АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/1229/2012 Номер провадження 22-ц/1690/1229/2012Головуючий у 1-й інстанції Якимець Т.Є. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Хіль Л.М., суддів: Мартєва С.Ю., Чічіль В.А., за участю секретаря : Ренкевич М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційні скарги ОСОБА_2

на ухвалу Ленінського районного сулу м. Полтави від 27 грудня 2011 року про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову

та ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 31 січня 2012 року про розяснення судового рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 29 березня 2011 року

у справі за позовною заявою ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до .ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_6. ОСОБА_7-

рійниця», Сектору в справах >В ПМУ

, піклування викопкс усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням , зобовязання не чинити перешкод, вселення, визнання неправомірними та скасування розпорядження про приватизацію житла, рішення виконкому Полтавської міської ради № 222 від 11.08.1999 року та свідоцтва про право власності на житло, визнання неправомірною та скасування реєстрації ОСОБА_2 та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Сектору в справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстрації,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2011 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 31 січня 2012 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про розяснення судового рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 29 березня 2011 року.

З ухвалами суду не погодилася ОСОБА_2, у звязку з чим звернулася иа них з апеляційними скаргами, в яких вказує, що оскаржувані ухвали є незаконними, постановлені з порушенням норм процесуального права.

Вказує, що при винесенні ухвали від 27.12.2011 року судом порушеї вимоги ст. 154 п.6 ЦПК України, судом відмовлено в скасуванні заход забезпечення позову на підставі обставин не передбачених чинним законодавство» крім того наявність безпідставного арешту на квартиру, яка є її власнісі порушує її права як власника, що гарантовані Конституцією України,] нормами діючого законодавства.

Також апелянт зазначає, що неправомірною є відмову суду в розясненні ] судового рішення, оскільки зміст останнього є незрозумілим як для неї так і для! квартиронаймача ОСОБА_3

З урахуванням викладеного просить скасувати ухвалу районного суду від! 27.12.2011 року та постановити нову, якою скасувати заходи забезпечення позову, та скасувати ухвалу районного суду від 31.01.2012 року про відмову в розясненні рішення суду та передати матеріали справи на новий розгляд до суду першої! інстанції.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваних ухвал суду, матеріали справи та мотиви скарги, приходить до висновку, що ухвала про відмову в скасуванні забезпеченні позову підлягає скасуванню, підстав для задоволення апеляційної скарги на ухвалу суду про відмову в роз,ясенні рішення суду не вбачається.

Згідно ч. 1 п. 1, 2 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону; змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушень

^процесуального- ........

сформульовано суть"

________Встановлено^

позовом ОСОБА_3|

неповнолітнього ОСОБА_2 "Романовича до ОСОБА_2 ОСОБА_2 ОСОБА_8 ОСОБА_7, виконкому Полтавської міської ради, СТГО «Південна залізниця», Сектору в справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, третя особа: орган опіки та піклування виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням , зобовязання не чинити перешкод, вселення, визнання неправомірними та скасування розпорядження про приватизацію житла, рішення виконкому Полтавської міської ради № 222 від 11.08.1999 року та свідоцтва про право власності на житло, визнання неправомірною та скасування реєстрації ОСОБА_2 та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Сектору в справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстрації.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 29.03.2011 року позовну заяву ОСОБА_3, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 задоволено частково-

визнано за нею, як квартиронаймачем та за її неповнолітнім сином ОСОБА_4 право користування квартирою № 19 в буд. № 120 по вул.. Леніна в м. Полтаві,

з

вселено їх до вказаної вище квартири та зобовязано ОСОБА_2 не чиниш їм перешкод в користуванні квартирою.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 20.07.2011 року вказане рішення суду залишено без змін.

Частиною 1 ст. 221 ЦПК України передбачено, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Зі змісту рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 29.03.2011 року вбачається, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами вирішено в повному обсязі, судом прийнято рішення в межах позовних вимог, яке в резолютивній частині викладено чітко та конкретно.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 разом зі своїм неповнолітнім сином вселилися в квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору найму б/н від 25.06.2001 року, укладеного з власницею квартири ОСОБА_2, за умовами якого остання надала ОСОБА_3 в користування для проживання квартиру, яка має бути звільнена на першу її вимогу. Проте у вказаному договорі не було обумовлено строк найму, тому він вважається таким, що укладений на невизначений строк.

