Справа №2-3694/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2012 року м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА В СКЛАДІ:

Головуючої - судді Комісарчук О.В.

Секретаря Капустинського А.М

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на його утримання просила стягувати аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.09.2012 року і до повноліття дитини. Зазначила, що добровільно відповідач кошти на утримання сина не надає, хоча має дохід, і повинен надавати матеріальну допомогу на утримання хлопчика.

В судовому засідання позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в позові.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, не заперечував проти стягнення з нього коштів на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 100 гривень. Зазначив, що сплатив позивачці значну суму коштів, на які вона може утримувати сина.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між батьками. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає.

Статтею 10 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів про те, що виплатив позивачці значну суму коштів саме для матеріального забезпечення спільного сина. Письмовий договір між сторонами не укладено.

Оскільки відповідач є батьком дитини, то нарівні з матір'ю зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Домовленість сторін щодо виконання цього обов'язку відсутня.

Відповідно до ч. З ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідачем не обгрунтовано можливість стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у зв'язку з відсутністю підстав, передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України - наявність нерегулярного, мінливого доходу, одержання частини доходу в натурі.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з матеріального стану сторін, враховує те, що відповідач не працює, є інвалідом II групи, отримує пенсію по інвалідності, інших утриманців немає, а тому стягує з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок держави, оскільки відповідач, який є інвалідом II групи, звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 180-182, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 60. 88.158, 209. 212-215. 367 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.09.2012 року до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах сумі платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: