Справа № 2609/8880/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2012 року Соломянський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Лозинської М.І., при секретарі: Назарчук П.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за правом представлення, - встановив: В квітні 2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на ? частину будинку № 3 по провулку Устинівському у м. Києві в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4, посилаючись на те, що він ОСОБА_1, являється сином ОСОБА_5 та онуком, ОСОБА_4.

13 жовтня 1950 року діду позивача, ОСОБА_4, було виділено земельну ділянку, яка знаходиться за адресою м. Київ, провул. Устинівський, 3. 08 січня 1951 йому було видано дозвіл на будівництво будинку, тому відповідно було збудовано будинок. 13 листопада 1967 року його дід, ОСОБА_4, помер.

Батько позивача, ОСОБА_5, як син померлого, ОСОБА_4, тобто спадкоємиць першої черги, фактично вступив в управління та володіння належною йому частиною спадкового майна у вигляді ? частини будинку № 3 по провулку Устинівському у м. Києві після смерті його батька, що свідчить про те, що він прийняв спадщину.

ОСОБА_6, бабуся позивача, після смерті свого чоловіка, ОСОБА_4, фактично прийняла спадщину у вигляді ? частини будинку № 3 по провулку Устиніському у м. Києві. ОСОБА_6, померла 24 жовтня 1975 року. Після її смерті відкрилась спадщина на ? частиною будинку № 3 по провулку Устинівському у м. Києві. Спадщину прийняли: батько позивача - ОСОБА_5, дядько позивача - ОСОБА_2 та тітка позивача - ОСОБА_3, в рівних частках, а саме по ? частині будинку № 3 по провулку Устиніському у м. Києві.

ОСОБА_5, помер 08 вересня 2006 року.Після його смерті позивач прийняв спадщину, яка складається з ? частини будинку № 3 по провулку Устинівському у м. Києві.

Жоден зі спадкоємців не приймав спадкове майно у вигляді ? частиною будинку № З по провулку Устиніському у м. Києві після померлого ОСОБА_4.

Позивач постійно проживає в ? частині будинку № 3 по провулку Устинівському у м. Києві та фактично володіє даним будинком, однак не має документів, які б підтверджували його законне право. Позивач підтримує будинок в належному стані, сплачує за комунальні послуги, робить поточний ремонт будинку.

Представник позивача через канцелярію суду, подала заяву в якій просила розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі чеерез канцелярію суду подали заяви в яких позов визнали та просили розглянути справу у їх відсутнсть.

Оскільки позивач та відповідачі не заперечують проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, являється сином ОСОБА_5 та онуком, ОСОБА_4. Даний факт підтверджується Свідоцтвом про народження від 06 грудня 1963 року(арк. 21) та Свідоцтвом про народження від 15 листопада 1935 року(арк. 22).

Згідно з Рішенням № 867 Виконавчого комітету Залізничної районної ради депутатів трудящих від 13 жовтня 1950 року (арк. 20) діду позивача, ОСОБА_4, було виділено земельну ділянку, яка знаходиться за адресою м. Київ, провул. Устинівський, 3. 08 січня 1951 йому було видано дозвіл на будівництво будинку, тому відповідно було збудовано будинок.

13 листопада 1967 року дід позивача, ОСОБА_4, помер, даний факт підтверджується повторним Свідоцтвом про смерть від 24 вересня 2005 року(арк. 18).

Батько позивача, ОСОБА_5, як син померлого, ОСОБА_4, тобто спадкоємиць першої черги, фактично вступив в управління та володіння належною йому частиною спадкового майна після смерті його батька, що свідчить про те, що він прийняв спадщину відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Фактично батько позивача, ОСОБА_5, прийняв спадщину після смерті, ОСОБА_4, у вигляді ? частини будинку № 3 по провулку Устинівському у м. Києві. ОСОБА_6, бабуся позивача, після смерті свого чоловіка, ОСОБА_4, фактично прийняла спадщину у вигляді ? частин будинку № 3 по провулку Устиніському у м. Києві.

ОСОБА_6, померла 24 жовтня 1975 року. Після її смерті відкрилась спадщина на ? частини будинку № 3 по провулку Устинівському у м. Києві. Відповідно до Свідоцтва про право на спадкування за законом від 13 липня 1992 року(арк. 4) спадщину прийняли: батько позивача - ОСОБА_5, дядько позивача - ОСОБА_2 та тітка позивача - ОСОБА_3, в рівних частках, а саме по ? частині будинку № 3 по провулку Устиніському у м. Києві.

Також в даному свідоцтві зазначено, що на ? частиною будинку Свідоцтво про право на спадщину за законом ще не видано. Тобто фактично батько позивача користувався ? частиною будинку № 3 по провулку Устинівському у м. Києві.

ОСОБА_5, помер 08 вересня 2006 року, даний факт підтверджується Свідоцтвом про смерть від 08 вересня 2006 року(арк. 19). Після його смерті позивач прийняв спадщину, яка складається з ? частини будинку № 3 по провулку Устиніському у м. Києві, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 березня 2007 року(арк. 16-17).

Жоден зі спадкоємців не приймав спадкове майно у вигляді ? частини будинку № З по провулку Устиніському у м. Києві після померлого ОСОБА_4.

Позивач постійно проживає в ? частині будинку № 3 по провулку Устинівському у м. Києві та фактично володіє даним будинком, однак не має документів, які б підтверджували його законне право.

Позивач підтримує будинок в належному стані, сплачує за комунальні послуги, робить поточний ремонт будинку, що підтверджується квитанціями про сплату за водопостачання та водовідведення, за газ, електроенергію (арк.23 44.) Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року - для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР 1963 року - діями, що свідчать про прийняття спадщини визнаються, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до ч. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст. 1266 ЦК України - спадкування за правом представлення: 1. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. 2. Прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. 3. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. 4. Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

5. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

6. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.

Зважаючи на те, що судом встановлено, що ОСОБА_5 батько позивача прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7, позивач за правом представлення має право на спадщину на 1/4 частину будинку № 3 по провулку Устинівському у м. Києв, а відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1261, 1266 ЦК України, ст.ст. 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. ст. З, 118, 119 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за правом представлення задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на ? частину будинку № 3 по провулку Устиніському у м. Києві в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя : Лозинська М.І.