"02" листопада 2012 р.Справа № 2024/6665/12
№ 2/2024/1630/12
02 листопада 2012 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Іванісової Л. О., за участю секретаря Бондаренко В. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комунальне підприємство Жилкомсервіс, про усунення перешкод в користуванні власністю, визначення порядку користування приватизованою квартирою, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Комунальне підприємство Жилкомсервіс, про усунення перешкод в користуванні власністю, визначення порядку користування приватизованою квартирою, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2002 року по 13 жовтня 2009 року., від якого подружжя має сина ОСОБА_3, 17 вересня 2007 року. З моменту реєстрації шлюбу вона оселилася в квартирі № 5 житлового будинку готельного типу № 10 по вулиці Залізничній в місті Харкові, де мешкав її чоловік, та в червні 2004 року зареєструвалася за цією адресою. 27 вересня 2007 року сторони отримали свідоцтво про право власності на житло, яке засвідчило, що ОСОБА_2 та члени його сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_3, мають на праві спільної сумісної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у будинку готельного типу, загальна площа квартири становить 62,5 кв. м., житлова площа становить 39,1 кв.м., та складається з двох кімнат площею 19,4 кв.м. та 19,7 кв.м. В квартирі є місця загального користування, а саме: кухня, площею 38,4 кв.м., санвузол, площею 6,4 кв.м., коридор, площею 33,3 кв.м., якими крім ОСОБА_3 користуються ще дві родини, загальна площа місць загального користування, яка належить ОСОБА_3 становить 23,4 кв.м.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 з сином мешкають в житловій кімнаті, площею 19,4 кв.м., а ОСОБА_2 - в житловій кімнаті площею 19,7 кв.м. Кімнати мають окремі виходи в загальний коридор. Місцями загального користування сторони користуються спільно, але відповідач заборонив позивачці користуватися газовою плитою, якою завжди користувалася їх родина, у звязку з чим ОСОБА_1 змушена готувати їжу для себе і малолітнього сина на газовій плитці сусідів. Крім того, відповідач не погоджується на відкриття окремого особового рахунку по сплаті комунальних послуг, що призводить до постійних сварок, стосовно суми коштів, які вимагає відповідач від позивача по рахункам за комунальні послуги. Дружина ОСОБА_2, в найближчий час може народити дитину, яку відповідач має намір реєструвати в спірній квартирі, що збільшить розмір комунальних послуг по квартирі і таким чином ще більше порушить права позивача, у звязку з чим вона змушена звернутися до суду із зазначеним позовом.
В судове засідання представник позивачки зявилася, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, надала пояснення аналогічні доводам позовної заяви.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи - Комунального підприємства Жилкомсервісв судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Керуючись вимогами ст. ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, враховуючи вищезазначене, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності зазначеного відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів.
Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та правовідносини.
Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, від 27.09.2007 рокуАДРЕСА_2 в будинку готельного типу № 10 по вул. Залізничній в м. Харкові належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, що також підтверджується копією технічного паспорту на вищезазначену квартиру Комунального підприємства Харківське міське бюро технічної інвентаризаціївід 05.09.2007 року (а. с. 6-8).
Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 05.06.2012 року, виданої КП Жилкомсервіс, в квартирі № 5 будинку готельного типу № 10 по вул. Залізничній в м. Харкові проживають та зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; реєстрація ОСОБА_1 за вищезазначеною адресою також підтверджується відміткою в паспорті громадянина України ОСОБА_1 серії МН № 531095, виданого 07.09.2003 року Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області (а. с. 9-10).
Зі свідоцтва про розірвання шлюбу 1-ВЛ № 096687 від 13.10.2009 року, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а. с. 11).
Згідно до свідоцтва про народження 1-ВЛ № 168682 від 01.07.2009 року, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.(а. с. 12).
Відповідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
В силу ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.
Згідно до вимог ст. ст.103, 104 ЖК України наймач або член його сім'ї має право вимагати укладання з ним окремого договору найма житла у разі, коли його частка у житловій площі може бути виділена у вигляді окремого приміщення, що відповідає вимогам ст. 63 ЖК України.
Відповідно абз. 1 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.
Як вбачається з абз. 1 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, суд застосовує норми цивільного законодавства.
За змістом ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст. ст. 11, 12, 15, 16 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
В силу вимог ст. 391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення будь-яких перепон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В судовому засіданні встановлено, що в спірній квартирі між співвласниками склався фактичний порядок користування, згідно до якого ОСОБА_1 з сином мешкають в житловій кімнаті, площею 19,4 кв.м., а ОСОБА_2 разом з новою родиною - в житловій кімнаті площею 19,7 кв.м., кімнати квартири є окремими, місцями загального користування, площею 23,4 кв.м., тобто по 1/2 частині, що складає по 11,7 кв. м., сторони користуються спільно, сторони є споживачами комунальних послуг, особовий рахунок відкрито на ОСОБА_2, який в добровільному порядку не погоджується вирішити питання про розділ особовий рахунків, тому позивачка позбавлена можливості відкрити окремий особовий рахунок для сплати комунальних послуг та сплачувати рахунки за спожиті нею послуги, але у суду відсутні відомості про те, що КП Жилкомсервісвідмовлено у відкритті особового рахунку, у звязку з чим суд вважає, що позов є обґрунтованим в частині визначення порядку користування, позиція позивачки щодо зазначеної позовної вимоги доведена, тому позов підлягає частковому задоволенню, в іншій частині суд вважає за необхідне відмовити.
У відповідності зі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки суму судового збору в розмірі 107 грн. 30 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212- 215, 218, 225 ЦПК України, ст. ст. 11, 12, 15, 16, 316, 369, 391 ЦК України, ст. ст. 103, 104, 150 ЖК України, Законом України Про судовий збір, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності",-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визначити порядок користування квартирою № 5 житлового будинку готельного типу № 10 по вулиці Залізничній в місті Харкові, що знаходиться в спільній сумісній власності ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, виділивши для користування ОСОБА_2 житлову кімнату літ.3, площею 19,7 кв.м.; ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - житлову кімнату літ.2, площею 19,4 кв.м.; інші приміщення: кухню, санвузол та коридор, загальною площею 23,4 кв.м., залишити у спільному користуванні ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 107 (сто сім) грн. 30 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, або якщо рішення було ухвалене за відсутності осіб, що приймають участь у справі, протягом 10 днів з моменту отримання рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ - Л. О. Іванісова