Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22ц-3454/12 Головуючий у 1 інстанції Холод Р.С.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2012 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Гончара О.С.

суддів: Воробйової І.А.

ОСОБА_2

при секретарі Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2012 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2012 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2012 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено ОСОБА_3 вчиняти дії по перешкоджанню ОСОБА_5 у користуванні його особистими речами, що знаходяться у квартирі АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду. Судові витрати стягнути з позивача.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. З ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З матеріалів справи вбачається, що, розглядаючи питання про забезпечення суд не в повній мірі дотримався порядку, встановленого для його вирішення.

Згідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо

невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання

рішення суду.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволені заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_3 вчиняти дії по перешкоджанню ОСОБА_5 у користуванні квартирою № 25 в будинку № 1 по вул. Гаврилова у м. Запоріжжя, виходив з того, що право користування спірною квартирою позивачем на даний час не визначено жодним судовим рішенням.

Колегія погоджується з вказаним висновком суду.

Проте, задовольняючи заяву про забезпечення позову в частині заборони вчиняти дії ОСОБА_3 по перешкоджанню позивачу у користуванні його особистими речами, що знаходяться у спірній квартирі, суд не дав оцінку обгрунтованості доводів заявника щодо необхідності застосування заявлених заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог.

Суд в порушення зазначених вимог закону, залишив поза увагою суть спору між

сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами виник спір з приводу поділу майна, а саме квартири АДРЕСА_1.

Судом не було враховано, що предметом спору між сторонами у справі є не особисті речі позивача, а поділ нерухомого майна, тому застосування такого заходу забезпечення позову ніяким чином не вплине в подальшому на можливість виконання рішення суду, а також застосований вид забезпечення позову не відповідає предмету позову та не є спів мірним із заявленими позивачем вимогами.

За таких обставин колегія суддів вважає оскаржену ухвалу в частині задоволення заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову, такою, що підлягає скасуванню, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження. Одночасно зі скасуванням оскаржуваної ухвали апеляційний суд вважає за необхідне постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову з вищенаведених причин.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2012 року у цій справі скасувати.

В задоволені заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити в частині заборонені ОСОБА_3 вчиняти дії по перешкоджанню ОСОБА_5 у користуванні його особистими речами, що знаходяться у квартирі АДРЕСА_1.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: