РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-163/12

21 вересня 2012 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Олійник П.В.

при секретарі - Озарчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мороз (теперішнє прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_3, третя особа орган опіки і піклування Костопільська районна державна адміністрація, про усунення перешкод у спілкуванні з онуками,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просила усунути перешкоди, які чиняться їй зі сторони відповідача у спілкуванні з онуками та зобовязати відповідача не чинити їй перешкод в систематичних побаченнях з онуками кожної першої і третьої суботи та неділі з 12 до 18 год., а також на день її народження 6 травня, на день народження прабабусі онуків ОСОБА_4 26 серпня та на день народження батька дітей ОСОБА_5.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначила, що в січні 2011 року був розірваний шлюб між сином позивача та відповідачем. З цих пір відповідач заборонила внукам спілкуватися з нею. Просить зобовязати відповідача не чинити їй перешкод в побаченнях з онуками та встановити час спілкування з ними.

В судовому засіданні позивач підтримала позов повністю та з аналогічних підстав. Крім того пояснила, що відповідач не пускає її в квартиру та пише на неї заяви в міліцію.

Відповідач та її представник позов не визнали та пояснили, що відповідач не чинила перешкод у спілкуванні онуків із позивачем, але діти, зокрема дочка ОСОБА_6, самі не мають бажання спілкуватися із позивачем, оскільки вона настроює дітей проти неї.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації в судовому засіданні пояснив, що дійсно в сімї створена непроста ситуація. Рішення просить винести на розсуд суду з урахуванням інтересів дітей і відносин між сторонами, що склалися.

Свідок ОСОБА_7 (класний керівник дочки відповідачки) показала, що позивач приходила в школу і хотіла зустрітися з внучкою. Позивач також передавала через неї для внучки гроші. Їй відомо, що внучка не хоче зустрічатися з позивачем.

Неповнолітня внучка позивачки ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що не хоче зустрічатися з позивачем. Це її самостійне рішення і ніхто її до цього не примушує.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в січні 2011 року був розірваний шлюб між сином позивача та його дружиною, відповідачкою по справі. В цьому шлюбі були народжені двоє дітей: дочка ОСОБА_6, 04.08.1999 року (закінчила 7 клас Костопільського ЗНЗ № 3 і зараз навчається в Рівненському ліцеї-інтернаті) та син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 (в звязку з хворобою перебуває в «Ясинецькому навчально-реабілітаційному центрі»).

Вивчивши матеріали справи, заслухавши всіх учасників процесу, суд дійшов висновку, що позивачем фактично не доведено того, що відповідачка чинить їй перешкоди в спілкуванні з дітьми. При цьому суд вважає, що не бажання неповнолітньої ОСОБА_8 спілкуватися з бабою може бути наслідком того, що шлюб між її батьками розірвано, для неповнолітньої дитини це стало психологічною травмою, для лікування якої необхідний певний час, можливо консультації спеціаліста, а також нормальні взаємовідносини між дорослими членами родини, а не судові тяганини з приводу дітей.

Згідно ст. 257 Сімейного Кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід, мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Із досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що позивач характеризуються позитивно, має матеріальні можливості для виховання дітей. Таким чином, сукупність досліджених в судовому засіданні об'єктивних доказів дає суду можливість зробити висновок про необхідність надання позивачу права на виконання своїх прав та участі в вихованні дітей. Разом з тим, суд вважає, що графік спілкування позивача з неповнолітніми дітьми, на якому вона наполягає, буде перешкоджати нормальному розвитку дітей, їх спілкуванню з іншими родичами, їх соціальному та культурному розвитку. Тому позов підлягає частковому задоволенню у відповідності зі ст. 257 Сімейного Кодексу України, з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей та родинних відносин, які склалися між сторонами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159, 257 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки і піклування Костопільська районна державна адміністрація, про усунення перешкод у спілкуванні з онуками задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1 час спілкування з онукою ОСОБА_8 кожної першої і третьої суботи та неділі з 12 до 18 год. за згодою останньої.

Встановити ОСОБА_1 час спілкування з онуком ОСОБА_10 по місцю його перебування у «Ясинецькому навчально-реабілітаційному центрі»у визначені режимом закладу години під наглядом працівників закладу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Олійник П.В.