Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2012 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Пнівчук О.В., Шишка А.І.,

секретаря Кіндрата В.П.,

з участю: ОСОБА_1, ОСОБА_1, їх представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до Міжгірської сільської ради Богородчанського району про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богородчанського районного суду від 14 грудня 2011 року

встановила:

У жовтні 2011 року ОСОБА_1 і ОСОБА_1 звернулися в суд з позовом до Міжгірської сільської ради про стягнення коштів.

Позовні вимоги обґрунтували тим, що маючи статус ліквідаторів катастрофи на Чорнобильській АЕС, зокрема, ОСОБА_1-1-ої категорії, інвалідність II групи, ОСОБА_1- 4-ої категорії, переселилися у с. Міжгір'я Богородчанського району. Маючи право на позачергове відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва та ведення підсобного господарства вони звернулися із заявою про виділення земельної ділянки.

В зв'язку з відмовою відповідача у наданні земельної ділянки, ними 12 липня 2007 року було придбано в с. Міжгір'я земельну ділянку розміром 0,1312 га на якій в послідуючому побудовано житловий будинок.

Посилаючись на те, що сільська рада відмовила у поверненні коштів, затрачених на придбання земельної ділянки, просили постановити рішення, яким стягнути з сільської ради затрачені кошти на придбання земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво в сумі 7 793 грн.

Справа № 2/0901/735/2011р. Головуючий у І інстанції Круль І.В.

Провадження № 22ц/0990/275/2012р. Доповідач Беркій О.Ю.

Категорія 29

Рішенням Богородчанського районного суду від 14 грудня 2011 року в позові ОСОБА_1, ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі на дане рішення ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що судом постановлено рішення без посилання на будь-які норми закону, якими суд керувався при винесенні рішення.

Так, судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 придбав за власні кошти 0,1312 га землі під ведення селянського господарства, потім перевів цю ділянку під забудову і побудував будинок, в якому вони проживають на даний час.

Посилання суду на те, що ОСОБА_1 мав власне житло і відчужив його не ґрунтується на фактах, оскільки судом не встановлено кому і коли він відчужував житло у 2007 році.

При постановленні рішення, суд аргументував свою відмову в позові тим, що Міжгірською сільською радою ОСОБА_1 надано земельні ділянки площами 0,0928 та 0,10 га за рішеннями № 22-10 від 20.05.2008 р. та № 27/8/200р. від 13.11.2008 р, однак судом не було звернуто увагу на те, що вказані земельні ділянки надані для ведення підсобного селянського господарства і фактично є невжитком.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1, ОСОБА_1 та їх представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали по вищенаведених обставин.

Представник Міжгірської сільської ради в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду належним чином був повідомлений.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1, позивачки ОСОБА_1, та їх представника ОСОБА_2, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12 липня 2007 р. ОСОБА_1 став власником земельної ділянки загальною площею 0,1312 га, що надана для ведення особистого селянського господарства і знаходиться в с. Міжгір'я по вул. Гірська Богородчанського району.

Рішенням Міжгірської сільської ради від 19.08.2007 року за №16-2/2007 ОСОБА_1 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення вище вказаної земельної ділянки на умовах безоплатної передачі у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Міжгірської сільської ради від 04.12.2009 року за №32-2/200 проект відведення щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,1299 га та передано ОСОБА_1 дану ділянку у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до п.20 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особи віднесені до І категорії мають право на обов'язкове (протягом року після подання заяви) відведення місцевими ОСОБА_2 земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва для тих, хто потребує поліпшення житлових умов та перебуває на квартирному обліку, а також відведення земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства, садівництва і городництва, будівництва індивідуальних гаражів і дач.

Звертаючись до суду з позовом до Міжгірської сільської ради про стягнення коштів, затрачених на придбання земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво, позивачі посилалися на те, що відповідачем неправомірно було відмовлено у наданні земельної ділянки, у зв'язку з чим їм завдано шкоди на 7 793грн..

Оскільки доказів звернення позивачів до відповідача із заявою про відведення земельної ділянки та доказів неправомірної відмови ( протягом року після подання заяви) у відведенні земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва суду не надано, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для повернення коштів, затрачених на придбання земельної ділянки під індивідуальне будівництво.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Богородчанського районного суду від 14 грудня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання нею законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: О.В. Пнівчук

ОСОБА_4