Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22- 4901/11 Головуючий у 1 інстанції: Кляшторний В.С.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2011 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Гончара О.С.

суддів : Краснокутської О.М.

ОСОБА_2

при секретарі Свинаренко О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В позовній заяві зазначив, що 03.03.2011 року об 11-00 год. на вул. Діагональній в м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода - автомобіль «Шевроле-Авео», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, який порушив Правила дорожнього руху , не впевнившись в безпеці руху , здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Мерседес», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 Винним у ДТП за постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2011 року визнаний відповідач ОСОБА_3 Внаслідок ДТП автомобіль «Мерседес», державний номер НОМЕР_2 було пошкоджено. Матеріальна шкода, що завдана позивачеві, згідно висновку експерта дорівнює ринковій вартості автомобіля і складає 77072 грн. 71 коп.

Під час судового розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги, зазначив,що ним за власні кошти було проведено ремонт автомобіля, вартість якого склала 55000 грн. Таким чином, за вирахуванням суми страховки (24990 грн.) сума матеріальної шкоди складає: 55000 грн. -24990 грн. = 30010 грн. Добровільно відшкодувати завдану шкоду відповідач не згоден. Просив суд стягнути з відповідача на його користь у відшкодування матеріальної шкоди 30010 грн., моральну шкоду в сумі 3000 грн., судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 557,83 грн., по оплаті збору на ІТЗ в розмірі 120 грн., а також 300 грн. за надану йому правову допомогу.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2011 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 30010 грн. - в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 2000 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати: 557 грн. 83 коп. в рахунок відшкодування судового збору, 120 грн. в рахунок відшкодування витрат на ІТЗ розгляду справи в суді, 300 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу, а всього стягнути 32 987 грн.83 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм процесуального закону ,неповне зясування обставин справи, які мають суттєве значення для справи, просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин,що мають значення для справи,які суд вважав встановленими, невідповідність висновків обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення,яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення,ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин ,на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами,які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції по даній справі не відповідає зазначеним вимогам закону.

Згідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується і повному обсязі особою,яка її завдала.

Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди і стягуючи з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_4 30010гривень,а також у відшкодування моральної шкоди 2000гривень, суд першої інстанції, керуючись статтями 1166,1167 ЦК України, виходив із того,що відповідачем ОСОБА_3 завдана матеріальна шкода майну позивача ОСОБА_4та моральна шкода.

Такі висновки не відповідають матеріалам справи і набутим доказам і не грунтуються на встановлених обставинах.

ОСОБА_5 позовної заяви ОСОБА_4І.( (а.с.3), а також із уточненої позовної заяви ( а.с.57) видно,що 03.03.201 Іроку з вини відповідача ОСОБА_3 був пошкоджений автомобіль „Мерседес",чим завдано позивачеві матеріальної і моральної шкоди.

Між тим із матеріалів справи не вбачається,що позивач є власником або законним володільцем автомобіля „Мерседес" , а також що саме позивач поніс витрати на його ремонт.

Згідно ксерокопії свідоцтва про реєстрацію(а.с.б) власником транспортного засобу Мерседес-Бенц АР 0785ВА є ОСОБА_6

Будь-які відомості щодо належності позивачеві ОСОБА_4 цього автомобілю суду не надані.

ОСОБА_5 ксерокопії нотаріально посвідченої довіреності від 08 квітня 201 Іроку від імені ОСОБА_6 на ім"я ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8В.(а.с.6) видно,що власником автомобіля „Мерседес - Бенц" д/н НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , а також ,що ця довіреність укладена після події дорожньо-транспортної пригоди,що мала місце 03.03.2011 року, і згідно цієї довіреності ОСОБА_4.,ОСОБА_7.,ОСОБА_8 уповноважені представляти інтереси ОСОБА_6 і діяти лише від його імені.

ОСОБА_5 висновку експертного автотоварознавчого дослідження №1318-2 від 14 квітня 2011року(а.с.11,а.с.14) вбачаєтьсядцо огляд пошкодженого автомобіля „Мерседес-Бенц" і визначення матеріальної шкоди здійснювалось у присутності власника ОСОБА_6 , а позивач ОСОБА_4 був присутній як його представник.

ОСОБА_5 приймання-передачі виконаних робіт №24 від 16 травня (а.с.58-59),укладеного ПП ОСОБА_9 та ОСОБА_4 видно.що виконавцем виконані роботи з ремонту автомобіля НОМЕР_3 на загальну суму 55000гривень, а замовник прийняв роботу, проте із акту не вбачається будь-яка оплата позивачем ОСОБА_4 здійснених робіт,відсутні фінансові підтвердження здійснення відповідних платежів. Самий по собі факт прийняття робіт позивачем узгоджується лише з виконанням дій як уповноваженою за довіреністю особою і не є доказом понесення особистих витрат на відновлення автомобілю.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст.214 ЦПК України не з"ясував характер правовідносин між сторонами по справі, чи порушені відповідачем права позивача, чи дійсно позивачеві завдано матеріальної шкоди шляхом пошкодження його майна , чи є ОСОБА_4 належним позивачем по справі, не звернув уваги на те,що позивач ОСОБА_4 не є власником або володільцем у встановленому законом порядку пошкодженого транспортного засобу та не надав оцінки цим обставинам і не здійснив щодо цього висновків,внаслідок чого постановив незаконне і необгрунтоване рішенн,яке підлягає скасуванню з постановленням нового рішення.

Згідно до вимог ст. 10 ч.2 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивачем не надано суду доказів про те,що він на законних підставах під час ДТП керував автомобілемдцо належить іншій особі, а також щодо завдання відповідачем йому матеріальної шкоди, позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення.

Враховуючилцо позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди заявлені у зв"язку із пошкодженням майна і завданням матеріальної шкоди і є похідними від вимог про відшкодування матеріальної шкоди,у їх задоволенні також належить відмовити.

Керуючись ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів. -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2011 року у цій справі скасувати.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: