Справа № 2-5125/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"16" лютого 2012 р. Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого судді Ревуцького С.І.

при секретарі Мазняк О.Ю.

з участю - позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м.Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що з 17.10.1992р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку ОСОБА_4, 10.08.1993р.н. 13.10.1998р. шлюб розірваний. ОСОБА_4 досягла повноліття та продовжує навчання у Національній юридичній академії ім.Ярослава Мудрого на денній формі навчання. ОСОБА_4 перебуває на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 400 грн. щомісяця.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним в позові, а також додала, що відповідач раніше сплачував аліменти на доньку до досягнення нею повноліття, донька проживає за місцем навчання у гуртожитку м.Харкова, отримує стипендію 700 грн. ОСОБА_5 позивачка отримує заробітну плату в розмірі 1500-2000 грн. Про доходи відповідача нічого не знає. При визначенні розміру аліментів виходила з потреб доньки. Просила позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив, що донька позивача та відповідача ОСОБА_6 проживає окремо від позивачки, тому права на звернення до суду з позовом, що розглядається, позивачка не має. Крім того, відповідач працює та отримує заробітну плату в розмірі від 1200 до 2300 грн. щомісяця, тяжко хворіє, потребує придбання кардіостимулятора, на який не хватає коштів, проживає з хворою матірю, тому не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог на підставі наступного.

В судовому засіданні встановлено та документально доведено, що ОСОБА_7, 10.08.1993р.н. є донькою позивача і відповідача та навчається у Національній юридичній академії ім.Ярослава Мудрого на денній формі навчання. Ці факти сторонами по справі не заперечувались.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Позивач ОСОБА_1 визнала в судовому засіданні, що дочка постійно проживає за місцем навчання в м.Харкові, тобто окремо від позивачки, тому права на звернення до суду позивачка не має.

Крім того, вивчивши надані до суду медичні документи, суд дійшов висновку, що відповідач тяжко хворіє, потребує подальшого лікування, а також придбання кардіостимулятора, для чого необхідні значні грошові витрати, яких явно недостатньо при його доходах.

При таких обставинах суд дійшов висновку, що відповідач не має можливості для надання матеріальної допомоги своїй повнолітній дочці.

На підставі викладеного, керуючись ст.199 СК України, ст.ст.212-218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_5