Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-1783/12
РІШЕННЯ

Іменем України

21.06.2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Остролуцькій Ю.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, відділу ГІРФО Києво-Святошинского РВ ГУ МВС України в Київській області про визнання права, зареєструвати особу та вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, відділу ГІРФО Києво-Святошинского РВ ГУ МВС України в Київській області про визнання права, зареєструвати особу та вчинити дії, посилаючись на те, що на його звернення до відповідачів надати письмову згоду для відділу ГІРФО для реєстрації його дружини, за його місцем проживання, одержав відмову.

Відповідачі відмовляють із-за помсти, через те що його батько не захотів удочерити відповідачку ОСОБА_2

Відповідачка ОСОБА_2 юридично є ніким для його сім»ї. Вона не є сестрою, ні членом родини, вона зареєстувалась скориставшись довірою його матері.

Його дружина вимушена перетинати кордон кожні 90 діб, по гостевій візі, оскільки вона має російське громадянство.

Він з дружиною сплачували квартирну плату, так як відповідачка ОСОБА_2 не працювала. У 2002 році він поховав матір за свій рахунок, оскільки відповідачі не працювали. Крім того за 27 років, навіть не проводила ремонт.

Тому просив визнати за ним право зареєструвати його дружину, ОСОБА_4, на належній йому житловій площі за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул.. Білогородська, 41кв. 107, без письмової згоди проживаючих в окремій кімнаті відповідачів ОСОБА_2, та ОСОБА_3 Зобов»язати відділ ГІРФО зареєструвати жінку, за адресою: АДРЕСА_1. на надати їй посвідку на постійне проживання за вказаною адресою на території України.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 позов не визнали та зазначили, що ОСОБА_2 є власником особового рахунку( наймачем) спірної квартири . Відповідач ОСОБА_3 є сином власника особового рахунку(наймача) цієї квартири Вони не надавали згоди на вселення ОСОБА_4

Житлова площа спірної квартири 32 кв.м., зареєстровано в квартирі три особи і на кожного з них приходиться 10,6 кв.м., що є нижче норми визначеної законом. Зареєструвавши в спірній квартирі дружину позивача ОСОБА_4 тим самим зменшиться норма житлової площі, яка приходиться на одну особу до 8 кв.м., що веде до погіршення житлових умов відповідачів.

У 2009 році дружина позивача ОСОБА_4 зверталась з аналогічним позовом до суду. Рішенням Києво-Святошинського районного суду їй було відмовлено у позові, про визнання за нею права користування житловим приміщенням та реєстрації в ньому.

Відповідач ОСОБА_5 ГІРФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлений , згідно заяви просив вирішити справу у відповідності з вимогами діючого законодавства у їх відсутність.

Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, в позові відмовляє з наступних підстав:

За правилами ст. З ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду саме за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як свідчать матеріали справи, а також твердження позивача,позивачем не обґрунтовано та не надано жодних доказів, які б вказували на правові підстави для задоволення позовних вимог.

Позивачем не вказано, підстав позову, а саме - які саме права позивача були порушені в зв'язку з відмовою відповідачів зареєструвати його дружину.

Довідка форми 3, яка свідчить про реєстрацію осіб, які проживають в спірній квартирі, також акт депутата, від 10.12.2009 , якій свідчить про те, що на спірній жилплощі проживає крім сторін і дружина позивача, не можна вважати переконливими доказами , які свідчили б про порушення права позивача.

Тому суд критично ставиться до цих документів як на доказ.,в підтвердження вимог позивача.

Посилання позивача, що відповідачка не має ніякого відношення до спірної квартири, спростовується довідкою форми 3, з якої вбачається , що остання є власником особового рахунку з 1983 року.

Враховуючи положення ЖК України щодо набуття фізичним особам права користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду, право користування спірною квартирою в позивача не порушено , а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Таким чином відділом ГІРФО ніяким чином не порушуються права та законні інтереси позивача, якій правомірно відмовляє позивачу у реєстрації його дружини.

За правилами от. 65 ЖК України наймач в праві в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселені між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про прядок користування жилим приміщенням.

Проте, як встановлено судом відповідач ОСОБА_2 яка є власником особового рахунку спірної квартири, також відповідач ОСОБА_3 якій є сином власника особового рахунку ОСОБА_2 . згоди на вселення дружини позивача не давали.

Згідно ст.. 47 ЖК України норма площі при реєстрації встановлена у розмірі 13,65 кв.м. на одну особу. Житлова площа спірної квартири 32 кв.м., зареєстровано в квартирі три особи і на кожного з них приходиться 10,6 кв.м., що є нижче норми визначеної законом. Зареєструвавши в спірній квартирі дружину позивача ОСОБА_4 тим самим зменшиться норма житлової площі, яка приходиться на одну особу до 8 кв.м., що веде до погіршення житлових умов відповідачів.

Також слід зазначити, що відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 проживають в одній кімнаті, що суперечить от..50 ЖК України яка виключає проживання в одній кімнаті особам різної статі старшими за дев»ять років.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не довів тих обставин на які посилався як на підставу своїх вимог, не надав докази в обґрунтування своїх вимог, не спростував тих обставин на які посилалися відповідачі в обґрунтування своїх заперечень. що є його обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював позивачу його права та обов»язки.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, оскільки вони не відповідають вимогам ст.ст.57-59 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.47, 61, 63, 64, 65 ЖК України , ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, відділу ГІРФО Києво-Святошинского РВ ГУ МВС України в Київській області про визнання права зареєструвати особу та вчинити дії, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: