справа № 2-3187/11
№ провадження 2/415/1901/12
РІШЕННЯ

Іменем України

25 травня 2012 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.,

при секретарі Гаркуше В.В.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади міста в особі Дніпродзержинської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпродзержинська філія «Придніпровської товарної біржі», ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», Перша Дніпродзержинська державна нотаріальна контора «Про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, визнання права власності в порядку спадкування за законом», -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 02.11.1998 року між її померлою матір'ю ОСОБА_4, чоловіком її матері ОСОБА_5 та відповідачами: ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Також, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті матері, ОСОБА_4, та ОСОБА_5.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що, 02.11.1998 року між її матір'ю, ОСОБА_4, чоловіком матері ОСОБА_5, та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким її матір та її чоловік придбали у відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1. Вказаний договір був зареєстрований в ОКП «Дніпродзержинське БТІ». 07.02.2008 року померла її матір, ОСОБА_4 29.12.2010р. помер чоловік її матері ОСОБА_5 Після смерті матері та її чоловіка, вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на те, що, правовстановлюючий документ договір купівлі-продажу нерухомого майна є недійсним, так як зареєстрований на товарній біржі, а не посвідчений нотаріально. На підставі того, що, факт повного виконання спірного договору сторонами не оспорюється, факт неможливості оформлення угоди належним чином на сьогоднішній день є доведеним, при цьому один з контрагентів помер, а місцезнаходження іншого не відоме, вона вважає можливим звернутися до суду, та просити суд визнати спірний договір дійсним та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її матері та її чоловіка, так як інші спадкоємці - відсутні.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача - територіальної громади міста в особі Дніпродзержинської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду письмовий відгук на позов, у якому просив провести розгляд справи без його участі, та зазначив, що, вказаними позовними вимогами права та інтереси територіальної громади м.Дніпродзержинська не порушуються.

Відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, письмових заперечень проти позову суду не надали, що дозволило суду визнати їх неявку в судове засідання з неповажних причин та, відповідно до ст.169 ЦПК України, провести розгляд справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпродзержинської філії «Придніпровської товарної біржі», ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не зявились, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, письмових заперечень проти позову суду не надали, що дозволило суду визнати їх неявку в судове засідання з неповажних причин та, відповідно до ст.169 ЦПК України, провести розгляд справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду письмовий відгук на позов, у якому зазначив, що, категорично заперечує щодо визнання права власності за позивачем на квартиру в порядку спадкування за законом у судовому порядку, оскільки спадкоємець уникає сплати оподаткування, державного мита від оцінки майна до бюджету країни, а також, при цьому, не буде перевірятись наявність обтяжень на нерухоме майно та наявність спадкових справ і заповітів.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача є такими, що задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що, згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна № 639 від 02.11.1998р., зареєстрованого на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі, 02.11.1998 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_5 та ОСОБА_4 придбали квартиру, розташовану за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Скаліка, буд. № 2/34 кв.№ 35.

Згідно реєстраційному напису на правовстановлюючому документі - договору купівлі-продажу нерухомого майна № 639 від 02.11.1998р., зареєстрованого на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі, 04.11.1998 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрували в ОКП «Дніпродзержинське БТІ» своє право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно листа ОКП «Дніпродзержинське БТІ» за вих. № 905, станом на 03.04.2012р. в ОКП «Дніпродзержинське БТІ» право власності на квартиру № 35 в житловому будинку № 2/34 по вул. Скаліка у м. Дніпродзержинську зареєстровано за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі 02.11.1998р. за № 639.

Згідно свідоцтва про народження, виданого 01.09.1961р. ЗАГСом м.Сміла Черкаської обл., позивачка по справі є донькою ОСОБА_6 співвласниці квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Звернувшись до нотаріуса після смерті матері із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачка отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що, надала нотаріусу правовстановлюючий документ укладений на товарній біржі договір купівлі-продажу нерухомого майна, який не посвідчений нотаріально.

Як вбачається зі змісту спірного договору, відповідно до ст.15 Закону України від 10.12.1991 року «Про товарну біржу», діючого на момент його укладання, вказаний договір був зареєстрований на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі та нотаріальному посвідченню не підлягав.

Згідно п.9 зазначеного Договору, відповідно до ст.227 ЦК України (в редакції 1963р.), вказаний Договір підлягав реєстрації в Бюро технічної інвентаризації, що, згідно Реєстраційного напису на спірному правовстановлюючому документі і було зроблено сторонами договору покупцями ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які зареєстрували своє право власності на вищевказану квартиру, про що свідчить також лист ОКП «Дніпродзержинське БТІ» за вих. № 905 від 03.04.2012р.

З вищенаведених обставин суд вбачає, що, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є фактичними власниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, право власності яких зареєстровано в ОКП «Дніпродзержинське БТІ». Разом з цим, через не дотримання сторонами спірної угоди її нотаріального посвідчення, позивач, як спадкоємець сторони спірної угоди, позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування.

При цьому, як на правову підставу своїх позовних вимог в частині визнання спірної угоди дійсною, позивачка посилається на ч.2 ст.47 ЦК України, в редакції 1963 року, чинного на час укладання спірної угоди.

Згідно ст.47 ЦК України (в редакції 1963р.), чинного на час укладання спірного правочину, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

З вищенаведеного суд вбачає, що, лише за вимогою сторони, яка виконала угоду, суд вправі визнати спірну угоду дійсною, на підставі чого суд приходить до висновку, що, у позивачки, яка не є стороною спірної угоди, тим більш стороною, яка виконала угоду, відсутне право на звернення до суду із позовом про визнання даної спірної угоди дійсною.

Разом з цим, з вищевикладеного суд вбачає, що, у судовому порядку може бути встановлений факт, від якого залежить виникнення майнового права позивачки, якщо законом не визначеного іншого порядку його встановлення.

Щодо позовних вимог позивачки в частині визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_4, та чоловіка матері, ОСОБА_5, суд приходить до висновку, що, вказані позовні вимоги є не обґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, який, відповідно до вимог ст.68 Закону України № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Спадкоємці за законом, які позбавлені можливості подати документи, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства, можуть бути за письмовою згодою всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину і подали докази родинних, шлюбних чи інших відносин із спадкодавцем, включені до свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п.23 Постанови Верховного суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Таким чином, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган, у звязку з чим питання щодо визнання за позивачкою права на спадщину, враховуючи наявність умов для одержання нею в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину - судовому розглядові не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-5, 10, 15, 60, 110, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.47 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до територіальної громади міста в особі Дніпродзержинської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпродзержинська філія «Придніпровської товарної біржі», ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», Перша Дніпродзержинська державна нотаріальна контора «Про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, визнання права власності в порядку спадкування за законом» - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Нельга Д. В.