Врахувавши, що ОСОБА_2 не дотрималася порядку розірвання договору найму житлового приміщення, районний суд прийшов до висновку, що Даму б/н від 25.06-200-1^ррк|

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про розяснення рішення суду. 'Зі змісту заяви вбачається, що порушені ОСОБА_2 питання виходять за межі спору, що був предметом розгляду у суді першої інстанції, безпосередньо не повязані з виконанням рішення суду та випливають з незгоди заявниці з проживанням ОСОБА_3 та її неповнолітнім сином в квартирі.

З урахуванням викладеного місцевий суд прийшов до вірного висновку про те, що ОСОБА_2 не вказано в чому саме їй є незрозумілим рішення суду від 29.03.2011 року з урахуванням чого правомірно відмовив в задоволенні заяви про розяснення рішення суду.

Під час винесення ухвали суд діяв в межах даної цивільної справи. Задоволенню апеляційна скарга не підлягає.

< Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову за заявою ОСОБА_2 суд першої інстанції керувався тим, що суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову (ст. 154 ЦПК України).

Вказував на те, що на час розгляду заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову були відсутні докази виконання рішення Ленінського районного суду від 29.03.2011 року, тому заява задоволенню не підлягає як передчасно заявлена. При цьому судом розяснено, що в подальшому після

виконання рішення суду ОСОБА_2 не позбавлена можливості повторне звернення до суду з вказаною заявою.

Проте колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суі

Згідно ст.. 154 ч.З ЦПК України, заходи забезпечення позову мш бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до частиною 6 ст. 154 ЦПК України передбачено, якщо задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або зг залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасува заходів забезпечення позову.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 18 лютого 2008 звернулася до Ленінського районного суду м. Полтави з заявою забезпечення позову, в обґрунтування якої посилалася на те, що ОСОБА_9 можуть бути порушені житлові права її та її сина, поскільки оста може продати , обміняти чи подарувати квартиру та вчинити інші дії, унеможливлять винесення рішення суду.

10 квітня 2008 року Ленінським районним судом постановлена відповідно до якої заява ОСОБА_3 задоволена- накладено арешт квартиру АДРЕСА_2. В обґрунтування ухва суд посилався на заяву ОСОБА_3

Як встановлено, по справі 29.03.2011 року ухвалено рішення, відлові, до якого ОСОБА_3 та її неповнолітній син ОСОБА_10 лише вселені спірної квартири та зобов,язано власника квартири ОСОБА_2

судової палат

ської області від

тавської область

З врахуванням'вище викладено ОСОБА_3 та ЇГ неповнолітній се мають за певних умов лише право користування спірною квартирою, ят| забезпечено накладеним арештом на квартиру, хоча підставою діиі| забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру були інші позовні вимоги ОСОБА_3

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2009 року, заходи ! забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Зважаючи на це, суди при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Як свідчать матеріали цивільної справи, забезпечення позову відбулося за наявності спору у сторін щодо неправомірності приватизації житла та видачі свідоцтва про право власності на спірну квартиру ОСОБА_2

Рішенням; Ленінського районного суду м. Полтави від 29 березня 2011 року підтверджено право власності ОСОБА_2 на спірну квартиру.

Вирішення судом спору щодо правомірності права власності ОСОБА_2 на спірне житло свідчить що потреба в забезпеченні позову, а саме накладення арешту на спірну квартиру відпала, відсутні в даний час обставини, що зумовили його застосування.

Відсутність оскаржуваної ухвали про забезпечення позову перешкоджає виконання рішення суду про вселення.

Навпаки, наявність арешту на квартиру, при відсутності спору власність, можливо розцінювати, як порушення прав ОСОБА_2Ю власника.

Крім того, підстава яка вказана ОСОБА_3 в заяві про забезпечення позову - неможливість ухвалення судового рішення, що також свідчить про зміну умов, що існували на час постановлення ухвали про забезпечення позову.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали Ленінського районного сулу м. Полтави від 27 грудня 2011 року про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову з постановленням нової про задоволення заяви ОСОБА_2 та скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.303, 307, 312 ч.І п. 1, 2, ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,- УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 про оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 31 січня 2012 року про розяснення судового рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 29 березня 2011 року - відхилити.

"Ленінського -районногда^лУ^Ш^^^^Щі^^^34- січня 2012 року-і :>.з ясіюним --сунового рітттення-її^і-нг,ккпгп-ря^онно.го -дгтау- м. Полтави від жу

"Ленінського районного сулу м. Полтави від 27 грудня 2011 року про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного сулу м. Полтави від 27 грудня 2011 року про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову - скасувати та постановити нову ухвалу.

Заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити та скасувати заходи забезпечення позову- арешт накладений на квартиру АДРЕСА_3 відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 10 квітня 2008 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : ( підпис) ОСОБА_1