Апеляційний суд Чернівецької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2012 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого-судді Галичанського А.Д.

суддів: Чупікової В.В., Яремка В.В.

секретар Скрипник С.В.

за участю ОСОБА_1 представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18 квітня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Посилалася на те, що перебувала із відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з січня 2004 року. За час спільного проживання у них народилось двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні.

Зазначала, що відповідач матеріальної допомоги дітям не надає, хоча така можливість у нього є. Місце роботи його їй невідоме.

Просила стягнути зі ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину до їхнього повноліття.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18 квітня 2012 року позовні вимоги задоволено.

_____________________________________________________________________________________________

22ц-732/12 р. Головуючий у 1-й інстанції Григорчак Ю.П.

категорія 46/48 Доповідач Галичанський А.Д..

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 20 березня 2012 року, до досягнення повноліття дітей.

Аліменти за один місяць стягнуто негайно.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 214,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в сумі 300 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вищезазначене рішення суду в частині стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину, та в частині стягнення витрат на правову допомогу в сумі 300 грн. та ухвалити нове рішення, яким стягувати з нього аліменти на користь дітей у розмірі ? від всіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць.

Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, входячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При розгляді справи суд першої інстанції виходив з тих обставин, що платник аліментів не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому правильно визначив розмір аліментів в твердій грошовій сумі, однак при цьому не послався на ст.184 СК України, а помилково на ст.183 СК України, яка фактично не застосована до спірних правовідносин. За таких обставин доводи апелянта щодо неправильного застосування до спірних правовідносин ст.183 СК України є безпідставними. Зазначена описка в судовому рішенні першої інстанції може бути виправлена в порядку ст.219 ЦПК України.

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції виходив з матеріалів справи та доказів, які були надані відповідачем в суді першої інстанції, однак не врахував наявності у відповідача непрацездатної матері та сина - Юрія, ІНФОРМАЦІЯ_3, учня ІІІ курсу Глибоцького професійного ліцею.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити розмір аліментів зменшивши його з 500 грн. до 300 грн. на кожну дитину.

Доводи апелянта щодо незаконного стягнення з нього витрат на правову допомогу в сумі 300 грн. є обґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації на правову допомогу не може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати за годину участі особи, яка надавала правову допомогу.

У матеріалах справи відсутні документально підтверджені розрахунки затрат часу особи, яка надавала правову допомогу. Як вбачається з журналів судового засідання від 28.03. та 18.04.2012 року адвокат ОСОБА_6 участі в судових засіданнях не брав, а в рішенні суду першої інстанції відсутні розрахунки на підставі яких він дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 300 грн. Виходячи з вищезазначеного рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

Таким чином, висновки суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів не відповідають обставинам справи, що відповідно до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України колегія суддів-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18 квітня 2012 року змінити зменшивши розмір аліментів з 500 грн. до 300 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції щодо стягнення аліментів залишити без змін.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18 квітня 2012 року частині стягнення судових витрат з ОСОБА_2 в сумі 300 грн. скасувати.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно