Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-3219/12 Головуючий у 1 інстанції Ярошенко А.Г.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2012 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого Кочеткової І.В.

суддів Воробйової І.А.

ОСОБА_2

при секретарі Волчановій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа ПАТ «Міська страхова компанія» про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2012 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа ПАТ «Міська страхова компанія» про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки.

В позовній заяві зазначав, що на підставі довіреності від 13.08.2010 року позивачу належить автомобіль Опель Омега н/з НОМЕР_1.

11.06.2011 року о 05 год. 30 хв. в м. Запоріжжя по вул. Комсомольській, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2, не витримавши безпечної дистанції скоїв зіткнення з автомобілем Опель Омега н/з НОМЕР_1, яким керував позивач.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2011 року відповідача визнано винним у скоєні правопорушення та накладено на нього штраф у розмірі 340, 00 грн.

Згідно висновку експерта-автотоварознавця № 294 від 21.06.2011 року сума матеріального збитку становить 22879, 25 грн.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути завдану матеріальну шкоду в сумі 22879, 25 грн., моральну шкоду у сумі 2000 грн., судові витрати та витрати повязані з наданням правової допомоги.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2012 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 22879, 25 грн., витрати повязані з проведенням експертизи у розмірі 150, 00 грн., судовий збір у розмірі 228, 80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суму франшизи в розмірі 1000, 00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі довіреності від 13.08.2010 року позивачу належить автомобіль Опель Омега н/з НОМЕР_1.

11.06.2011 року о 05 год. 30 хв. в м. Запоріжжя по вул. Комсомольській, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2, не витримавши безпечної дистанції скоїв зіткнення з автомобілем Опель Омега н/з НОМЕР_1, яким керував позивач.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2011 року відповідача визнано винним у скоєні правопорушення та накладено на нього штраф у розмірі 340, 00 грн.

Згідно висновку експерта-автотоварознавця № 294 від 21.06.2011 року сума матеріального збитку становить 22879, 25 грн.

Суд першої інстанції правомірно вважав, що в даному випадку відповідач повинен нести відповідальність за заподіяну шкоду, оскільки ДТП сталася з його вини. та витрати, понесені позивачем підтверджені документальними доказами. Доказів, які б спростовували правомірність позовних вимог, суду не було надано.

За змістом статей 10 , 11 , 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В апеляційній скарзі відповідач посилався на те, що його цивільно-правова відповідальність застрахована полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/4489405 в страховій компанії ПАТ «Міська страхова компанія». Поліс №ВЕ/4489405 укладено на умовах третього типу. Оскільки вина застрахованої за полісом №ВЕ/4489404 особи визнана судом, то ДТП, що сталось 11.06.2011 року відповідно до ст..6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є страховим випадком, внаслідок якого у страхової компанії настає обовязок здійснити виплату страхового відшкодування.

Стаття 1166 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за майнову шкоду. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала.

Встановлено, що між відповідачем ОСОБА_3 і ПАТ «Міська страхова компанія» був укладений договір обв»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказане підтверджується полісом №ВЕ4489405 від 14.09.2010 року.

У відповідності зі ст.22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Статтею 38.1 вказаного Закону передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Статтею 35 вказаного Закону передбачено, що особа, яка має право на відшкодування подає страховику відповідну заяву, до якої приєднується довідка про ДТП, постанова суду про притягнення до адміністративної відповідальності винної особи.

П.2 ст.33 вказаного Закону передбачає обовязок учасників дорожньо-транспортної пригоди зберегти транспортний засіб чи пошкоджене майно в такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, доки їх не огляне призначений страховиком аварійний комісар або експерт.

Отриманню відповідачем страхового відшкодування передує виконання ним обовязку звернення до страховика із заявою про отримання страхового відшкодування, надання транспортного засобу для огляду страховій компанії і складання експертного висновку. Проте таких дій позивачем вчинено не було, належних доказів суду не надано

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Вина відповідача у завданні шкоди підтверджується вказаною постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2011 року якою ОСОБА_3 визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до ДТП і завдання шкоди .

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цієї особою.

Таким чином висновки суду першої інстанції щодо задоволення позову є законними та обґрунтованими, доводи викладені в апеляційній скарзі їх не спростовують, а тому рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2012 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: