Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-42/2012 Головуючий у 1 інстанції: Смолка І.О.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів : Сапун О.А.,

ОСОБА_2,

При секретарі: Свинаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Елефант-Запоріжжя», Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсними кредитного договору, додаткових угод до нього та договору поруки, -

ВСТАНОВИЛА:

10 лютого 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Елефант-Запоріжжя», ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсними кредитного договору, додаткових угод до нього та договору поруки.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 21 липня 2008 року між відповідачами було укладено кредитний договір № 176/08, за умовами якого ВАТ «Універсал Банк» (найменування змінено на публічне акціонерне товариство «Універсал Банк») взяло на себе зобовязання надати ТОВ «Елефант-Запоріжжя» кредит у формі кредитної лінії шляхом надання окремих частин кредитних коштів у доларах США, у рамках ліміту кредитної лінії - 1 000 000 доларів США, а товариство зобовязалося прийняти, належним чином використовувати та повернути надані кошти не пізніше строку, встановленого додатковими угодами до Кредитного договору.

У договорі зазначено, що за користування кредитними коштами, наданими у формі траншу, Позичальник сплачує проценти, розмір яких передбачено у пунктах 1.3.1,1.3.2 Кредитного договору ).

З метою забезпечення виконання ТОВ «Елефант-Запоріжжя» кредитних зобовязань, 21 липня 2008 року між ним і Банком було укладено договір поруки № SU-01/176/08, згідно якого він зобовязався відповідати перед банком за невиконання ТОВ «Елефант-Запоріжжя» зобовязань по кредитному договору.

23 липня 2008 року, 24 липня 2008 року, 09 вересня 2008 року, 23 вересня 2008 року між відповідачами укладалися додаткові угоди до кредитного договору, по яких надавалися кредитні кошті відповідно 450 000 доларів США, 150 000 доларів США, 100 000 доларів СШЩА, 150 000 доларів США, на строк до 30 червня 2009 року.

По причині неналежного виконання ТОВ «Елефант-Запоріжжя» умов кредитного договору, ПАТ «Універсал Банк» 14 жовтня 2009 року звернулось до Ленінського райсуду м. Запоріжжя з позовом про стягнення з нього як з поручителя боргу по кредитному договору.

Вважає, що укладений між відповідачами кредитний договір, додаткові угоди до договору, а також договір поруки слід визнати недійсними, оскільки угоди оформлені з перевищенням директором товариства своїх повноважень. Так, 10 жовтня 2006 року загальними зборами учасників ТОВ «Елефант-Запоріжжя» було прийняте рішення про обмеження повноважень директора товариства на укладання від імені товариства правочинів на суму, що дорівнює 1 000 000 гривень та більше. Дане рішення було оформлено протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Елефант-Запоріжжя».

Таким чином, кредитний договір укладений ним як директором від імені ТОВ «Елефант-Запоріжжя» з перевищенням наданих йому вищим органом Товариства повноважень, тому вказана угода не може мати правових наслідків для ТОВ «Елефант-Запоріжжя».

Крім того, у виконання розлізлу 2 «Умови забезпечення кредиту» кредитного договору, позичальник зобовязався укласти договір застави майнових прав на орендні платежі за договором оренди нежилого приміщення від 30 жовтня 2007 року, який укладений між в між банком та ФОП ОСОБА_4 Однак з 25 травня 2009 року за ініціативою банку вищезазначений договір було розірвано, чим був значно збільшений обєм відповідальності поручителя.

Враховуючи наведене, просив визнати недійсними кредитний договір № 176/08 від 21 липня 2008 року з Додатками №№1-4 та договір поруки №311-01/176/08 від 21 липня 2008 року Стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду наданим доказам, просить рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення представника апелянта, заперечення представника Банку, перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

За змістом статей 1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики,що залишалася, та сплати процентів,належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Згідно до вимог статті 554 9ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Із матеріалів справи вбачається, що 21 липня 2008 року між відповідачами було укладено кредитний договір № 176/08, за умовами якого ВАТ «Універсал Банк» (найменування змінено на публічне акціонерне товариство «Універсал Банк») взяло на себе зобовязання надати ТОВ «Елефант-Запоріжжя» кредит у формі кредитної лінії шляхом надання окремих частин кредитних коштів у доларах США, у рамках ліміту кредитної лінії - 1 000 000 доларів США, а товариство зобовязалося прийняти, належним чином використовувати та повернути надані кошти не пізніше строку, встановленого додатковими угодами до Кредитного договору ( а. с. 13-17 ).

Договір підписано від імені ВАТ «Універсал Банк» представниками Банку за довіреностями ОСОБА_5, ОСОБА_6, від імені ТОВ «Елефант-Запоріжжя» - директором товариства ОСОБА_7, який не мав обмежень на здійснення представництва перед третіми особами ( а. с. 13-17 ).

Перед підписанням угод, 02 червня 2008 року на загальних зборах учасників позичальника прийняте рішення про отримання від ВАТ «Універсал Банк» кредиту у сумі 1 000 000 доларів США, що підтверджується протоколом № 6 загальних зборів учасників ТОВ «Елефант-Запоріжжя» ( а. с. 31-34 ).

У договорі зазначено, що за користування кредитними коштами, наданими у формі траншу, Позичальник сплачує проценти, розмір яких передбачено у пунктах 1.3.1,1.3.2 Кредитного договору.

З метою забезпечення виконання ТОВ «Елефант-Запоріжжя» кредитних зобовязань, 21 липня 2008 року між ОСОБА_3 і Банком було укладено договір поруки № SU-01/176/08, згідно якого позивач зобовязався відповідати перед банком за невиконання ТОВ «Елефант-Запоріжжя» зобовязань по кредитному договору. З тексту договору поруки вбачається, що позивач був обізнаний з умовами кредитного договору, у тому числі з сумою кредиту, з розміром процентів, які підлягають сплаті за користування кредитними коштами, з передбаченим договором поруки правом кредитора у випадку невиконанням Боржником зобовязань зо Основним договором предявляти вимоги до Поручителя ( а. с. 18-22 ).

23 липня 2008 року, 24 липня 2008 року, 09 вересня 2008 року, 23 вересня 2008 року між відповідачами укладалися додаткові угоди до кредитного договору, по яких, в межах ліміту кредитної лінії та на умовах, визначених у кредитному договорі, товариству надавалися кредитні кошті відповідно 450 000 доларів США, 150 000 доларів США, 100 000 доларів США, 150 000 доларів США на строк до 30 червня 2009 року. При цьому обєм відповідальності поручителя не збільшився ( а. с. 6,7,9,21-22 ).

ОСОБА_3 просив визнати недійсними кредитний договір, додаткові угоди до кредитного договору, по яких він не являється стороною, а також договір поруки, оскільки підписанням без його згоди додаткових угод збільшився обєм його відповідальності.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що заявлені ОСОБА_3 вимоги спростовуються наданими доказами. При цьому навів в рішенні відповідні доводи з посиланням на матеріали справи та норми матеріального права.

Судом повно і всебічно зясовані обставини справи, що мають для неї значення, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права не порушені і застосовані вірно, постановлено законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що справа вирішена неправильно.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2011 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: