Справа № 2-1961/12
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2012 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Мельник І.О.

при секретарі Бондар Н.І.

з участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ПАТ Страхова компанія Універсальнапро відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6, ПАТ Страхова компанія Універсальнапро відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 05.05.2010 року о 08 год. 15 хв. відповідач, керуючи автомобілем Хюндай Акцент, державний номер НОМЕР_1, на перехресті вулиць Шевченка ОСОБА_7 в м. Черкаси, не надала переваги в русі автомобілю ОСОБА_8 Транспортер, державний номер НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку, та скоїла з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Провина відповідача у скоєнні ДТП встановлена постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 13.05.2010 року. Страховою компанією позивачу було відшкодовано завданих збитків на суму 21400 грн., в той час як дійсний ремонт власного автомобіля йому обійшовся в 39864,9 грн. Так як ліміт відшкодування згідно страхового договору складав 24 990 грн., позивач просить стягнути з ПАТ Страхова компанія Універсальнав межах залишку ліміту по полісу та з ОСОБА_6 на власну користь в якості відшкодування матеріальної шкоди та витрат на евакуацію автомобіля 21914,90 грн. Позивач також просить стягнути з ОСОБА_6 в якості компенсації за завдану моральну шкоду 10 000 грн., а також витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1000 грн. та судові витрати в розмірі 5339,2 грн.

ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП, та просить стягнути з відповідача в якості відшкодування матеріальної шкоди 10951,62 грн. та судові витрати в розмірі 829,52 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на договір оренди транспортного засобу, згідно з умовами якого вона сплачувала орендну плату власникові пошкодженого автомобіля не маючи змоги його використовувати.

Вказані цивільні справи за заявою позивача ОСОБА_5 були обєднані в одне провадження.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги, та просив позови задовольнити з підстав наведених у позовних заявах.

Відповідач ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_2, позови не визнали та заперечували проти їх задоволення.

ОСОБА_6 надала в судовому засіданні свідоцтво про укладення шлюбу та копію паспорту, що свідчать про зміну нею прізвища на ОСОБА_4.

Представник відповідача ПАТ Страхова компанія Універсальназаперечував проти задоволення позову, надавши в судовому засіданні письмові заперечення та матеріали страхової справи.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного обєктивного та всебічного їх дослідження вважає, що позов ОСОБА_3 підлягає до задоволення частково, а позов ОСОБА_5 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 13 травня 2010 року, ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. З вказаної постанови вбачається, 05 травня 2010 року о 08 год. 15 хв. відповідач, керуючи автомобілем Хюндай Акцент, державний номер НОМЕР_1, на перехресті вулиць Шевченка ОСОБА_7 в м. Черкаси, не надала переваги в русі автомобілю ОСОБА_8 Транспортер, державний номер НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку, та скоїла з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно з страховим актом ПАТ Страхова компанія Універсальнабуло відшкодовано ОСОБА_3 збитки в розмірі 21 416, 35 грн., що відповідає завданим йому збиткам з урахуванням зносу транспортного засобу, за мінусом 510 грн. франшизи.

Суд критично ставиться до застереження, викладеного ОСОБА_3 в акті огляду ТЗ, проведеного представником страхової компанії, так як позивач зазначив лише, що він не згоден з переліком пошкоджень, не зазначивши при цьому в чому саме полягають неточності, викладені в акті.

Дослідивши матеріали звіту про визначення вартості матеріального збитку № С10-284 від 18 травня 2010 року, виконаного оцінювачем КТЗ ТОВ Експертна компанія Укратоекспертиза-СтандартОСОБА_9 суд вважає, що він не може бути доказом в даній цивільній справі так як виконаний з численними порушеннями, зокрема зацікавлених осіб не було завчасно повідомлено про проведення огляду ТЗ, та під час розрахунку завданих збитків було враховано пошкодження, що не мають відношення до ДТП. Факт невідповідності частини пошкоджень характеру ДТП доводиться довідкою від 05.05.2010 року, виданою Управлінням ДАІ УМВС України в Черкаській області.

Крім того, значні сумніви викликає той факт, що згідно з вказаним звітом вартість відновлювального ремонту складає 101 194, 03 грн., в то час як ринкова вартість всього автомобіля складає 105 358,40 грн., тобто автомобіль пошкоджено більш як на 96 %, що не відповідає дійсності та суперечить матеріалам цивільної справи.

