Справа № 2-825-370/2012р
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2012 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі: головуючого судді Кучерук І.Г.,
при секретарі Латій В.О.
розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 «Міські теплові мережі»до ОСОБА_2 про спонукання укладення договору купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді
ОСОБА_1 «Міські теплові мережі»звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про спонукання до укладання договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що концерн «Міські теплові мережі», основним предметом діяльності якого є виробництво та розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також для побутових потреб населення та підприємств, установ, організації та її збут, здійснював постачання теплової енергії в приміщення за адресою: АДРЕСА_1, яке належить на праві власності ОСОБА_2 25.05.2007 року рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 199/3 «Про переведення житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 до нежитлового фонду», було прийняте рішення про оформлення квартири АДРЕСА_2 як нежитлове приміщення для подальшого використання під магазин непродовольчіх товарів. 26.09.2011 року листом № 884/08 на адресу відповідачки направлений договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 400542 від 01.09.2011 року для укладання, але до теперішнього часу договору купівлі-продажу теплової енергії відповідачка ОСОБА_2 з концерном не уклала.
В позовній заяві позивач також зазначає, що не зважаючи на відсутність договору, з метою недопущення порушення конституційного права громадян, які мешкають в житловому будинку по вул. Ентузіастів, на забезпечення їх здоровя та права та достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає право на житло, концерн здійснював та продовжує здійснювати постачання теплової енергії відповідачці ОСОБА_2 до приміщення у звязку з тим, що приміщення відповідачки не є відокремленим від житлового будинку в цілому та не може бути відключено від єдиної системи теплопостачання будинку та відключення окремих приміщень житлового будинку не передбачено чинним законодавством.
Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд спонукати відповідачку ОСОБА_2 укласти договір № 400542 від 01.09.2011 року «купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді з концерном «Міські теплові мережі»в особі Філії ОСОБА_1 «МТМ»Хортицького району з 01.09.2011 року на умовах договору, доданого до позовної заяви, а також стягнути з відповідачки суму сплачених судових витрат.
Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, заперечень на позов не надала, від отримання судової повістки відмовилася не зявившись до органів пошти за її отриманням. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до матеріалів справи встановлено, що 25.05.2007 року рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 199/3 «Про переведення житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 до нежитлового фонду», було прийняте рішення про оформлення квартири АДРЕСА_2 яке належить на праві власності ОСОБА_2 як нежитлове приміщення для подальшого використання під магазин непродовольчіх товарів. Зобовязано ОСОБА_2 укласти договори з підприємствами постачальниками комунальних послуг.
26.09.2011 року листом № 884/08 на адресу ОСОБА_2 був направлений договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 400542 від 01.09.2011 року для укладання, але до теперішнього часу договору купівлі-продажу теплової енергії відповідачка ОСОБА_2 з концерном не уклала.
Згідно норм ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Законом України «Про теплопостачання»№ 2633-ІУ від 02.06.2005 передбачено, що «Теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу»(п. 4 ст. 19 Закону). Згідно Правил користування тепловою енергією затверджених Постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198 - правила користування тепловою енергією визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії (п. 1 Правил). Пунктом 3 Правил передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Згідно з п. 4 Правил - користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії, укладеного між споживачем і теплопостачальною організацією. Пунктом 14 Правил передбачений обов'язок Споживача укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи тепло споживання. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір має містити усі суттєві умови.
Проект договору № 400542 від 01.09.2011 року містить усі суттєві умови, передбачені для даного виду договорів.
Відключення окремих приміщень житлового будинку не передбачено чинним законодавством та є порушенням конституційного права громадян, які мешкають в житловому будинку по вул. Ентузіастів, 4, прав на забезпечення їх здоровя та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає право на житло, а тому ОСОБА_1 здійснював та продовжує здійснювати постачання теплової енергії відповідачці ОСОБА_2 в приміщення № 2 по вул. Ентузіастів, 4, оскільки зазначене вище приміщення не є відокремленим від житлового будинку в цілому та не може бути відключено від єдиної системи теплопостачання будинку.
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обовязковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Відповідно до ст. 649 ЦК України, розбіжності, що виникли між сторонами при укладанні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.
На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 «Міськи теплові мережі» підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 197, 224-233 ЦПК України, ст. ст. 1, 19, 24 Закону України «Про теплопостачання», ст. 6, 638, 649 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 «Міські теплові мережі»задовольнити.
Зобовязати(спонукати) ОСОБА_2 укласти договір № 400542 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді з ОСОБА_1 «Міські теплові мережі»в особі Філії ОСОБА_1 «Міські теплові мережі» Хортицького району м. Запоріжжя на постачання теплової енергії до нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3, з 01 вересня 2011 року.
Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів.

Рішення може бути переглянуто Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Суддя: