Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-1504/12 Головуючий у 1 інстанції: Риженко А.Г.
Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2012 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Гончара О.С.

суддів : Воробйової І.А.

Панкеєва О.В.

при секретарі Черненко А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 01 лютого 2012 року у справі за позовом прокурора Новомиколаївського району Запорізької області в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2011 року прокурора Новомиколаївського району Запорізької області в інтересах малолітнього ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В позовній заяві зазначав, що проведеною прокуратурою перевіркою встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_5 не перебувають в шлюбі, проживають окремо. ОСОБА_3 зі своїм сином не проживає близько чотирьох років, участь в його вихованні практично не приймає, бачить сина один раз на місяць..

Відповідачі неодноразово попереджувались про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов'язків, та все одно ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ухиляються від виконання батьківських обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, утримання, навчання та виховання свого малолітнього сина.

На підставі викладеного, просив суд, позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_5 батьківських прав відносно їх малолітнього сина ОСОБА_4, стягнути з відповідачів на користь навчального закладу, де буде перебувати дитина або на користь особи, яка буде призначена опікуном дитини, аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4 у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також встановити над малолітнім опіку, призначивши його опікуном ОСОБА_6, який є його дідусем.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 01 лютого 2012 року позов задоволено частково.

Позбавлено ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітного сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір у розмірі 107 грн. 30 коп.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині відмови позбавлення батьківських прав ОСОБА_3

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до чч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення чи поновлення батьківських прав орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору.

При розгляді даної справи слід, також, враховувати висновки, наведені у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2009 року в справі "Савіни проти України", де пропонується з'ясовувати, чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів; чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини; чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження та чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки; чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я; чи грунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки); чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Як убачається з матеріалів справи, згідно висновку органу опіки і піклування від 03 січня 2012 року №0005/01-33 ОСОБА_5 заслуговує на позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_4 ОСОБА_3 в данний час недоцільно позбавляти батьківських прав відносно її сина -ОСОБА_4

Вирішуючи спір, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд першої інстанції встановив, що відповідач ОСОБА_3 в проживає в м.Запоріжжя, проте регулярно відвідує свого сина, який в данний час проживає у АДРЕСА_1 разом з її батьками. Доказів, які б переконливо свідчили про те, що ОСОБА_3 свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками суду прокурором не надано.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав, передбачені пп. 4, 5 ч. 1 ст. 164 СК України.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заявленого позову прокурором щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3.

Відповідно до ст.165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім»ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров»я або навчальний заклад , в якому вона перебуває, орган опіки та піклування , прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Тобто, мати не може звернутися з позовом до суду про позбавлення її батьківських прав відносно її дитини.

В обгрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначила про те, що вона фактично визнає позов прокурора про неналежне виконання нею своїх обов'язків матері. Проте саме лише визнання позову відповідачем не є безумовною підставою для скасування рішення суду, яким встановлено , що вимога прокурора про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 на теперішній час є недоведеними. Крім того, присутній в апеляційній інстанції прокурор зазначив що під час судового розгляду судом першої інстанції було з'ясовано, що позов прокурора подано передчасно, без належної перевірки. Позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_3 буде не в інтересах дитини, яка проживає разом з батьками апелянта, яка підтримує з ними родинний зв'язок.

Згідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене, судова колегія приходить до висновку,що підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів. -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 01 лютого 2012 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: