АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/1307/2012 Номер провадження 22-ц/1690/1307/2012Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Хіль Л.М., суддів: Мартєва С.Ю., Кузнєцової О.Ю., за участю секретаря: Ренкевич М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2012 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості ,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2012 року позов ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість за кредитним договором від 04.03.2008 року в розмірі 63 166,64 долари США та пеню в розмірі 18 929,33 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сведбанк» судові витрати, що складаються з 850 грн. державного мита та 60 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Сведбанк» судові витрати, що складаються з 850 грн. державного мита та 60 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_2, у звязку з чим подав на нього апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим, у звязку з тим, що судом поверхово, упереджено і неповно досліджені та оцінені обставини, які мають значення для справи.

Вважає, що рішення винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Апелянт вказує, що наданий позивачем розрахунок свідчить про факт утворення заборгованості з моменту внесення відповідачем перших платежів в рахунок погашення кредиту. При цьому апелянт вказує, що щомісячно вносив фіксований платіж в розмірі 562 долари США за кредитним договором.

Зазначає, що в порушення вимог п.3.2 «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» банк навмисно приховав від позичальника сукупну вартість кредиту з метою подальшого збагачення, оскільки в іншому випадку угода могла і не відбутися.

Вказував, що при укладенні договору був відсутній графік погашення заборгованості, що він розцінює як суттєві умови договору.

З урахуванням викладеного просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог банку в повній мірі.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.І ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується доказами по справі в їх сукупності, що 04.03.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 1602/0308/71 -006.

Відповідно до умов даного договору ОСОБА_2 отримав від банку грошові кошти у розмірі 52 000 доларів США на придбання квартири № 36, розташованої за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, квартал 278, буд. 23, зі строком користування грошовими коштами до 04.03.2038 року включно та сплатою 12,5 % річних.

Відповідно до вимог ст. 1054 ч.І ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048 ч.І ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 1049 ч.І ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 1.1 кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобовязання у повному обсязі в терміни, передбачені цим договором.

Згідно п.3.1 кредитного договору позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за попередній місяць, шляхом здійснення фіксованих платежів (ануїтентних платежів) у сумі 562 долари США у чітко встановлений цим договором термін 10 числа кожного місяця.

Також судом встановлено, що в рахунок забезпечення виконання умов кредитного договору та всіх додаткових угод, що будуть укладені до нього, в тому числі щодо суми зобовязань, строків їх виконання, розміру процентів тощо 04.03.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір № 1602/0308/71 -006-2,-1.

Відповідно до договору іпотеки ОСОБА_2 передав в іпотеку належне йому на праві власності майно: кв. № 36 в м. Кременчуці, квартал 278, буд. 23.

Також, з метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, 01 04.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 1602/0308/71 -006-Р-1.

Статтею 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

З

Згідно ст. 554 ч. 2 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь - кого з них окремо.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У звязку з щомісячним прострочення ОСОБА_4 повернення кредиту та процентів за його користування ПАТ «Сведбанк» повідомленням № 882/1601-04/186 від 18.04.2011 року повідомило його про обовязок достроково сплатити заборгованість в повному обсязі. Проте вказані вимоги ОСОБА_4 залишив без задоволення.

Станом на 10.06.2011 року заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором становить 63 166, 64 долари США, що у національній валюті еквівалентно 503 659, 20 грн., з яких: 51 780 доларів США - заборгованість за кредитом, 11 386, 64 долари США - заборгованість по процентам, 2 374, 03 долари США - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів.

Пунктом 8.1 кредитного договору передбачено, що за порушення терміну сплати ануїтентних платежів та (або) комісії за цим договором, позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення в цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14 визначено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.І ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідач ОСОБА_2 в суді першої інстанції вказував на неправильність розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № 1602/0308/71-006. При цьому, в порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України останнім не надано суду належних доказів свого твердження.

З урахуванням викладених обставин справи суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ «Сведбанк» у звязку з чим вони підлягають задоволенню.

При цьому колегія суддів вважає необгрунтованим посилання ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на порушення позивачем вимог п.3.2 «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» враховуючи наступне.

Відповідно до п.10.1 кредитного договору від 04.03.2008 року встановлено, що підписанням цього договору позичальник свідчить, що він до підписання цього договору ознайомився з усіма умовами, на яких ВАТ «Сведбанк» здійснює кредитування фізичних осіб на цілі, не повязані з підприємницькою діяльністю, та загальною сукупною вартістю всіх витрат, повязаних з отриманням кредиту в ПАТ «Сведбанк», та свідомо обрав умови кредитування викладені в цьому договорі.

Пунктом 10.13 кредитного договору встановлено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, що перед укладенням кредитного договору банк надав йому' в

письмовій формі всю інформацію про умови кредитування. Також при укладені кредитного договору йому була надана вся необхідна інформація, передбачена «Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» в повному обсязі.

Умови повернення кредитних коштів, розмір щомісячних платежів, розмір та спосіб нарахування пені прописані в самому договорі, а тому наявність чи відсутність графіку платежів, який передбачує лише розмір щомісячних платежів при умові належної їх сплати, не впливає на умови кредитного договору.

Враховуючи встановлені та викладені обставини справи, колегією суддів порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2012 року не встановлено.

Підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: ________ Л.М.Хіль