Апеляційний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2012р. м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі Добряк Н.І., Сенчук А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Южного міського суду Одеської області від 31 жовтня 2011року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки за прострочення сплати аліментів, третя особа відділ ДВС Южненського міського управління юстиції Одеської області, -

встановила:

11 жовтня 2011року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача заборгованість по аліментам на утримання дитини у сумі 12338грн.25коп. і неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 11271грн.80коп.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказала, що відповідач ОСОБА_1 є батьком їх сумісної дитини сина ОСОБА_3, 18 липня 1999року народження, на якого рішенням Южного міського суду Одеської області від 17 червня 2010року з відповідача ОСОБА_1 на її користь стягнуто аліменти щомісячно, починаючи з 28 квітня 2010року у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. ОСОБА_2 вказала, що за період з 28 квітня 2010року по день її звернення до суду з вказаним позовом, відповідач сплачував аліменти нерегулярно та не в повному обсязі, та сплатив у період з 28 квітня 2010року по 05 жовтня 2011року всього 8100грн., тому у нього утворилась вищевказана заборгованість по сплаті аліментів, та неустойка.

Заочним рішенням суду від 31 жовтня 2011року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені в повному обсязі (а.с.35-37).

Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів, яка виникла за період з 28 квітня 2010року по 01 жовтня 2011року у сумі 12338грн.25коп., і неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01червня 2011року по 12 жовтня 2011року у сумі 11271грн.80коп.

Ухвалою суду від 17 травня 201року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишена без задоволення (а.с.57).

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 просить заочне рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 задовольнити частково, стягнув з нього на користь ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів за період з 28 квітня 2010року по 12 жовтня 2011року у сумі 2112грн.58коп., і неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 серпня 2011року по 12 жовтня 2011року у сумі 465грн.12коп., посилаючись на те, що він не був належним чином повідомлений про слухання справи, тому не мав можливість надати суду відповідні заперечення на позов ОСОБА_2, а судом допущено неповне зясування обставин по справі, а саме: при розрахунку заборгованості по аліментам не вірно обчислений його середньомісячний заробіток, а також судом не було враховано положення ч.2 ст.196 Сімейного кодексу України, яким передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а він має на утриманні ще одну малолітню дитину (а.с.61-63).

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, представника виконавчої служби, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд 1 інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольнивши позов ОСОБА_2, суд встановив, що у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів за період з 28 квітня 2010року по 01 жовтня 2011року у сумі 12338грн.25коп., і неустойка (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01червня 2011року по 12 жовтня 2011року у сумі 11271грн.80коп.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, зібраним доказам, яким суд дав належну оцінку та нормам ЦК України.

На підставі частини 1 ст.194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання.

Частинами 1, 2 ст.195 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якою не провадилося їх стягнення, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує.

Згідно ч.3 ст.195 СК ст.195 СК України, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів мас право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішенням Южного міського суду Одеської області від 17 червня 2010року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 щомісячно на утримання син ОСОБА_3, 18.07.1999р.н., починаючи з 28 квітня 2010р. у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму до повноліття дитини, тобто до 18.07.2017р.

В період з 28 квітня 2010року по 10 лютого 2011р. відповідач сплачував аліменти нерегулярно, тому у зв'язку з нерегулярною сплатою відповідачем аліментів та їх сплати не в повному обсязі у нього утворилася заборгованість по сплаті аліментів станом на 01жовтня 2011року в сумі 12338грн.25коп., та неустойка в сумі 11271грн.80коп.

Вказана заборгованість підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по аліментах, зробленим відділом ДВС Южненського міського управління юстиції Одеської області на а.с.8-9, 10-11, 12-13, 14, 20.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник виконавчої служби підтвердила вищевказаний розрахунок заборгованості по аліментам, яка виникла у відповідача, та надала відповідну довідку Головного Управління статистики в Одеської області, за якою проводиться розрахунок з урахуванням розміру середньомісячної заробітної плати одного середньооблікового штатного працівника по містах та районах Одеської області а.с.96-102. Тому в даному випадку не може бути прийнята до уваги надана відповідачем довідка відділу статистики у Комінтернівському районі про середньомісячну заробітну плату по Комінтернівському районі (а.с.68).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції не міг пояснити чому він не погоджується з розрахунком виконавчої служби та не надав відповідні докази, що при розрахунку заборгованості по аліментам не вірно обчислений його середньомісячний заробіток, та не надав доказів відносно того, що з урахуванням вимог ч.2 ст.196 СК України необхідно зменшити розмір неустойки з урахуванням його матеріального та сімейного стану платника.

Крім того, позивач надала суду апеляційної інстанції вирок Южного міського суду Одеської області від 16 жовтня 2012року, яким ОСОБА_1 визнано винним у скоєні злочину, передбаченому ч.1 ст.164 КК України та йому призначено покарання у вигляді виправних робіт строком на шість місяців (а.с.103-106).

Вказаним вироком суду також встановлено розмір вищевказаної заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів, яку ОСОБА_1 визнав, та щиро покаявся в скоєному злочину (а.с.61-63). При розгляду вказаної справи не знайшов своє підтвердження факт сповіщення ОСОБА_1 виконавчої служби про його мешкання у ІНФОРМАЦІЯ_2.

При ухвалені заочного рішення по вказаній справі судом першої інстанції не були порушені вимоги ЦПК України.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень проти позову. Відповідач ОСОБА_1 не надав доказів на заперечення позову ОСОБА_2

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Южного міського суду Одеської області від 31 жовтня 2011року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Судді апеляційного суду Одеської області І.П.Сидоренко

ОСОБА_4

ОСОБА_5