у ОСОБА_1 виникло право на пенсію за вислугу років, однак він, отримавши передбачені п.п. 5.1.3, 5.1.5 вказаного вище колективного договору три середньомісячних заробітних плати, продовжував працювати.

31 жовтня 2011 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію (а.с.6).

Відповідно до ст. 9-1 КЗпП України підприємства, установи, організації в межах своїх повноважень і за рахунок власних коштів можуть встановлювати додаткові порівняно з законодавством трудові і соціально-побутові пільги для працівників.

Суд не бере до уваги доводи позивача про те що відповідач повинен був йому виплатити допомогу у розмірі 5 середньомісячних заробітків оскільки, як видно з колективного договору така додаткова допомога виплачується виключно при умові фактичного звільнення на пенсію протягом двох місяців після настання цього права. Метою зазначеного пункту договору є стимулювання звільнення за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію та омолодження кадрового складу працівників. Крім того, на момент розгляду справи позивачем колективний договір між адміністрацією та Дорпрофсожем Львівської залізниці на 2009-2012 роки не оспорювався.

Враховуючи викладене, керуючись п.п. 5.1.3, 5.1.5 колективного договору між адміністраціао та Дорпрофсожем Львівської залізниці на 2009-2012 роки, ст. 9-1 КЗпП України, ст.ст.3-4,57-60,61,6Ч,130,208-209,212-215,218,223,294-295 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного територіально-галузевого об»єднання «Львівська залізниця» про виплату належної одноразової допомоги при звільненні - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун