АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровськоі області в складі

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Качур Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 22 листопада 2011року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про захист прав споживача та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2011 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про захист прав споживача та відшкодування моральної шкоди.

Позивачка зазначала, що є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, в якому проживають її батьки.

18.07.2001 року між нею, ОСОБА_4 м.В., після реєстрації шлюбу ОСОБА_2, та ВАТ «Дніпрогаз», правонаступником якого є ПАТ «Дніпрогаз», укладено договір №508353 про надання послуг з газопостачання в зазначене домоволодіння.

21.01.2011року отримано повідомлення відповідача про припинення газопостачання та про відключення домоволодіння від системи газопостачання у зв'язку з наявною заборгованостю у сумі 3 581,90грн.

Вважаючи дії ПАТ «Дніпрогаз» неправомірними, звернулась до суду з вимогами про визнання неправомірним рішення щодо нарахування суми заборгованості у розмірі 4 232,79грн. та щодо відключення домоволодіння від системи газопостачання.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 15.04.2011 року позовні вимоги задоволені. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.07.2011року рішення суду першої інстанції в частині визнання неправомірними дій ВАТ «Дніпрогаз» щодо нарахування заборгованості скасовано, в цій частині позову відмовлено, в частині визнання неправомірним рішення про припинення газопостачання до домоволодіння залишено без змін.

Незважаючи на судове рішення, яке набрало законної сили, в частині неправомірності дій відповідача щодо відключення домоволодіння від системи газопостачання, останній продовжує надсилати вимоги на її, ОСОБА_2, адресу з попередженням про припинення газопостачання. Відповідно до вимоги, отриманої у серпні 2011року, відповідач прийняв нове рішення про припинення газопостачання, обгрунтоване наявною заборгованістю.

Посилаючись на викладені обставини, позивачка, уточнивши позов(а.с.49), просила припинити дії ПАТ «Дніпрогаз» щодо відключення домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, від газопостачання; стягнути з відповідача завдану моральну шкоду у розмірі 5000грн. та судові витрати.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 22 листопада 2011року в задоволенні позову відмовлено(а.с.55-56).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.61-65).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

По справі встановлено, що ОСОБА_2В.(до шлюбу ОСОБА_5В.) є власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_1(а.с.9,22-23).

18.07.2001 року між ОСОБА_5, після реєстрації шлюбу ОСОБА_2, та ВАТ «Дніпрогаз», правонаступником якого є ПАТ «Дніпрогаз», укладено договір №508353 про надання населенню послуг з газопостачання в домоволодіння за вказаною адресою, 18.03.2010 року укладено додаткову угоду до договору(а.с.10-13,22-23).

Із попередження ВАТ «Дніпрогаз» від 18.01.2011 року вбачається, що ОСОБА_5В.(ОСОБА_2В.) попереджена про припинення газопостачання та про відключення домоволодіння від системи газопостачання у зв'язку з наявною заборгованістю у сумі 3 581,90грн.(а.с.14).

Вказана обставина стала підставою для звернення ОСОБА_2 до суду у січні 2011 року з позовом до ВАТ «Дніпрогаз» про захист порушеного права.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 15.04.2011 року задоволено позов ОСОБА_2, визнані неправомірними дії ВАТ «Дніпрогаз» щодо нарахування заборгованості у розмірі 4 232,79грн. та визнано неправомірним рішення ВАТ «Дніпрогаз» щодо відключення домоволодіння, яке належить ОСОБА_2, що розташоване за адресою АДРЕСА_1(а.с.19-20).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.07.2011 року рішення суду першої інстанції в частині визнання неправомірними дій ВАТ «Дніпрогаз» щодо нарахування заборгованості ОСОБА_2 в розмірі 4232,79грн. скасовано, в цій частині позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін(а.с.21).

В обгрунтування вимог по даній справі щодо припинення дій ПАТ «Дніпрогаз» по відключенню домоволодіння за адресою АДРЕСА_2, від газопостачання та стягнення завданої діями ПАТ «Дніпрогаз» моральної шкоди у розмірі 5000грн., ОСОБА_2 посилалась на попередження ПАТ «Дніпрогаз» про припинення газопостачання від 18.08.2011 року(а.с.16).

Перевіривши доводи та заперечення сторін щодо заявлених вимог, суд, встановивши зазначені обставини, прийшов до правильного висновку, що наявність попередження ПАТ «Дніпрогаз» про припинення газопостачання у зв'язку з несвоєчасним погашенням заборгованості, не свідчить про порушення права ОСОБА_2, яке підлягає захисту, оскільки відповідно до вимог ст.3 ЦПК України та у спосіб, передбачений ст.16 ЦК України, захисту підлягає порушене право.

Як вбачається із вказаного попередження, останнє носить попереджувальний характер та є претензією щодо сплати суми заборгованості за послуги з газопостачання(а.с.16).

Доказів, які б свідчили про те, що вказаним попередженням ПАТ «Дніпрогаз» порушено право позивачки, остання не надала.

Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, то такі вимоги не грунтуються на законі.

Як видно із справи, між сторонами склались договірні відносини щодо надання послуг з газопостачання(а.с.10-13).

Умовами договору не передбачено такої відповідальності як відшкодування моральної шкоди споживачу з підстав, зазначених позивачкою. Пунктом 5 ч.1 ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, визначених законодавством.

Обставин, які відповідно до вказаних вимог закону можуть бути підставою для відшкодування моральної шкоди, по справі не встановлено.

Таким чином, рішення суду першої інстанції про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позову відповідає обставиниам справи та вимогам закону, що регулює встановлені правовідносини. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду про необгрунтованість позову, підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 22 листопада 2011року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-