УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2012 року м. Київ

Соломянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Прокопчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Старшого державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець ВДВС Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у ВДВС Соломянського районного управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавчий лист № АЕ-26, виданий 27 лютого 1998 року Ленінським районним судом м. Севастополя про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 28 січня 1997 року.

06 липня 2004 року відкрито виконавче провадження в справі. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження направлено боржнику, а також викликано останнього на прийом до державного виконавця.

З метою зясування майнового стану боржника державним виконавцем були направлені запити до БТІ м. Києва, УДАІ м. Києва та ДПІ у Соломянському районі м. Києва від 08 липня 2004 року, 29 січня 2008 року, 20 червня 2011 року.

Відповідно до даних УДАІ м. Києва від 15 лютого 2008 року за боржником транспортних засобів не зареєстровано. Згідно даних БТІ м. Києва від 12 червня 208 року за боржником нерухомого майна не зареєстровано.

Крім того, відповідно до заяви стягувача від 03 жовтня 2011 року за боржником на праві приватної власності перебувають квартири в м. Житомирі та в м. Рівному.

17 жовтня 2011 року державним виконавцем було винесено та направлено постанови до Житомирського відділу державної виконавчої служби та Рівненського відділу державної виконавчої служби з метою зясування майнового стану боржника.

Відповідно до актів державних виконавців Житомирського відділу державної виконавчої служби та Рівненського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 за вказаними адресами не проживає, майна, на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

Державний виконавець неодноразово здійснював виходи за адресою боржника в АДРЕСА_1, а саме 30 липня 2004 року, 23 березня 2010 року, 01 жовтня 2010 року, 22 червня 2011 року.

Крім того, боржнику направлялись вимоги про необхідність зявитись до державного виконавця від 09 лютого 2008 року, 05 жовтня 2010 року, 06 червня 2011 року.

Державний виконавець проводила розрахунки заборгованості ОСОБА_1 від 04 березня 2005 року (борг становив 2814 гривень 77 копійок), від 20 червня 2011 року (борг становив 51639 гривень 74 копійки), від 01 жовтня 2011 року (борг становив 55690 гривень 53 копійки), від 18 січня 2012 року (борг становив 58732 гривні 20 копійок).

20 червня 2011 року та 19 вересня 2011 року до фірми Данко і Кбули направлені запити для підтвердження чи спростування інформації щодо того, чи працює ОСОБА_1 у зазначеній фірмі. 14 лютого 2012 року від ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві надійшов акт державного виконавця, відповідно до якого за вказаною у запитах адресою фірму Данко і Кне розшукано.

22 червня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на майно боржника.

17 жовтня 2011 року було внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна боржника.

14 лютого 2012 року старшим державним виконавцем було зроблено подання щодо оголошення боржника в розшук.

За таких обставин, виконання рішення суду, що набрало законної сили, значно ускладнено, оскільки боржник ухиляється від його виконання.

Просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа до виконання ним зобовязань по сплаті аліментів.

Відповідно до ст. 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У судовому засіданні старший державний виконавець Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 підтримала подання та просила його задовольнити.

Заслухавши пояснення старшого державного виконавця, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 07 лютого 1997 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 28 січня 1997 року.

27 лютого 1998 року Ленінським районним судом м. Севастополя видано виконавчий лист за цим рішенням (а.с. 7).

06 липня 2004 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження (а.с. 58).

Копія постанови направлена боржнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян ОСОБА_5 України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Пунктом 2, 5 ч. 1 цієї статті передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо:

- діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України;

- він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобовязань.

Згідно з ч. 4 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян ОСОБА_6 може бути тимчасово затримано чи вилучено, зокрема, у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

З подання старшого державного виконавця ВДВС Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 вбачається, що рішення суду боржником не виконане.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадженнянадано право державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

З метою зясування майнового стану боржника державним виконавцем були направлені запити до БТІ м. Києва, УДАІ м. Києва та ДПІ у Соломянському районі м. Києва від 08 липня 2004 року, 29 січня 2008 року, 20 червня 2011 року (а.с. 51, 56).

Відповідно до даних УДАІ м. Києва від 15 лютого 2008 року за боржником транспортних засобів не зареєстровано. Згідно даних БТІ м. Києва від 12 червня 208 року за боржником нерухомого майна не зареєстровано (а.с. 55).

Крім того, відповідно до заяви стягувача від 03 жовтня 2011 року за боржником на праві приватної власності перебувають квартири в м. Житомирі та в м. Рівному (а.с. 36).

17 жовтня 2011 року державним виконавцем було винесено та направлено постанови до Житомирського відділу державної виконавчої служби та Рівненського відділу державної виконавчої служби з метою зясування майнового стану боржника (а.с. 46, 47).

Відповідно до актів державних виконавців Житомирського відділу державної виконавчої служби та Рівненського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 за вказаними адресами не проживає, майна, на яке можливо звернути стягнення не виявлено (а.с. 30, 32).

Державний виконавець неодноразово здійснював виходи за адресою боржника в АДРЕСА_1, а саме 30 липня 2004 року, 23 березня 2010 року, 01 жовтня 2010 року, 22 червня 2011 року (а.с. 53).

Крім того, боржнику направлялись вимоги про необхідність зявитись до державного виконавця від 09 лютого 2008 року, 05 жовтня 2010 року, 06 червня 2011 року.

Державний виконавець проводила розрахунки заборгованості ОСОБА_1 від 04 березня 2005 року (борг становив 2814 гривень 77 копійок), від 20 червня 2011 року (борг становив 51639 гривень 74 копійки), від 01 жовтня 2011 року (борг становив 55690 гривень 53 копійки), від 18 січня 2012 року (борг становив 58732 гривні 20 копійок), від 15 березня 2012 року (борг становив 60734 гривні 28 копійок) (а.с. 28).

20 червня 2011 року та 19 вересня 2011 року до фірми Данко і Кбули направлені запити для підтвердження чи спростування інформації щодо того, чи працює ОСОБА_1 у зазначеній фірмі (а.с. 37). 14 лютого 2012 року від ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві надійшов акт державного виконавця, відповідно до якого за вказаною у запитах адресою фірму Данко і Кне розшукано.

22 червня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на майно боржника (а.с. 54).

17 жовтня 2011 року було внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна боржника (а.с. 48).

14 лютого 2012 року старшим державним виконавцем було зроблено подання щодо оголошення боржника в розшук. Ухвалою Соломянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2012 року оголошено розшук ОСОБА_1 (а.с. 24).

За таких обставин, доводи подання щодо ухилення боржника від погашення заборгованості заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 8 ст. 19 Закону України Про державну прикордонну службу Українина Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється вїзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів.

З огляду на наведене, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що подання старшого державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон до виконання зобовязань за рішенням суду підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6-8 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, статтями 5, 11 Закону України Про виконавче провадження, ст. 19 Закону України Про державну прикордонну службу України, пунктами 22-25 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, ст. 3771 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Подання старшого державного виконавця Старшого державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві задовольнити.

Обмежити громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 у праві виїзду за межі України до виконання рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 07 лютого 1997року, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 28 січня 1997 року.

Копію ухвали для виконання направити до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: