Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2012 Справа №2-8661/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Грицака Р.М.,

за участю секретаря Кунець Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанкдо ОСОБА_1 про звернення стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанкзвернувся в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про звернення стягнення, посилаючись на те, що 05.10.2006 року між сторонами укладено кредитний договір №ТЕН0АЕ00006133, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 11360,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 10,08 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.10.2013 року. Крім того, в забезпечення виконання зобовязань між сторонами 05.10.2006 року було укладено договір застави рухомого майна № ТЕН0АЕ00006133, згідно якого відповідач надав в заставу автомобіль марки FORDмодель Fiesta 1.4 GT, рік випуску 2005, тип ТЗ легковий комбі-В, номер кузова/шасі WHOHXXGAJH5K40588, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 Однак, у порушення норм закону та умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 05.09.2011 року утворилась заборгованість в сумі 17180,22 доларів США, тому просять позов задовольнити та в рахунок погашення боргу звернути стягнення на заставне майно та передати дане майно у заклад банку.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав та суду пояснив, що він не здійснював сплату кредиту у звязку з відсутністю коштів та не заперечує щодо звернення стягнення на заставне майно.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно п. 1.1 кредитного договору № ТЕН0АЕ00006133 від 05.10.2006 року, укладеного між ПриватБанкта ОСОБА_1, банк надав відповідачу кошти в сумі 11360,00 доларів США на наступні цілі: купівля автомобіля, а також 4529,73 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених договором, зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту в розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту в момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту з кінцевим терміном повернення 03.10.2013 року.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості повинно здійснюватись у наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 23по 30число кожного місяця. Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 205,78 доларів США для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, відсоткам, винагороди, комісії.

Згідно п.4.1. кредитного договору № ТЕН0АЕ00006133 від 05.10.2006 року, відповідач за порушення термінів оплати відсотків зобовязаний сплатити пеню в 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення виконання даного зобовязання.

Згідно вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороті або інших вимог, що звичайно ставляться.

У порушення норм закону та умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 05.09.2011 року утворилась заборгованість в сумі 17180,22 долари США, з яких заборгованість по кредиту 8887,26 доларів США, заборгованість по процентам 4079,08 доларів США, заборгованість по комісії 540,60 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязання 2825,30 доларів США.

В силу ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Крім того, відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення умов договору, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Таким чином, відповідачу нараховано штрафи в сумі 31,37 доларів США та 816,61 доларів США. Вказані суми штрафів, згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, підлягають до стягнення в повному розмірі.

В забезпечення виконання зобовязань між сторонами 05.10.2006 року було укладено договір застави рухомого майна № ТЕН0АЕ00006133, згідно якого відповідач надав в заставу автомобіль марки FORDмодель Fiesta 1.4 GT, рік випуску 2005, тип ТЗ легковий комбі-В, номер кузова/шасі WHOHXXGAJH5K40588, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1

Згідно п. 15.7.3 договору застави, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення заставодавцем зобовязання, передбачених умовами кредитного договору.

Відповідно до змісту ст. 589 ЦК України та ст. 20 Закону України Про заставу, заставодержатель набуває право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.

Згідно п. 24 договору застави рухомого майна № ТЕН0АЕ00006133 від 05.10.2006 року, звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя здійснюється з додержанням встановленого чинним законодавством порядку шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, в тому числі з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця.

На підставі ч. 1 ст. 591 Цивільного кодексу України, реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору ґрунтуються на вимогах закону, умовах укладених договорів та фактичних обставинах справи, та підлягають задоволенню. Крім того, визначений позивачем спосіб реалізації предмета застави відповідає вимогам закону та договору.

Разом з тим суд вважає безпідставними вимоги позивача про передачу йому в заклад заставного майна шляхом вилучення у відповідача, оскільки відповідно до ст. 575 Цивільного кодексу України заклад є різновидом застави, при якій рухоме майно передається у володіння заставодержателя. Виходячи з установлених законом вимог про заклад, зокрема розділом ІV Закону України Про заставуслідує, що заклад (застава рухомого майна, що передається заставодавцем у володіння заставодержателя) можливий лише на підставі договору. Натомість пунктом 7 укладеного договору застави рухомого майна від 05.10.2006 року передбачено, що протягом строку дії вказаного договору предмет застави залишається у володінні заставодавця (відповідача ОСОБА_1В.), а відповідно до ст. 399 Цивільного кодексу України, право володіння припиняється у разі відмови володільця від володіння майном; витребування майна від володільця власником або іншою особою; знищення майна. Однак, судом не встановлено, що позивачем вжито заходів щодо реалізації свого права отримання предметів застави в заклад на підставі акта прийому-передачі, як це передбачено пунктом 17.10 укладеного між сторонами договору застави. Крім того, п. 24 укладеного договору не передбачено такий спосіб звернення стягнення як передача в заклад, а позивачем не доведено, що чинним законодавством передбачено такий спосіб звернення стягнення, а тому позовні вимоги у цій частині до задоволення не підлягають.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанкслід задовольнити частково та в рахунок погашення заборгованості за цим договором в розмірі 17180,22 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США станом на 05.09.2011 року еквівалентно 136926 грн. 35 коп., звернути стягнення на предмет застави належний відвідачу автомобіль марки FORDмодель Fiesta 1.4 GT, рік випуску 2005, тип ТЗ легковий комбі-В, номер кузова/шасі WHOHXXGAJH5K40588, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ Приватбанквсіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та стягнути понесені позивачем судові витрати в сумі 1489 грн. 26 коп., відмовивши в задоволенні решти позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213, 215, 294 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 552, 575, 589, 590, 591, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст. 20 Закону України Про заставу, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ТЕН0АЕ00006133 від 05.10.2006 року в розмірі 17180,22 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США станом на 05.09.2011 року еквівалентно 136926 грн. 35 коп., звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки FORDмодель Fiesta 1.4 GT, рік випуску 2005, тип ТЗ легковий комбі-В, номер кузова/шасі WHOHXXGAJH5K40588, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ Приватбанквсіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанкпонесені судові витати в сумі 1489 грн. 26 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_3