Справа № 2-5579/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 січня 2012 року Соломянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Лозинської М.І.,

при секретарі Продан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних за прострочення виконання грошового зобовязання , -

встановив:

Рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 28.10.2010 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволені частково та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 220 059,24 грн., витрати на інформаційно- технічне забезпечення справи в сумі 120,00 грн. та 1700 грн. судового збору. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.02.2011 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, зазначене рішення залишено без змін. Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29.06.2011 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено та рішення Соломянського районного суду м. Києва від 28.10.2010 р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08.02.2011 р. в частині залишення без розгляду позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 % річних за прострочення виконання грошового зобовязання скасовано і передано справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Соломянського районного суду м. Києва від 28.10.2010 р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08.02.2011 року залишено без змін.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляд справи не заперечував.

Відповідач в судове за сідання не зявився, хоча про час дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать конверти, які містяться в матеріалах справи, причини його неявки суду невідомі, а тому суд у відповідності до статті 224 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з даними Адресного бюро, відповідач зареєстрований за адресою, за адресою, вказаною позивачем в позові, а саме: АДРЕСА_1.

Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 28.10.2010 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволені частково та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 220 059,24 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення справи в сумі 120,00 грн. та 1 700 грн. судового збору(а.с.71-73). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.02.2011 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, зазначене рішення залишено без змін(а.с.118-120). Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29.06.2011 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено та рішення Соломянського районного суду м. Києва від 28.10.2010 р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08.02.2011 р. в частині залишення без розгляду позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 % річних за прострочення виконання грошового зобовязання скасовано і передано справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Соломянського районного суду м. Києва від 28.10.2010 р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08.02.2011 року залишено без змін (а.с. 153-154).

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, судом встановлено, що між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_3 були укладені договори позики (розписки):

- 31.01.2000 року відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у позику суму в розмірі 4000 доларів США, які останній зобовязався повернути протягом двох тижнів після першої ж вимоги ОСОБА_1 При цьому ОСОБА_2 зобовязувався сплачувати позивачу за користування коштами 3 % від суми боргу (а.с. 14).

- 02.08.2000 р. відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у позику суму в розмірі 2000 доларів США, який останній зобовязався повернути на першу вимогу ОСОБА_1 При цьому ОСОБА_2 зобовязувався сплачувати позивачу за користування коштами 3 % від суми боргу (а.с. 15).

- 21.08.2000 р. відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у позику суму в розмірі 6000 доларів США, який останній зобовязався повернути на першу вимогу ОСОБА_1 При цьому ОСОБА_2 зобовязувався сплачувати позивачу за користування коштами 2 % від суми боргу (а.с. 16).

- 05.12.2001 р. відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у позику суму в розмірі 2000 доларів США, які останній зобовязався повернути на першу ж вимогу ОСОБА_1 При цьому ОСОБА_2 зобовязувався щомісячно сплачувати ОСОБА_1 за користування коштами 2 % від суми боргу (а.с. 17).

- 04.01.2005 року відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у позику сум в розмірі 2000 доларів США, які останній зобовязався повернути на першу вимогу ОСОБА_1 При цьому ОСОБА_2 зобовязувався щомісячно сплачувати відсотки за користування коштами в сумі 4 % від суми боргу (а.с. 18).

Відповідно до рішення Соломянського районного суду м. Києва від 28.10.2010 р. зі слів позивача встановлено, що з березня 2007 року боржник своїх зобовязань не виконує, відсотки та борг не повертає, що підтверджується наявністю у кредитора(позивача) оригіналів боргових розписок.

З тексту зазначеного вище рішення, яке набрало законної сили, вбачається, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість в розмірі 220 059,24 грн., яка складається з заборгованості за договором позики в розмірі 160000 доларів США, що еквівалентно 126 652,80 грн. та відсотків за користування коштами в сумі 11800 доларів США , що еквівалентно 93406,44 грн.(а.с.71-73).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його

виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за

неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 28.10.2010 року встановлено та матеріалами справи підтверджено прострочення виконання відповідачем своїх зобовязань за договорами позики (розписками) від 31.01.2000 р., 02.08.2000 р., 21.08.2000 р., 05.12.2001 р., 04.01.2005 р. позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних за прострочення виконання зобовязання є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З позовної заяви ОСОБА_1, поданої ним до суду 15.06.2010 р., вбачається, що він просить стягнути з відповідача в якості 3 % річних від простроченої суми 9 939,99 грн. при цьому не наводячи чіткого розрахунку.

При розрахунку 3 % суд виходить з того що рішенням Соломянського районного суду м . Києва від 28.10.2010 року з відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по розпискам в розмірі 160000 доларів США, що еквівалентно 126 652,80 грн. та позивачем в ході судового розгляду не уточнювалися в частині періоду стягнення пені.

Враховуючи, що зазначеними вище розписками встановлено, що грошові кошти надані позивачем, в якості позики повертаються відповідачем на першу вимогу ОСОБА_1 та зважаючи на те, що ОСОБА_2 перестав виконувати свої зобовязання за зазначеними розписками в березні 2007 року 3 % річних розраховуються наступним чином.

Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: ( (сума заборгованості * 3%)/ 365 (або 366) * кількість днів прострочення зобовязання. Загальна кількість днів прострочення зобовязання за період з березня 2007 року по 28.10.2010 року становить 1338 днів( за 2007 рік 306 днів; за 2008 рік 366 днів; за 2009 рік 365 днів; за 2010 рік 301 днів).

Розрахунок 3 % річних за 2007 рік:

(126652,80 * 3 %)/365*306 = 3185,40 грн.

Розрахунок 3 % річних за 2008 рік:

(126652,80 * 3 %)/366*366 = 3799,58 грн.

Розрахунок 3 % річних за 2009 рік:

(126652,80 * 3 %)/365*365 = 3799,58 грн.

Розрахунок 3 % річних за 2010 рік:

(126652,80 * 3 %)/365*301 = 3133,36 грн.

Отже, загальна сума 3 % річних від суми простроченого зобовязання за період з березня 2007 року по 28.10.2010 року становить 13 917,92 грн.(3185,40+3799,58+3799,58+3133,36).

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 214,60 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 27, 31, 60, 61, 209, 214, 215, 224-226, 294 ЦПК України, на підставі ст. ст. 525, 526, 530, 549, ЦК України, суд,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних за прострочення виконання грошового зобовязання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 % річних від суми простроченого зобовязання в розмірі 13 917(тринадцять тисяч девятсот сімнадцять) грн. 92 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 214,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Соломянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: