Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2012 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.

суддів: Фединяка В.Д., Томин О.О.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю начальника ВДВС Тисменицького районного управління юстиції

ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 до відділу Державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області про скасування відповіді та зобов'язання надати належну відповідь на адвокатський запит, за апеляційною скаргою начальника відділу Державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції ОСОБА_1 на ухвалу Тисменицького районного суду від 05 грудня 2011 року,-

встановила:

Ухвалою Тисменицького районного суду від 05 грудня 2011 року задоволено скаргу ОСОБА_2 та зобов'язано ВДВС Тисменицького РУЮ Івано-Франківської області надати належну відповідь на запит від 12.08.2011 року представнику скаржниці адвокату - ОСОБА_3

Стягнуто з ВДВС Тисменицького РУЮ Івано-Франківської області в користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 74 грн.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу начальник ВДВС Тисменицького РУЮ ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Зазначає, що судом не взято до уваги ч.2 ст. 18 КАС України і не враховано, що скарга ОСОБА_2 повинна була розглядатися Івано-Франківським адміністративним судом

Справа №22-ц-96/2012 Головуючий у 1 інстанції Дузінкевич І.М.

Категорія 57 Суддя-доповідач ОСОБА_4

Крім того, зазначає, що судом не було враховано п.3.9 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», згідно якого постанови державного виконавця, які є виконавчими документами при їх виділенні у окреме провадження підлягають внесенню до журналу виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві.

Зазначає, що 16.12.2009 р. Тисменицьким районним судом видано виконавчий лист, яким зобов'язано не чинити перешкод ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7.

15.06.2010 р. винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_8 за невиконання рішення суду, яка була виділена в окреме провадження та направлено у ВДВС Івано-Франківського МУЮ для стягнення штрафу за місцем роботи.

А тому ОСОБА_2 не є стороною у виконавчому провадженні, оскільки боржником був ОСОБА_9, а стягувачем держава.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу і ухвалити нове рішення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав по наведених вище мотивах.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечила, посилаючись на її безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Судом встановлено, що рішенням Тисменицького районного суду від 16 грудня 2009 року зобов'язано ОСОБА_8 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_10 та сина ОСОБА_7.

В рамках виконавчого провадження про зобов'язання ОСОБА_8 не чинити скаржниці перешкод у спілкуванні та вихованні неповнолітніх дітей, 15 червня 2010 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_8 за невиконання рішення суду.

5 вересня 2011 року на звернення представника скаржниці щодо надання інформації про стягнення штрафу з ОСОБА_8 за невиконання рішення суду їй була надана відповідь про неможливість надання відомостей через те, що ОСОБА_2 не є стороною виконавчого провадження.

Враховуючи те, що саме в рамках виконавчого провадження про зобов'язання ОСОБА_8 не чинити перешкод у спілкуванні та вихованні неповнолітніх дітей було винесено постанову про накладення на нього штрафу за невиконання рішення суду, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що відділ ДВС Тисменицького районного управління юстиції повинен був надати скаржниці належну відповідь щодо виконавчого провадження за запитом представника ОСОБА_2 та обгрунтовано зобов'язав надати таку відповідь.

Посилання апелянта на те, що даний спір повинен був розглядатися в порядку адміністративного судочинства не заслуговують на увагу, оскільки згідно ч.2 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, і підстав для її скасування колегія судців не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія судців,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу начальника відділу Державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Тисменицького районного суду від 05 грудня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання нею законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: В.Д. Фединяк

ОСОБА_11