Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-687/12 Головуючий у 1-й інстанції: Кучеренко В.В.
. Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В. Ю.,

суддів: Подліянової Г.С.

ОСОБА_2

при секретарі: Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 грудня 2011 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення із житлового приміщення , -

ВСТАНОВИЛА :

У січні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення із житлового приміщення.

В позові зазначив, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 листопада 2009 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки житловий будинок № 96 по вул.. свободи в м. Мелітополі Запорізької області. Однак на теперішній час в житловому будинку зареєстровані і проживають відповідачі, які в добровільному порядку з будинку не виселилися.

Просить суд виселити відповідачів із житлового будинку № 96 по вул.. Свободи в м. Мелітополі Запорізької області без надання іншого постійного житлового приміщення.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 грудня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ « Приват Банк» , районний суд виходив з того, що відсутні підстави, за наявності яких відповідачів можливо було б виселити із житла, яка є предметом іпотеки, оскільки в жилому будинку проживає неповнолітня дитина, що є порушенням перш за все її інтересів, а орган опіки та піклування не надає згоди щодо її виселення.

Проте з таким висновком суду не можна погодитися виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.11.2007 року між ПАТ КБ « ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 14.13974 відповідно до якого 15.11.2007 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 150 000,00 доларів США за сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік з кінцевим терміном погашення 15.11.2017 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором Пат КБ « Прива Банк» і ОСОБА_3 21.11.2007 року уклали договір іпотеки яким ОСОБА_3 надав в іпотеку належний йому на праві власності житловий будинок за адресою: Запорізька область м. Мелітополь, вул.. Свободи № 96.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 листопада 2009 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 14.13974 від 15.11.2007 року в розмірі 153 851 доларів США, що в перерахунку за офіційним курсом НБУ складає 1 229 269 гривень звернуто стягнення на житловий будинок, що розташований за адресою : Запорізька область, м. Мелітополь, вул.. Свободи, 96, що належить на праві власності ОСОБА_3

Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку".

Виходячи із аналізу наведених правових норм закону, примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо добровільно мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника, або в інший погоджений сторонами строк.

Судом встановлено, та вбачається з матеріалів справи, що 02 грудня 2010 року банком була складена вимога до відповідачів з пропозицією звільнити будинок № 96 по вул.. Свободи у м. Мелітополі протягом місяця з моменту отримання цього повідомлення. Ця вимога 06.12. 2010 року була отримана ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а. с. 5-8).

Оскільки останні є законними представниками неповнолітнього сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 ними отримана ця вимога і щодо дитини.

22 грудня 2010 року комісією у складі: директора Мелітопольського відділення Запорізького РУ ПАТ КБ « Приват Банк» ОСОБА_7 та співробітниками банка ОСОБА_8, ОСОБА_9 був складений акт про те, що при прибутті за вищезазначеною адресою для отримання від ОСОБА_3 технічної документації та правовстановлюючих документів на будинок для виконання судового рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 26.11.2009 року доступ до будинку був відсутній. Територія домоволодіння охоронялася двома собаками. На неодноразові позиви та дзвінки з дому ніхто не вийшов (а.с. 9).

Вирішуючи спір, та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд наведеного та положень зазначених вимог закону не врахував.

Крім того, на момент укладення іпотечного договору, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за вищезазначеною адресою не були, що підтверджується штампом про реєстрацію в паспортах, а тому відповідно до Примірного регламенту з оформлення документів та контролю з питань реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання, затвердженим наказом МВС України від 3 лютого 2006 року № 96, діти також не мали реєстрацію за місцезнаходженням предмета іпотеки.

Відповідачі зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 лише після отримання вимоги банку про виселення, а саме: 28.12. 2010 року, що підтверджується довідкою сектору громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області від 18.02.2011 року (а.с.33).

Статтею 12 Закону України « Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» встановлено, що для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності, або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки і піклування. До цих випадків віднесено: наявність права власності дітей на це майно, наявність права користування.

Таким чином, згода органів опіки та піклування необхідна лише у випадку, якщо дитина є власником ( співвласником), або має право користування жилим приміщенням, що відчужується.

З вищезазначеної довідки від 18.02.2011 року та домової книги вбачається , що на момент укладення договору іпотеки неповнолітній ОСОБА_6 права власності, права користування житловим будинком не мав.

За таких умов згода органу опіки та піклування не передачу спірного будинку в іпотеку була не потрібна. Таким чином, під час укладення договору іпотеки права власника або інших осіб порушені не були, а тому відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

За таких обставин, рішення суду не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» задовольнити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 грудня 2011 року у цій справі скасувати. Ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення із житлового приміщення задовольнити.

Виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4 із житлового приміщення будинку № 96 по вулиці Свободи у місті Мелітополі без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_10, ОСОБА_4 судові витрати з кожного по 27 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: