Справа № 2/1326/1238/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2012 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Мартинишин М.О.

при секретарі Фортуна Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

з участю третіх осіб: Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Львівської міської ради, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради

про визнання права власності, суд,-

в с т а н о в и в :

позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача в якому просить визнати за нею право власності на 7/16 частин гаража по вул.Залізняка, 4 у м.Львові.

Свої вимоги мотивують тим, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 20.10.2011 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третьої особи: Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права, визнано за ОСОБА_2 право власності на 9/16 частин прибудови до квартири АДРЕСА_1 та право власності 9/16 частин гаража по вул.Залізняка, 4 у м.Львові, а зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи: Львівської міської ради про визнання права власності задоволено частково, визнано право власності на 7/16 частин прибудови до квартири АДРЕСА_1. Отже, ОСОБА_2 в порядку спадкування належить 1/16 частина прибудови та гаража, а всього останній належить 1/2+1/16=9/16 частин здійсненої прибудови до квартири та 9/16 частин гаража та її в порядку спадкування належить 3/16 частин прибудови та гаража, а у всього їй належить 4/16(як спільне майно подружжя)+3/16=7/16 частин здійсненої прибудови до квартир та гаража. Однак при постановленні вказаного рішення суду вона в порядку спадкування не заявляла вимоги про визнання права власності на 7/16 частин гаража по вул.Залізняка, 4 у м.Львові, які її належить. Вважає, що її право та інтереси порушені, а тому звернулася у суд за захистом такого. Просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеному у позові. Просить позов задовольнити.

Представник відповідачки у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що спору між сторонами, щодо визнання право власності на 7/16 частин гаража по вул.Залізняка, 4 у м.Львові за позивачкою відсутній. Отже, у ОСОБА_3 на сьогоднішній день не має жодних перешкод щодо оформлення права власності на 7/16 частин гаража по вул.Залізняка, 4 у м.Львові позасудовому порядку шляхом оформлення права власності на закінчений на 7/16 частин гаража по вул.Залізняка, 4 у м.Львові обєкт в адміністративному порядку. І лише після відмови їй в оформленні права власності вона могла б правові підстави для звернення з таким позовом, а тому вважає, що позов є безпідставний. Крім цього, позивачем пропущено строк позовної давності Просить в позові відмовити.

Представник третьої особи Львівської міської ради у судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що позивачка позасудовому порядку шляхом оформлення права власності на закінчений на 7/16 частин гаража по вул.Залізняка, 4 у м.Львові обєкт в адміністративному порядку не зверталась та дозволів на будівництво вказаного гаража не має, а тому вважає, що підстав визнавати право власності за нею не має. Просить в позові відмовити.

Представники третіх осіб Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області та Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради у судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Згідно ст.169 ЦПК України суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивачки, представника відповідачки, представника третьої особи Львівської міської ради, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 20.10.2011 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третьої особи: Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права, визнано за ОСОБА_2 право власності на 9/16 частин прибудови до квартири АДРЕСА_1 та право власності 9/16 частин гаража по вул.Залізняка, 4 у м.Львові, а зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи: Львівської міської ради про визнання права власності задоволено частково, визнано право власності на 7/16 частин прибудови до квартири АДРЕСА_1. Однак при постановленні вказаного рішення суду позивачка не заявляла вимоги про визнання права власності на 7/16 частин гаража по вул.Залізняка, 4 у м.Львові.

Крім цього, у вказаному рішенні встановлено обставини, що ОСОБА_2 в порядку спадкування належить 1/16 частина прибудови та гаража, а всього останній належить 1/2+1/16=9/16 частин здійсненої прибудови до квартири та 9/16 частин гаража, в порядку спадкування належить 3/16 частин прибудови та гаража, а ОСОБА_1 належить 4/16(як спільне майно подружжя)+3/16=7/16 частин здійсненої прибудови до квартир та гаража

Згідно ст.61 ч.3 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник, права якого не визнаються чи оспорюються, вправі вимагати їх визнання по суду.

Згідно ст.331 ЦК України вбачається, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник, права якого не визнаються чи оспорюються, вправі вимагати їх визнання по суду. Позивачка не заявляла вимог про видачу додаткових правовстановлюючих документів, а просила про визнання права власності на 7/16 частин гаража по вул.Залізняка, 4 у м.Львові.

Рішення суду є самостійним правовстановлюючим документом відповідно до Тимчасовим положенням про прядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/2 ЦК України.

У судовому засіданні знайшло підтвердження вжиття позивачем усіх необхідних і достатніх заходів для легалізації 7/16 частин гаража по вул.Залізняка, 4 у м.Львові. По закінченню реконструкції спірне житло відповідно до ст. ст. 331-332 ЦК України, ст. 30-1 Закону України «Про планування і забудову територій»підлягає прийняттю в експлуатацію. Тільки після цього позивач може оформити оновлену нерухомість за собою. Відтак відсутність правовстановлюючого документу, створює правову невизначеність у технічній характеристиці цього майна та його приналежності власнику. Право приватної власності ОСОБА_1Й на 7/16 частин гаража по вул.Залізняка, 4 у м.Львові набуте правомірно і є непорушним в силу ст. 41 Конституції України.

Посилання представника відповідачки, що позивачкою пропущено строк позовної давності не заслуговують уваги згідно ст.264 ЦК України, оскільки позивачка зверталася із зустрічним позовом по справі №2-290/10(а.с.4-5), а тому суд вважає, що в даному випадку є переривання перебігу позовної давності.

Суд, оцінивши в сукупності добуті в судовому засіданні докази та інші обставини справи, а також виходить з засад розумності, виваженості та справедливості знаходить необхідним позов задовольнити.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 169, 209, 212-215 ЦПК України ст.ст. 4, 16, 321, 331-332, 328, 344, 376, 383, 392 ЦК України, ст.ст. 1, 151, 152, 177, 179 ЖК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/16 частин гаража по вул.Залізняка, 4 у м.Львові.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мартинишин М.О.