Справа № 2-3989/12
У Х В А Л А

01 червня 2012 року суддя Соломянського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ громадянства та імміграції фізичних осіб Соломянського РУГУ МВС України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка 29.05.2012 року звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі №22 по ОСОБА_3Лепсе, 38-Г в м. Києві. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідач був зареєстрований у спірній квартирі як член сімї на підставі зареєстрованого шлюбу з нею. Однак в подальшому спільне життя між ними не склалося, а тому рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 05.12.2011 року шлюб між ними було розірвано.

Так, враховуючи, що з початку вересня 2011 року спільне проживання з відповідачем в квартирі №22 по ОСОБА_3 Лепсе, 38-Г в м. Києві, яка належить позивачці на підставі договору дарування, було припинено та з того часу відповідач не проживає в спірній квартирі, тому у відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України, позивачка вважає, що він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням у ній.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання на те, до кого предявлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення на докази, що підтверджують ці обставини. Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобовязаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на предявлення позову та дотримання процесуального порядку його предявлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивачка обґрунтовує свою вимогу визнати відповідача такими, що втратив право користування жилим приміщенням, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких звертається до суду та обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, та на підставі яких, на її думку, необхідно вирішувати дані вимоги, і які визначають той засіб захисту права, який вона просить суд застосувати, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Так, в поданій позовній заяві позивачка, звертаючись з вимогою визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в належній їй на праві власності квартирі, посилається на норму ч.2 ст.405 ЦК України, яка передбачає загальну підставу втрати права користування членів сімї житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, та по своїй суті передбачає період часу протягом якого за членом сімї зберігається право користування житлом у разі їх відсутності без поважних причин до одного року.

Разом з тим, звертаючись до суду 29.05.2012 року позивачка зазначає період відсутності та проживання відповідача у спірній квартирі з початку вересня 2011 року, тобто протягом восьми місяців, що не відповідає обставинам та правовим підставам визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, у відповідності до ч. 2 ст.405 ЦК України, на яку посилається позивачка.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачкою не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості зясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних звязків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову, є обовязковими для особи, яка предявляє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Виходячи з вищенаведеного, позивачці необхідно викласти обставини, якими вона обґрунтовує позовні вимоги, із посиланням на правову підставу, яка визначає той засіб захисту права, який вона просить суд застосувати, а також надати докази в підтвердження обґрунтування заявленої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст.119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ громадянства та імміграції фізичних осіб Соломянського РУГУ МВС України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків терміном три дні з моменту отримання копії ухвали шляхом подачі нової редакції позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі. Розяснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: