Справа № 2/2523/249/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2012 року місто Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Криворученка Д.П.,

секретарі Микитченко К.Г., за участю відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 діючи на підставі довіреності та в інтересах ПАТ «Дельта Банк»у лютому 2012 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-24045-291007 від 29.10.2007 року в сумі 2615,35 грн.

З позову виходить, що 29.10.2007 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк»було укладено договір кредиту, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок №1580 в національній валюті, з випуском та наданням платіжної картки, а також з наданням ПІН-коду до картки. Однак відповідач порушив умови договору і має прострочену заборгованість по кредиту, яка становить загалом 2615,35 грн, з якої 2540,35 грн. тіло кредиту, 75 грн пеня.

Заявою від 27 березня 2012 року позовні вимоги уточнено, у звязку зі сплатою відповідачем 100 грн заборгованості, ПАТ «Дельта Банк»просить стягнути з відповідача 2515,35 грн.

У судове засідання представник позивача не зявилась, оскільки в позовній заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечує.

Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що кредитну заборгованість погасив повністю, чому підтвердженням є платіжні документи. При звернення до відділення банку, йому пояснили, що кредит він погасив, однак підтверджуючого документу надано не було. Чому до нього висунуті позовні вимоги пояснити не може.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що 29.10.2007 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк»було укладено кредитний договір №001-24045-291007, згідно п. 1.2 якого, відповідачу відкрито картковий рахунок №1580 в національній валюті - гривні, з випуском та наданням платіжної картки, з наданням ПІН-коду до картки, а також з обслуговуванням на умовах, викладених в тарифному пакеті «Visa Класичний». Відповідно до умов п. 1.3 договору банк надає держателю картки кредит шляхом відкриття не відновлювальної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн та на день укладання договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів (п.1.4 договору). Згідно п.2.3 договору держатель картки зобовязаний сплачувати банку проценти за користування кредитною лінією за ставками, які зазначені в тарифах. Держатель картки зобовязаний щомісячно в строки, зазначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу (п.3.6 договору). Пунктом 3.7 договору передбачено сплату держателем картки пені, уразі порушенням строків сплати заборгованості, в розмірі, в строки та порядку, які визначені правилами та тарифами. Нарахування та стягнення банком неустойки (пені), є правом, а не його обовязком (п.5.4 договору).

Згідно приписів ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до ст.1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

З розрахунку заборгованості по кредитному договору ОСОБА_1 вбачається, що розмір заборгованості за кредитним договором, станом на 11.01.2012 р., складає всього 2615,35 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 2540,35 грн, заборгованість по пені 75 грн.

Зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк»ґрунтуються на законі та укладеному договорі і висунуті позовні вимоги, підлягають задоволенню в межах заявленого у повному обсязі, оскільки відповідачем істотно порушено умови кредитного договору.

Надані відповідачем ОСОБА_1 квитанції про періодичні погашення кредитної заборгованості жодним чином не спростовують наявність існуючої у нього суми заборгованості, адже, як свідчать копії квитанцій та розрахунок заборгованості, відповідач недодержувався умов сплати щомісячного обовязкового мінімального платежу, і відповідно, за прострочення його сплати у встановлені терміни, йому нараховувалась пеня, яка відповідно до п.3.8 кредитного договору, при наявності непогашеної кредитної заборгованості, погашається при надходженні коштів на картковий рахунок, в першу чергу, а в другу чергу погашаються прострочені проценти за користування кредитом.

Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 214,60 грн, який підлягає стягненню з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України .

Керуючись ст.ст.11, 16, 536, 549-550, 625, 1048-1050, 1052, 1054 ЦК України та на підставі ст.ст.10, 11, 61, 88, 169, 209, 212-216, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»(р/р 1580, МФО 380236, ідентифікаційний код за ) заборгованість за кредитним договором №001-24045-291007 від 29 жовтня 2007 року в сумі 2515,35 грн (дві тисячі пятсот пятнадцять грн. 35 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»(р/р НОМЕР_1, МФО 380236, ідентифікаційний код за ) 214,60 грн, у відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д. П. Криворученко