АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/9644/12 Справа № 0417/2-208/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Баранніка О.П., Повєткіна В.В.

при секретарі: Приймаковій М.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2010 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди(а.с.7-10).

Позивач зазначав, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20 листопада 2009 року з вини водія ОСОБА_2, який керував автомобілем ВАЗ-21093, реєстраційний №52038 АН, технічно пошкоджено автомобіль ВАЗ-21013, реєстраційний №6764 ДПМ, під його керуванням.

Згідно калькуляції №129 від 25 листопада 2009 року ПП ОСОБА_4 СТО «Пегас» загальна вартість проведеного відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля ВАЗ-21013, реєстраційний №6764 ДПМ, становить 6504,00грн.

Постановою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 грудня 2009 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на шість місяців.

Постановою судді судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2010 року адміністративне стягнення змінено на штраф у розмірі 340грн.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути з відповідача, як винної особи в дорожньо-транспортній пригоді, матеріальниі збитки у сумі 6504,00грн., на відшкодування моральної шкоди стягнути 20 000грн. та витрати по справі(а.с.7-10).

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2012 року позов задоволено частково(а.с.211-213).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 3988грн., моральну шкоду 2000грн., вирішено питання щодо судових витрат.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000грн. скасувати, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи в зазначеній частині. Просить також скасувати запобіжний захід щодо автомобіля(а.с.215-216).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає часткововому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бедіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі(право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

По справі встановлено, що учасниками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 20 листопада 2009 року, були водії ОСОБА_2, який керував автомобілем ВАЗ-21093, реєстраційний №52038 АН, та ОСОБА_3, який керував автомобілем ВАЗ-21013, реєстраційний №6764 ДПМ.

Зазначена дорожньо-транспорта пригода сталася з вини водія ОСОБА_2, який порушив п.п.1.3, 1.4, 1.5, 16.6 ПДР України, в результаті чого технічно пошкоджено автомобіль ВАЗ-21013, реєстраційний №6764 ДПМ, що належить ОСОБА_3 на праві власності(а.с.13-14).

Вказаний факт підтверджується постановою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 грудня 2009 року, згідно якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на шість місяців(а.с.20) та постановою судді судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2010 року, згідно якої адміністративне стягнення змінено на штраф у розмірі 340грн.(а.с.19).

Згідно висновку судового експерта автотоварознавця Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №531-12 від 13.04.2012 року по визначенню збитку завданого власнику транспортного засобу вартість збитку завданого власнику автомобіля ВАЗ-21013, реєстраційний №6764 ДПМ, складає 6849,42грн.(а.с.169-179).

Встановивши зазначені обставини, суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_3, як власник пошкодженого майна, має право на захист свого порушеного права на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Разом з тим, з урахуванням конкретних обставин справи, наслідків дорожньо-транспортної пригоди, факту часткового відшкодування відповідачем шкоди у добровільному порядку, що встановлено судом, а також вимог ст.23 ЦК України, яка регулює питання щодо визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає можливим рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000грн. змінити та зменшити визначений судом розмір моральної шкоди з 2000грн. до 500грн.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на відсутність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди необгрунтовані, спростовуються фактичними обставинами по справі та протирічать вказаним вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про скасування запобіжного заходу щодо автомобіля не можуть бути взяті до уваги, оскільки зазначене питання не було предметом розгляду судом першої інстації та може бути вирішено судом першої інстації в порядку ст.154 ЦПК України.

З наведених мотивів апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,309,316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, змінити, зменшити стягнутий судом розмір моральної шкоди з 2000грн. до 500грн.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -