Справа № 2-2684/12
Провадження № 2/1015/1069/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

14.09.2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Нікушин В.В.

при секретарі: Василенко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо- транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

В червні 2012 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 14.04.2011 року між ПАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_1, було укладено договір обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 3684701, згідно з яким ПАТ «СК «ВУСО» було застраховано майнові інтереси страхувальника, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу: автомобіля ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер 68119 ККХ.

15.09.2011 р. в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер 68119 ККХ, під управлінням водія ОСОБА_1, та автомобіля Volkswagen Touareg, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під управлінням водія ОСОБА_2 Сонга.

Згідно довідки виданою ВДАІ Святошинського РУ ГУ МВС України № 8877754 винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП «Порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових споруд чи іншого майна", є водій ОСОБА_1. Його вина чітко встановлена постановою Святошинського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2011 року.

Відповідно до ст.. 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини першої статті 1188 ЦК завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Згідно пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV від 01.07.2004 р., при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Позивач виплатив на користь ОСОБА_2 ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 10 996,69 грн.,

Позивач просить стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства Страхова Компанія «ВУСО» суму завданої майнової шкоди в розмірі 10 996 гривень 69 коп., та судові витрати у сумі 214,60 грн.

У судове засідання представник позивача зявився. Позовні вимоги підтримав, проси їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання зявився. Позовні вимоги не визнав, проси відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 15.09.2011 р. в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер 68119 ККХ, під управлінням водія ОСОБА_1, та автомобіля Volkswagen Touareg, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під управлінням водія ОСОБА_2 Сонга.

Згідно довідки виданою ВДАІ Святошинського РУ ГУ МВС України № 8877754 винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП «Порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових споруд чи іншого майна", є водій ОСОБА_1. Його вина чітко встановлена постановою Святошинського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2011 року.

Вказана ДТП сталася в результаті порушення ОСОБА_1. п.10.1, 12.1 ПДР України.

Відповідно до Звіту ФОП ОСОБА_4 № 1991 від 19.09.2011 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Touareg, державний реєстраційний номер АА54250М в результаті його пошкодження складає 14 396 грн. 03 коп.

ПрАТ «CK «ВУСО» сплатило на користь ОСОБА_2 ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 10 996 грн. 69 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ CK "ВУСО" у відповідності до статей 25 ЗУ «Про страхування», 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 15.09.2011 р. та страхового акту № 66-24 від 10.01.2012 року.

Позивач посилається на ст.27 ЗУ «Про страхування» та ст.1187 ч.2, ЦК України і вважає,що він має право регресу до особи винної в ДТП,оскільки сплатив страхове відшкодування. Суд не може погодитись з такими твердженнями. ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює випадки коли страховик набуває права після виплати страхового відшкодування на звернення з регресним позовом,ст.38 ЗУ.

Оскільки даний Закон носить спеціальний характер щодо відносин пов»язаних з цивільно-правовою відповідальністю власників наземних транспортних засобів,то в даному випадку слід застосовувати його положення.Ст.38 Закону передбачені випадки звернення за відшкодуванням завданої шкоди в порядку регресу, а саме страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП якщо той керував транспортним засобом у стані сп»яніння, або без права керування транспортним засобом, або якщо самовільно залишив місце ДТП, або якщо ДТП визначена наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам, правил дорожнього руху, або якщо заподіяно шкоду навмисно.

За умовами визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону, який у свою чергу зазначає, що учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально.

Отже суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу сплачених позивачем сум страхового відшкодування у зв*явку з тим , що 15.09.2011 року потерпіла особа звернулася до СК «ВУСО» із заявою про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування, що підтверджується наявною в матеріалах заявою про виплату страхового відшкодування.

Таким чином ПрАТ «CK «ВУСО» сплатило на користь ОСОБА_2 ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 10 996 грн. 69 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 295 від 10.01.2012 року.

За таких обставин позов вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ЗУ ««Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст..ст. 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212,214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо- транспортної пригоди - залишити без задоволення.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Нікушин