Завдання позивачу реальних збитків у розмірі, визначеному у звіті № С10-284 від 18 травня 2010 року, не знайшли свого підтвердження. Так, згідно з накладною № 10-76 від 18 червня 2010 року та акту № 76 рем здачі-прийняття робіт (надання послуг) на проведення ремонтних робіт ОСОБА_3 витрачено 39 864,9 грн., з яких на ремонтні роботи та матеріали 5200 грн. Інші кошти витрачені на придбання запчастин у кількості 17 штук, в той час, як згідно з ремонтною калькуляцією страхової компанії передбачалась заміна 23 деталей.

Суд також вважає, що товарні чеки № 2 від 29 червня 2010 року та № 5 від 28 липня 2010 року не можуть слугувати доказом понесених позивачем витрат на ремонт автомобіля, так як містять витрати на запчастини у кількості 35 штук по 1000 грн. кожна, в той час як жоден зі звітів не містить такої кількості дефектних деталей такої вартості.

Також судом взято до уваги той факт, що в накладній та акті здачі-прийняття робіт вказані ціни на нові запчастини, в той час, як згідно з даними технічного паспорту ТЗ та висновків обох досліджень, автомобіль випущений в 2001 році та має значний знос. Позивачем не доведено той факт, що напередодні аварії автомобіль проходив капітальний ремонт та що значна кількість деталей була замінена на нові. Даний факт не знайшов підтвердження в жодному зі звітів, що містяться в матеріалах справи.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що реальні завдані збитки повинні обраховуватися з урахуванням заміни пошкоджених деталей автомобіля на деталі, що були у вжитку.

Позивач в судовому засіданні заявив клопотання про проведення судово-автотоварознавчої експертизи, на вирішення якої поставити питання про ринкову вартість автомобіля, значення коефіцієнта фізичного зносу, вартість відновлювального ремонту, вартість фактичних витрат, понесених власником автомобіля. Проте згодом позивач ухилився від оплати вказаної експертизи та відкликав своє клопотання про її призначення.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Таким чином, позивачем не надано доказів того, що він реально зазнав збитків більших ніж йому відшкодовано страховою компанією.

Що стосується вимоги про відшкодування витрат на транспортування авто, то вона не підлягає до задоволення так як згідно з товарним чеком № 3 від 05 травня 2010 року, актом виконаних робіт від 05 травня 2010 року, товарним чеком №4 від 25 травня 2010 року, актом виконаних робіт від 25 травня 2010 року, які позивач надав для підтвердження вказаних витрат, транспортувався автомобіль VW (LT), в той час як позивачу належить автомобіль ОСОБА_8 Транспортер. У ході розгляду справи позивачем не надано доказів того, що автомобіль VW (LT), який транспортувався, та автомобіль ОСОБА_8 Транспортер, який йому належить, є один і тим самим транспортним засобом. Зазначення у вказаних вище документах державного номерного знаку, який належить автомобілю позивача ОСОБА_8 Транспортер, не може бути переконливим доказам тотожності транспортних засобів, оскільки номерний знак можливо переставити з одного ТЗ на інший.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної немайнової шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуючи стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації.

У той же час суд, дослідивши матеріали справи, виходячи із вимог розумності і справедливості, прийшов до висновку про можливість відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_3 внаслідок ДТП у розмірі 2000 грн. , враховуючи глибину його душевних переживань, перенесених внаслідок пошкодження належного йому майна.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_5 суд приходить до висновку про їх не обґрунтованість щодо стягнення з відповідача 10951,62 грн. на користь позивача на відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП, так як вказані вимоги ґрунтуються на наявності договору № 2 оренди автотранспортного засобу, укладеного 30 квітня 2010 року. Аналізуючи вказаний договір суд доходить до висновку про його нікчемність з огляду на наступне.

Згідно з ч.4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч.1 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. На підставі ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. В силу вимоги ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Ч. 1 ст. 236 ЦК України передбачає, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення вимог ОСОБА_5

Відповідно до ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягають понесені позивачем ОСОБА_3 судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 11, 57-60, 84, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ПАТ Страхова компанія Універсальна про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 2000 грн., франшизу в сумі 510 грн. та понесені судові витрати в сумі 188 грн., а всього 2698 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

ГОЛОВУЮЧИЙ: