Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2012 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:
Головуючої: Перегінець Л.В.
Суддів: Горблянського Я.Д., Мелінишин Г.П.
секретаря Городецької У.С.
з участю апелянта ОСОБА_1 ,
представника Івано-Франківської КЕЧ району Шевчука В.М.,
представника військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону Логінова В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.03.2012 року по справі за позовом військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави Міністерства оборони України в особі Івано-Франківської КЕЧ району до ОСОБА_1 про вилучення земельної ділянки з чужого незаконного володіння,-
в с т а н о в и л а :
Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.03.2012 року задоволено позов військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави Міністерства оборони України в особі Івано-Франківської КЕЧ району до ОСОБА_1 .
Вирішено зобов`язати ОСОБА_1 звільнити незаконно зайняту земельну ділянку площею 0,0050 га, яка розташована на території військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 та знести самовільно побудований на ній гараж а також стягнути з останнього в дохід держави 214,60 грн. судового збору.
Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в
якій посилається на порушення судом норм матеріального, процесуального права та неповне з`ясування суттєвих обставин справи. Зокрема, апелянт вказує на те, що спірний гараж він спорудив не самовільно, а з дозволу начальника військової частини НОМЕР_1 , якій належить спірна земельна ділянка. Даний факт підтверджується заявою ОСОБА_1 від 12.06.2007 року про надання дозволу спорудити тимчасовий _____________________________________________________________________________
Справа №2/0911/1299/2011 Головуючий у І інстанції Флоряк Д.В.
Провадження №22ц/0990/835/2012 Суддя-доповідач Перегінець Л.В.
Категорія 45
дерев`яний гараж біля будинку пошти на земельній ділянці військової частини. Заява погоджена працівниками Делятинської дільниці Івано-Франківської КЕЧ району, зокрема, ОСОБА_2 , який представився начальником дільниці. Однак, про те, що в повноваження останнього не входить вирішення питання про надання в користування земельної ділянки апелянт дізнався лише у судовому засіданні. Як зазначає апелянт, факт погодження підтверджується також накладною № 39 та рахунком № 80 від 11.07.2006 року.
Крім того, ОСОБА_1 вказує, що постановою Надвірнянського районного суду від 09.08.2011 року доведено, що спірну земельну ділянку він самовільно не займав. Також, апелянт зазначає, що згідно ст. ч.1 ст.126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, однак у матеріалах справи такий документ не міститься, а тому позовні вимоги є безпідставними. Просить рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.03.2012 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
У засіданні апеляційного суду апелянт та його представник доводи скарги підтримали з наведених в ній мотивів. Просять скаргу задоволити з тих підстав, що гараж було встановлено з відома позивача і він стояв тривалий час. Окрім нього та ще однієї особи, подібні заходи щодо інших самовільно встановлених гаражів прокуратурою та КЕЧ не вживаються, тому такі дії не можна вважати правомірними.
Представник позивача доводи апеляційної скарги не визнав, посилаючись на обґрунтованість висновків суду, просить в задоволенні скарги відмовити.
Представник КЕЧ доводи скарги також не визнала, вважає, що твердження апелянта не підтверджені доказами, тому в задоволенні скарги слід відмовити.
Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що Західне територіальне квартирно-експлуатаційне управління та Івано-Франківська КЕЧ району в силу ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» є органом влади на місцях в системі Збройних Сил України, на балансі яких перебувають військові містечка в зоні їх діяльності і на які покладено відомчий контроль за використанням за цільовим призначенням земель, наданих в користування Збройних Сил України, а також їх облік.
Відповідно до п.1 наказу Міністерства оборони України від 09.04.2010 року №12Г, земельні ділянки Делятинського гарнізону (згідно державного акту 1497,84 га) закріплено за військовою частиною НОМЕР_1 (дороги-2,3 га, поверхні води-11,8 га та інші нелісові землі-140,94 га), за Делятинською дільницею Івано-Франківської КЕЧ району (нелісові землі-27 га) та за Завійським військовим лісгоспом (а.с.10).
Згідно Акту огляду та перевірки військових земель від 26.05.2011 року, комісією Івано-Франківської КЕЧ району військової частини НОМЕР_1 виявлено факт самовільного захоплення гр. ОСОБА_1 частини земельної ділянки у військовому містечку в АДРЕСА_1 площею 0,0050 га, на якій зведено гараж (а.с.9). Даний факт також підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 08.07.2011 року № 1059, складеним державним інспектором управління Держкомзему у Надвірнянському районі (а.с.14), що не заперечується сторонами по справі.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не представлено суду відповідних правовстановлюючих документів, на підставі яких він набув право користування спірною земельною ділянкою, а відтак і право спорудження спірного гаража, який є перешкодою у здійсненні власником земельної ділянки прав користування і розпорядження нею. З таким висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема згідно Акту огляду та перевірки військових земель від 26.05.2011 року виявлено факт самовільного захоплення гр. ОСОБА_1 частини спірної земельної ділянки площею 0,0050 га, на якій зведено гараж, що підтверджується також актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 08.07.2011 року № 1059, складеним державним інспектором управління Держкомзему у Надвірнянському районі.
Спорудження гаражу на земельній ділянці військової частини не заперечує і відповідач.
Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом ст.ст.90, 95, 102-1 Земельного кодексу України, п.8 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року, право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок, землекористувачі, особи, які набули права користування чужою земельною ділянкою (суперфіцій) за договором із власником земельної ділянки або з інших передбачених законом підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа,що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
Разом з тим, апелянтом не представлено суду жодних доказів щодо набуття ним права власності чи права користування спірною земельною ділянкою в тому числі і дозволу на спорудження спірного гаражу.
Право КЕЧ району на спірну земельну ділянку сторона апелянта не заперечує, тоді як правовстановлюючі документи щодо користування нею та на спорудження гаражу в останнього відсутні, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо зобов`язання відповідача звільнити ділянку шляхом знесення гаражу.
Щодо постанови Надвірнянського районного суду від 09.08.2011 року, на яку посилається апелянт, то встановлені судом факти не спростовують висновків суду по даній справі, оскільки встановлені ті ж обставини відсутності у відповідача правовстановлюючих документів на гараж.
Відповідно до вимог ч.2 ст.303 ЦПК України суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку.
Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення не встановлено.
Керуючись ст. ст. 307,308,313-315, 317 ЦПК України колегія суддів,
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.03.2012 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.
Головуюча Перегінець Л.В.
Судді: Мелінишин Г.П.
Горблянський Я.Д.