АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2647/11 Головуючий в 1-й інстанції
22-ц/491/231/12 ОСОБА_1
Категорія 27 ( 4 ) Доповідач - Карнаух В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Карнаух В.В.,

суддів: Барильської А.П., Ляховської І.С.,

при секретарі: Бадалян Н.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства

комерційний банк "ПриватБанк" - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну

скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк

"ПриватБанк" на рішення Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2011 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі - ПАТ КБ «Приват Банк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору від 21 лютого 2007 року відповідач отримала кредит у сумі 1800 грн. зі сплатою 12% за користування кредитом нарік на суму залишку на рахунку з кінцевим терміном повернення 20.11.2007 року. Через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань утворилась заборгованість, яка станом на 19 вересня 2011 року складає 23 969,12 грн., та яку ПАТ КБ «Приват Банк» просить стягнути з відповідача.

Рішенням Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18 листопада 2011 року позов ПАТ КБ «Приват Банк» задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № ККХЯКХ 09930250 від 21.02.2007 року у розмірі 13290,25 грн., судовий збір в сумі 132,90 грн., витрати на ІТЗ 120 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приват Банк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції та

задоволення ПОЗОВНИХ ВИМОГ В ПОВНОМу ОбСЯЗІ.

Вважає, що суд першої інстанції помилково застосував до спірних

правовідносин ст.551 ЦК України та не застосував ст.ст. 549,611,627.,629 ЦК України, які підлягали застосуванню.

Судом першої інстанції не обґрунтовано рішення про зменшення розміру неустойки ; не враховано, що умовами договору передбачено за порушення виконання умов кредитного договору стягнення як штрафу, так і пені.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 лютого 2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем ОСОБА_4 укладено кредитний договір № КК.ХІІК.Х 09930250, згідно умов якого остання отримала кредит у сумі 1800 гри. зі сплатою 12 % за користування кредитом на рік на суму залишку на рахунку з кінцевим терміном повернення 20.11.2007 року.

Через неналежне виконання умов договору станом на 19.09.2011. відповідачка має заборгованість у сумі 23 969 грн.12 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача та яка складається із наступного:

*заборгованість за кредитом - 1 16,28 грн.

*заборгованість за відсотками - 9 909,37 грн.

*заборгованість по комісії за користування кредитом - 264,8 грн.

*пеня за несвоєчасне виконання зобов,язань - 12 061,29 грн.

*штраф / фіксована частина / - 500 грн.

*штраф / процентна складова / - 1 117,58 грн.

Вирішуючи спір в частині визначення сум штрафних санкцій та пені, суд першої інстанції правильно виходив із того, що за неналежне виконання умов кредитного договору з відповідачки підлягають стягненню штрафні санкції та пеня. Однак, на думку колегії суддів, суд помилково дійшов висновку про зменшення суми штрафних санкцій та пені через неспіврозмірність пред,явлених до стягнення санкцій наслідкам порушених зобов,язань з 13 679,09 грн. до 3000 грн., посилаючись на ч.З ст. 551 ЦК України, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов,язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Одним із загальних принципів законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє підтвердження у положеннях ст. 627 ЦК України, і передбачає вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов,язки учасників.

Відповідно до положень розділу 6.1 умов кредитного договору у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1,25% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні.

Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов,язань, передбаченої п.п. 6.1., 6.2., 6.З., 6.4. цих умов здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов,язання повинно бути виконано позичальником.

пунктом 6.2 умов передбачено, що при порушені позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зооов,язань, передбачених 4 договором більш ніж на ЗО днів, позичальник зобов,язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гри. + 5% від суми заборгованості.

Згідно п. 6.4 зазначених умов у разі порушення позичальником строків платежів по будь-якому із зобов,язань, передбачених п. 3.3.15, він сплачує на користь банку штраф у розмірі 100% від вартості предмету застави, яка зазначена в заяві.

Як убачається із кредитного договору / п.п.6.7., а.с. 8 -зворот/, сторони також домовилися, що термін позовної давності щодо вимог про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди неустойка - пені, штрафів, за даним договором встановлюється тривалістю у п,ять років, що не суперечить положенням ст. ст. 258, 259 ЦК України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що при укладенні договору кредиту сторони досягли згоди щодо його умов у відповідності зі ст. 638 ЦК України, які є обов,язковими до виконання ними. Суд, вирішуючи спір в частині зменшення розміру штрафних санкцій і пені, допустив порушення норм матеріального права, що є підставою для скасування цієї частині рішення та ухвалення нового про задоволення зазначених вимог у повному обсязі, згідно положень п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України. В іншій частині рішення суд' не оскаржено.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь банку підлягає судові витрати у сумі 253,64 грн. за розгляд справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст.ст. 303. 307. п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314. 316 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.

Рішення Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу

від 18 листопада 2011 року в частині зменшення розміру штрафних санкцій

та пені скасувати та ухвалити нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_2

акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в частині стягнення штрафних санкцій та пені задовольнити. Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" пеню та штрафні санкції у розмірі 13 679 грн. 09 коп., а також судовий збір у сумі 253,64 грн..

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної/сили.

Головуючий:

Судді: