АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №2029/54/2012 №22-ц/2090/3281/2012р. категорія - розподіл майна подружжя
Головуючий 1 інст,-ОСОБА_1В Доповідач - Пономаренко Ю.А.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2012 року

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі: головуючого - судді Пономаренко Ю. А. суддів - Черкасова В.В., Кукліної Н.О.

при секретарі: Каплоух Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 Л.О. на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 02 квітня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності і розподіл спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до своєї колишньої дружини - ОСОБА_2 про визнання права власності і розподіл спільного майна подружжя і просив визнати за ним право власності на 1/2 частину автомобіля марки «Тойота RАV 4 Long», 2010 року випуску, двигун № 2АНZВ448462, кузов № GТМВGЗІV205255437, розподілити спільне майно подружжя, визнавши за ОСОБА_2 право особистої власності на весь цей автомобіль і стягнути з неї на його користь грошову компенсацію 1|2 вартості спірного автомобіля в розмірі 140000 грн. В позові посилалась на те, що з відповідачкою ОСОБА_2 1В. він уклав шлюб 06 жовтня 2006 року. Під час зареєстрованого шлюбу за спільні кошти вони придбали спірний автомобіль, який в органах ДАІ було зареєстровано на ім'я відповідачки. З вересня 2010 року вони припинили шлюбні відносини і після цього відповідачка самостійно продала спірний автомобіль, в зв'язку з чим він позбавлений можливості отримати частину свого спільного майна в натурі.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 02 квітня 2012 року позовну заяву задоволено. Розподілено спільне майно подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_2 і в результаті цього розподілу: визнано за ОСОБА_2 право власності на увесь автомобіль марки «Тойота RАV 4 Long», 2010 року випуску, двигун № 2АНZВ448462, кузов № GТМВGЗІV205255437, який до 19 жовтня 2010 року був зареєстрований в органах ДАІ на її ім'я. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію його частки у праві власності на автомобіль марки «Тойота RАV 4 Long, 2010 року випуску, двигун № 2АНZВ448462, кузов № GТМВGЗІV205255437 в сумі 140000 грн. та судові витрати по справі в розмірі 1520 грн., а всього стягнуто 141520 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 поставлене питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на ті обставини, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального закону. В обгрунтування скарги зазначає, що автомобіль купувався на її власні кошти, які нею було позичено у сестри, а тому не можуть вважатися сумісним майном подружжя та підлягати розподілу.

Вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольнячи позовні вимоги ОСОБА_4 суд 1 інстанції обгрунтовано виходив з того, що спірний автомобіль був набутий за час зареєстрованого шлюбу, та є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідач продала вказаний автомобіль, розпорядившись ним на свій розсуд, а тому позивач має право на 1/2 частку грошей, отриманих від його продажу, у зв'язку з чим суд задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 140000 гривень.

Судова колегія вважає, що такий висновок суду першої інстанції є правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Матеріали справи містять дані про те, що сторони з 06 жовтня 2007 року знаходилися в зареєстрованому шлюбі.

23 червня 2010 року сторони за спільні кошти придбали автомобіль марки «Тойота RАV 4 Long », 2010 року випуску, двигун № 2АНZВ448462, кузов № СТМВС31У205255437 відповідно договору купівлі - продажу автомобіля № 0002/05/2010 від 04 травня 2010 року, укладеного між відповідачкою ОСОБА_2 і ТОВ «Артсіті». Після придбання автомобіль було зареєстровано в органах ДАІ на ім'я відповідачки ОСОБА_2

В вересні 2010 року сторони гфипинили шлюбно-сімейні відносини, з цього часу спільного господарства не вели, ніяких сімейних відносин не підтримували, мешкали окремо. Наведені обставини встановлені рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 26 серпня 2011 року, яким шлюб між сторонами було розірвано, що у відповідності до положень ч.4 ст.61 ЦПК України доказування не потребують.

Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважчої причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індівідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.І ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відиовідно до ч.І ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судовим розглядом правильно встановлено, що спірний автомобіль було набуто сторонами за спільні кошти за час зареєстрованого шлюбу і до фактичного припинення ними шлюбних стосунків, а тому, враховуючи встановлену ст.60 СК України презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, суд 1 інстанції правильно вважав, що спірний автомобіль, незалежно від його придбання і реєстрацію на ім'я відповідачки, став об'єктом спільної сумісної власності сторін, і, за відсутності між подружжям будь-яких домовленостей про визначення розміру їх часток у праві спільної сумісної власності на нього, розмір частки кожного з них при розподілі спільного майна становить ? частину спірного майна.

Судовим розглядом встановлено, що після остаточного припинення шлюбних стосунків відповідачка ОСОБА_2 19 жовтня 2010 року зняла спірний автомобіль з реєстраційного обліку і самостійно його продала через торгову організацію, що підтверджується відповідною довідкою ДАІ.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ніяких грошових коштів від продажу спірного автомобіля відповідач позивачу не повернула. Ця обставина встановлена судом на підставі відсутності з боку відповідачки будь-яких заперечень цієї обставини, доказів в підтвердження передачі позивачу частини грошових коштів, отриманих відповідачкою від продажу спірного автомобіля, а також фактом відсутності спільного з позивачем бюджету і господарства, встановленим вищевказаним рішенням суду.

Згідно Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості спірного автомобіля № 6-08-04 від 19 жовтня 2010 року, ринкова вартість останнього з урахуванням технічного стану і комплектації становить 300640,8 грн., відповідно ? частина склала 150320 грн. 40 коп.

Судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції, що суд розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, стягнув з відповідачки на користь позивача - 140000 грн.

Суд 1 інстанції правильно зазначав, що та обставина, що спірний автомобіль було відчужено відповідачкою без згоди позивача в даному випадку правового значення не має, оскільки відповідно до абз.2 п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання Його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Тому суд правильно вважав, що відчуження відповідачкою спірного автомобіля не є перешкодою для врахування його при розподілі спільного майна подружжя і, як наслідок такого розподілу, стягнення з неї грошової компенсації частки позивача у відчуженому відповідачкою спільному майні подружжя.

Заперечення відповідача про те, що спірний автомобіль був придбаний за рахунок запозичених у сестри грошових коштів, необгрунтований та не може бути взятий до уваги, оскільки цю обставину позивач не визнав, а надана відповідачкою копія письмового договору позики, начебто укладеного між нею і її рідною сестрою, не містить в собі ознак, які б дозволяли точно встановити час складання цього договору і осіб, якими він був підписаний. Нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2, якою вона підтверджує обставини укладання цього договору позики, була посвідчена нотаріусом 22 листопада 2010 року, тобто вже після припинення з позивачем шлюбних стосунків і фактичного продажу нею спірного автомобіля. Крім того, в суді апеляційної інстанції представник відповідача пояснила, що виручені від продажу автомобіля гроші відповідач не повернула за борговим зобовязанням, які позичені на купівлю автомобіля.

Разом з тим судова колегія не може задовольнити позовні вимоги в частині визнання права власності на автомобіль, оскільки, як було зазначено, автомобіль був відчужений відповідачем і є власністю іншої особи, а не відповідача, а тому на підставі ч.І п.п.3,4 ст.309 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення суду та відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.303,304, п.1 ч.І ст.307, ст.308, ст.313, ст.ст.314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШ ИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 Л.О. задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 02 квітня 2012 року скасувати.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності і розподіл спільного майна подружжя задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію його частки у праві власності на автомобіль марки «Тойота RАV 4 Long», 2010 року випуску, двигун № 2АНZВ448462, кузов № GТМВGЗІV205255437в сумі 140000 грн. та судові витрати по справі в розмірі 1520 грн., а всього стягнуто 141520 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді