Апеляційний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Сєвєрової Є.С., Погорєлової С.О., при секретарі Криворучці Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ «Комерційний банк Надра» на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 22 листопада 2011року по справі за позовом ПАТ «Комерційний банк Надра» в особі філії ПАТ «КБ Надра» Одеське Регіональне управління до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом,

встановила:

15 вересня 2011року ПАТ «КБ Надра» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування якого послався на те, що відповідно до умов Кредитного Договору за №030/14/ЕК/2007-980, укладеного 11червня 2007р. між ПАТ «КБ Надра» з одного боку та ОСОБА_1 з іншого боку, відповідач отримав від позивача кредитні кошти у розмірі 30000грн. строком до 10 червня 2008р. включно, зі сплатою 30% річних, з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом згідно Графіку погашення кредиту та відсотків.

В забезпечення виконання зобовязань за цим кредитним договором 11 червня 2007р. між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки. У звязку з неналежним виконанням умов договору, у відповідачів виникла заборгованість за кредитом у розмірі 50598грн.53коп., яку позивач просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь ПАТ «КБ Надра» та судові витрати в сумі 626грн. (а.с.3-5,23).

Рішенням суду від 22 листопада 2011року позов ПАТ «КБ Надра» залишений без задоволення у звязку з пропуском строку позовної давності (а.с.39-40).

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ Надра» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки не враховано, що заяви про застосування позовної давності суду ніким з сторін подано не було, тому у суду підстав для застосування позовної давності не було. Судом не враховано, що згідно п.11.2 Кредитного договору, договір діє до повного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором (а.с.42-43).

Справа розглянута у відсутності сторін, яки належним чином були сповіщені про слухання справи в апеляційній інстанції.

Колегія суддів, заслухав суддю доповідача, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Залишаючи позов банку без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений загальний строк позовної давності при зверненні до суду із зазначеним позовом.

Судова колегія не може погодитись із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто, належним виконанням зобовязання з боку відповідачів є повернення кредиту в строки, у розмірі та в валюті, визначеними кредитним договором.

Відповідно до положень ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, відповідно до ч. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 256 ЦК України визначено поняття позовної давності, згідно з якою це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Правило ч. 5 ст. 261 ЦК України є спеціальною нормою стосовно ч. 1 ст. 261 ЦК України.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України).

Так як у кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється відповідно до графіків погашення кредиту, то початком перебігу строку позовної давності є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, проте не сплатив його.

Ухвалюючи рішення про залишення позову банку без задоволення, суд застосував загальний строк позовної давності.

При цьому, не врахував положення частин 3, 4 ст. 267 ЦК України, згідно з яким позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що така заява будь-ким із сторін подавалась.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до умов Кредитного Договору за №030/14/ЕК/2007-980, укладеного 11 червня 2007р, позивач ПАТ «КБ Надра» надав, а відповідач ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 30000грн. строком до 10червня 2008р. включно, зі сплатою 30% річних, з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом згідно Графіку погашення кредиту та відсотків (а.с.10-11).

З матеріалів справи вбачається, що банк повністю та в строки виконав зобов'язання по даному кредитному договору.

На забезпечення виконання даного кредитного договору 11 червня 2007р. між банком та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки, згідно п. п. 1.2. якого ОСОБА_2, як поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі, як солідарні боржники (а.с.13-14). Зазначеним договором була встановлена солідарна відповідальність боржника і поручителя перед кредитором, що відповідає вимогам ч.2 ст. 554 ЦК України.

Про порушення позичальником умов кредитного договору поручителю було повідомлено Банком листом-вимогою. З боку ОСОБА_1 умови кредитного договору належним чином виконані не були.

За розрахунком заборгованості на аркуші справи 6-9 відповідач ОСОБА_1 з січня 2008року перестав сплачувати кредит, внаслідок чого перед банком за договором кредитування станом на 19 липня 2011р. виникла заборгованість в розмірі 50598грн.53коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі - 12930грн.75коп.; заборгованості за відсотками - 13941грн.62коп; пені за прострочену заборгованість по сплаті суми кредиту та процентів за користування кредитом - 13345грн.86коп.; штраф - 3000грн.; суми індексу інфляції - 7380грн.30коп.

На підставі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст.525 ЦПК України одностороння відмова від виконання договірного зобов'язання не допускається.

Згідно ч. І ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 цієї же статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірного зобов'язання, судова колегія прийшла до висновку, що позов банку є обґрунтованими та підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідачі не надали суду першої інстанції та апеляційної інстанції доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову банку.

Частиною 4 статті 631 ЦК України передбачено, що закінчення строку договору не звільнює сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. В даному випадку невиконання з боку ОСОБА_1 договірного зобов'язання щодо повернення суми кредиту є підставою для нарахування пені, порядок нарахування якої був визначений п.8.1, 8.2 кредитного договору.

На підставі ст. 549 ЦК України, штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою.

Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонами домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом. Частина 3 цієї ж статті надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через не співмірність з розміром основного зобовязання.

Сума основного боргу складає 12930грн.75коп., а штрафні санкції в розмірі 16345грн.86коп. (13345грн.86коп.(пеня) + 3000 грн. (штраф)), що не співмірно з сумою боргу та значно перевищує розмір збитків.

За змістом ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування суперечить ч. 1 ст. 61 Конституції України.

З огляду на наведене, з урахуванням обставин справи, що мають істотне значення, колегія суддів на підставі ст. 341 ЦПК України вважає за можливе, застосувавши ст.549, ч.3 ст. 551 ЦК України, ухвалити нове рішення про зменшення розміру штрафних санкцій до розміру боргу, а саме до 12930грн.75коп.

Тому судова колегія, вважає, що остаточно слід стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційній банк Надра» в особі філії ПАТ «КБ Надра» Одеське Регіональне управління заборгованість за кредитом в сумі - 12930грн.75коп.; заборгованість за відсотками - 13941грн.62коп; пеню за прострочену заборгованість по сплаті суми кредиту та процентів за користування кредитом 12930грн.75коп., суму індексу інфляції - 7380грн.30коп., а всього 47183грн.42коп., а також судовий збір в сумі 506грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120грн.

Керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.307, п.п.3 і 4 ст.309, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Комерційний банк Надра» - задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 22 листопада 2011року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк Надра» в особі філії ПАТ «КБ Надра» Одеське Регіональне управління до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційній банк Надра» в особі філії ПАТ «КБ Надра» Одеське Регіональне управління 47183грн.42коп, а саме: заборгованість за кредитом в сумі - 12930грн.75коп.; заборгованість за відсотками - 13941грн.62коп; пеню за прострочену заборгованість по сплаті суми кредиту та процентів за користування кредитом 12930грн.75коп., суму індексу інфляції - 7380грн.30коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційній банк Надра» в особі філії ПАТ «КБ Надра» Одеське Регіональне управління судовий збір в сумі 506грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: Є.С.Сєвєрова

ОСОБА_3