Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2012 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.

суддів Васильковського В.М., Проскурніцького П.І.

секретаря Кіндрата В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції ОСОБА_2, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богородчанського районного суду від 22 грудня 2011 року, з участю апелянта ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3; начальника відділу ДВС Богородчанського РУЮ - ОСОБА_4; третьої особа ОСОБА_5,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 16.11.2011року про відкриття виконавчого провадження та на бездіяльність начальника відділу ДВС. Скаржник зазначає, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-17/2010 винесена всупереч вимогам Закону України "Про виконавче провадження", оскільки у державного виконавця не було підстав для відкриття виконавчого провадження з приводу виділення ОСОБА_5 земельної ділянки та покладення на ОСОБА_1, як на боржника, обов'язку добровільного виконання рішення суду у визначений строк. Крім того, постановою від 14.07.2011року державний виконавець уже відмовляв у відкритті виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом, і ця постанова не оскаржувалась. ОСОБА_1 зазначав, що незаконні дії державного виконавця ним були оскаржені до ________________________________________________________________________________

Справа № 4с/0901/10/2011 Головуючий у І інстанції Битківський Л.М.

Провадження № 22ц/0990/318/2012 Доповідач - Девляшевський В.А.

Категорія 57

начальника відділу ДВС, однак відповіді на свою скаргу не отримав. Також вказує, що виконавчий лист ОСОБА_5 поданий з пропуском встановленого законом річного строку пред'явлення його до виконання. У звязку з вище наведеним ОСОБА_1 просив скаргу задовольнити.

Ухвалою Богородчанського районного суду від 22 грудня 2011 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд неповно зясував обставини справи, дав неправильну оцінку доказам у справі, а тому постановив незаконну ухвалу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_3 апеляційну скаргу з наведених підстав підтримали, вказуючи, що виконавчий документ ОСОБА_5 подано з пропуском річного строку пред'явлення його до виконання. Зазначили, що державним виконавцем ДВС Богородчанського РУЮ відкрито виконавче провадження всупереч вимогам Закону України "Про виконавче провадження" не дивлячись на те, що рішенням суду ОСОБА_1 не зобов'язано вчинити якісь дії для відведення земельної ділянки. Крім того, апелянт і його представник посилаються на те, що спірна земельна ділянка згідно наданих ними документальних відомостей належить ОСОБА_6, а тому поділу між ОСОБА_1 і ОСОБА_5 судом не підлягала.

Начальник відділу ДВС Богородчанського РУЮ ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнав, вважає, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження відповідно до вимог ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, зазначив, що державний виконавець відповідно до ст.11 ЗУ "Про виконавче провадження" звернувся до суду із заявою про роз'яснення рішення суду про виділ земельної ділянки у зв'язку з незрозумілістю способу його виконання.

ОСОБА_5 апеляційну скаргу не визнала, вказала, що виконання рішення суду в частині виділення їй визначеної судовим рішенням земельної ділянки в натурі неможливо, оскільки ОСОБА_1 чинить перешкоди працівникам відповідних установ у встановленні межових знаків на місцевості. Представники сільської ради, які виїзджали на місце для відведення земельної ділянки, не могли вирішити дане питання, тому вона звернулась до відділу ДВС для примусового виконання рішення суду, адже позбавлена можливості користуватись присудженою їй присадибною ділянкою.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Богородчанського районного суду від 17.02.2010року поділено житловий будинок в с.Манява по вул.Черемшини, 21 "А" Богородчанського району Івано-Франківської області між сторонами та передано у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_1 по ? частині будинковолодіння. Одночасно судом вирішено питання про виділення кожній із сторін земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку. ОСОБА_5 виділено ділянку площею 434 кв.м, позначену на додатку до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3.

ОСОБА_5 27.07.2010року було видано виконавчий лист для виконання названого судового рішення. Державним виконавцем відділу ДВС Богородчанського районного управління юстиції 16.11.2011року за заявою ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження для виконання згаданого вище рішення.

Твердження ОСОБА_1 про незаконність відкриття виконавчого провадження, на думку колегії суддів, суперечать встановленим обставинам та правовим нормам, які регулюють виконавче провадження.

Статтею 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено підстави, за наявності яких державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Колегія суддів вважає, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення Богородчанського районного суду від 17.02.2010року у державного виконавця не було передбачених названою правовою нормою підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_5

Та обставина, що раніше постановою державного виконавця від 14.07.2011року відмовлено ОСОБА_5 у відкритті виконавчого провадження, правового значення в даному випадку не має, оскільки чинним законодавством України не заборонено повторне звернення стягувача до органу державної виконавчої служби з приводу виконання рішення суду.

Те, що спосіб виконання рішення Богородчанського районного суду від 17.02.2010року щодо виділення ОСОБА_5 земельної ділянки невизначений, не могло бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Адже, суд, який постановив рішення, за заявою державного виконавця може роз`яснити своє рішення.

Посилання апелянта на те, що виконавчий лист подано з пропуском річного строку пред'явлення його до виконання, не заслуговують на увагу. Адже, з наданої апеляційному суду копії виконавчого листа, виданого 22.07.2010року, вбачається, що згідно ст. Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 09.09.2010року строк пред'явлення згаданого виконавчого листа до виконання визначено до 13.04.2013року, тобто протягом трьох років. (ст. 21 ЗУ "Про виконавче провадження" ).

Твердження ОСОБА_1 про належність виділеної земельної ділянки іншій особі за наявності згаданого судового рішення, яке перебуває в законній силі, не можуть бути враховані при вирішенні його скарги на постанову державного виконавця.

Приймаючи до уваги вище наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду в даній справі постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують. Тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.218; 307, 312-315, 317; 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Богородчанського районного суду від 22 грудня 2011 року в даній справі залишити без змін

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання нею законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Васильковський

ОСОБА_7