Справа № 2-379/12
Провадження № 2/1015/5966/11
РІШЕННЯ

Іменем України

26.09.2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді НікушинВ.В.

при секретарі Василенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У жовтні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі з відповідачкою перебуває з 1990 року. Від шлюбу мають двох синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сімейне життя з ОСОБА_2 не склалось, в них різні погляди на життя., часто почали виникати непорозуміння. В даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам та інтересам їх синам ОСОБА_5 та ОСОБА_6, просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 15 квітня 1990 року в відділі записів громадського стану Палацу реєстрації одружень та новонароджених м. Києва, актовий запис № 1400.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що у нього з дружиною шлюбні відносини припинилися у кожного різні погляди на життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Тому подальше збереження шлюбу є неможливим.

У судовому засідання відповідачка позовні вимоги визнала. Суду пояснила, що проживати з позивачем однією сімєю більше не хоче. Примирення між ними не можливе.

Судом встановлено, що 15 квітня 1990 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб в відділі записів громадського стану Палацу реєстрації одружень та новонароджених м. Києва, актовий запис № 1400.

Від шлюбу мають двох синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БК № 159522.

З пояснень сторін встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин вони не підтримують, на сьогоднішній день вже не проживають однією родиною майже два роки. Примирення між ними не можливе.

Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

При розгляді справ про розірвання шлюбу суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому.

Відповідно дог ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Сторонам дві надавався строк на примирення.

Після сплину строку на примирення, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,-уякщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Оскільки судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, наданий строк на примирення не допоміг зберегти сімю, тому шлюб між ним ними може бути розірваним.

Керуючись ст.ст. 110, 111, 112 СК України, ст.ст. 213, 218ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15 квітня 1990 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в відділі записів громадського стану Палацу реєстрації одружень та новонароджених м. Києва, актовий запис № 1400. - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « Приходько».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: