Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2012 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Приходька К.П.

суддів Голуб С.А., Таргоній Д.О.

при секретарі Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про вселення ,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка, діючи в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей, звернулася до суду з зазначеною позовною заявою в листопаді місяці 2011 року про вселення, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07.11.2007 року, мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сторони разом проживають в квартирі, що належить на праві власності відповідачу в АДРЕСА_1, в якій вони також зареєстровані у встановленому порядку.

З 03.09.201 1р. по 16.09.2011р. позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в Білоцерківській міській лікарні №2 в нейрохірургічному відділенні, де лікувалась від травм, спричинених їй відповідачем під час сварки. Після виписки з лікарні позивач дізналась, що відповідач змінив замки у квартирі. Він не допускає її разом із дітьми в квартиру, порушує її право та права дітей на житло. У зв'язку із наведеним позивач просила суд прийняти рішення про вселення її з дітьми в зазначену квартиру та стягнути з відповідача на її користь завдану моральну шкоду в сумі 10000 грн. і судові витрати.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2012 року позов задоволено частково. Вселено ОСОБА_2 та дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в квартиру АДРЕСА_2.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування завданої моральної шкоди 1000 ( одну тисячу) грн. та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 37 грн.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги посилається на те, що суд неправильно встановив обставини справи вказавши у своєму рішенні про те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, оскільки шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний 16 березня 2012 року. Вселенням до квартири бувшої дружини відповідача, було порушено право власності відповідача на квартиру.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №1892 від 07.11.2007року від якого мають малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якого позивач усиновив та його рідного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб та свідоцтвами про народження дітей, відповідно позивач та діти являються членами сім'ї власника спірної квартири, що підтверджено матеріалами справи та не оспорюється сторонами.

Також судом встановлено, що позивач та малолітні діти зареєстровані в спірній квартирі, де постійно проживали. В період з 3.09.2011 року по 16.09.2011 року позивач та її діти були тимчасово відсутніми у спірній квартирі із об'єктивних причин, що підтверджено письмовими матеріалами справи. Відповідач змінив замки вхідних дверей в квартиру, чим позбавив позивача та її дітей права на користування житловим приміщенням. Зазначені обставини також підтверджені письмовими матеріалами справи, а також підтвердили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та Спирта Т.1.

Задовольняючи позов в частині вселення, суд виходив з того, що право позивача та її неповнолітніх дітей на користування квартирою захищено ст. 156 ЖК України, оскільки позивач та діти проживали в квартирі як члени сім»ї власника, а тому мають право користуватись квартирою на рівні із власником квартири.

Задовольняючи позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд керувався ст.ст. 23 та 1167 ЦК України і виходив з того, що неправомірними діями відповідача щодо обмеження прав позивача та її дітей на користування квартирою, останній заподіяна моральна шкода, яку суд оцінив у розмірі 1000 грн.

Судова колегія погоджується із висновками суду виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1,4 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

При ухваленні рішення судом не були порушені норми матеріального права. Суд обґрунтовано відхилив заперечення відповідача проти позову, які полягали в тому, що позивачу на праві власності належить інше житло, а тому вона має проживати в належній їй квартирі.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд не правильно встановив обставини справи, оскільки позивач є колишньою дружиною відповідача, оскільки шлюб був розірваний у березні 2012 року, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскілки колишні члени сім»ї власника користуються такими же правами на проживання у квартирі, як і члени сім»ї власника, якщо вони були вселені в квартиру як члени сім»ї власника.

Також частково задовольняючи позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд вірно прийшов до висновку, що відповідач вчинив протиправні дії відносно позивача, так як протиправно позбавив її та її дітей права користування квартирою в яку вони вселились як члени сім»ї власника і в якій є зареєстрованими.

Суд обґрунтовано виходив із положень ст. 23 ЦК України, не порушуючи засади розумності, виваженості та справедливості, і з урахуванням характеру спірних правовідносин вірно встановив розмір компенсації за моральну шкоду .

Такі висновки суду ґрунтуються на зібраних по справі доказах, тоді як доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 жодними доказами не підтверджені.

Оскільки з матеріалів справи та змісту апеляційної скарги не вбачається порушення судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне скаргу відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2012 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді