Справа № 1121/1007/ 12
2/1121/605/12 РІШЕННЯ
24 грудня 2012 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі : головуючого - судді Гармаш Т.І., при секретарі - Пересунько О.А, з участю прокурора Єднєва В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом Світловодського міжрайпрокурора, який діє в інтересах Державного підприємства «ОСОБА_1 лісове господарство»до ОСОБА_2, ОСОБА_1 районної державної адміністрації, ОСОБА_3 Держкомзему у Світловодському районі про визнання незаконним та скасування розпорядження голови ОСОБА_1 РДА, Державного акту на право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки у власність держави,-
Свій позов мотивує тим, що в ході прокурорської перевірки встановлено, що земельна ділянка площею 4,4 га, яка знаходиться у кварталі 32 та розміщена поблизу садового товариства «Автомобіліст»на території Подорожненської сільської ради не належить до земель садового товариства, а відповідно до матеріалів лісовпорядкування відноситься до земель лісового фонду та перебуває у постійному користуванні ДП «ОСОБА_1 лісгосп».
12 вересня 2007 року громадянка ОСОБА_2 не являючись членом садового товариства «Автомобіліст»та не маючи у користуванні земельної ділянки на його території, звернулась із заявою до ОСОБА_1 РДА про передачу у власність земельної ділянки площею 0, 12 га на території садового товариства «Автомобіліст»для ведення садівництва.
Не зважаючи на те, що земельні ділянки лісогосподарського призначення згідно закону не підлягають передачі у власність громадянам для ведення садівництва та у порушення вимог закону, не перевіривши даних щодо членства ОСОБА_2 у садовому товаристві «Автомобіліст»27 вересня 2007 року голова ОСОБА_1 РДА видав розпорядження № 876-р, згідно якого громадянці ОСОБА_2 безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 0, 10 га для ведення садівництва в межах земель садового товариства «Автомобіліст». Фактично ж вказана земельна ділянка знаходиться у кварталі № 32 за межами земельної ділянки садового товариства «Автомобіліст».
У подальшому на підставі розпорядження голови ОСОБА_1 РДА ОСОБА_2 видано Державний акт серії ЯЛ № 120825 на право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, яка фактично знаходиться у кварталі 32 та відноситься до земель лісового фонду, закріплених за ДП «ОСОБА_1 лісове господарство»
Вважає, що земельна ділянка передана у власність ОСОБА_2 незаконно, а тому підлягає поверненню її власнику з підстав, передбачених ст. 216 ЦК України, якою визначені наслідки недійсності правочину, тобто повернення однією із сторін другій стороні все, що вона одержала на виконання недійсного правочину.
У судовому засіданні ОСОБА_1 міжрайпрокурор позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що громадянка ОСОБА_2 не являючись членом садового товариства «Автомобіліст»надала неправдиві документи, та незаконно отримала земельну ділянку, яка належить до земель лісового фонду та закріплена за ДП «ОСОБА_1 лісове господарство», а тому вказана ділянка підлягає поверненню у державну власність, як отримана незаконно.
Представник ДП «ОСОБА_1 лісове господарство»позов підтримав у повному обсязі та просить його задовольнити, оскільки вважає, що рішення про приватизацію було прийнято відносно земель лісового фонду, які знаходяться у «ДП ОСОБА_1 лісове господарство».
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася про час та місце слухання справи неодноразово повідомлялась належним чином, проте повістки не були вручені адресату, а поштові повідомлення повертались з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про небажання відповідачки отримувати судові повістки. У справі міститься заява складена від імені ОСОБА_2 (а.с. 51) та долучена до матеріалів справи за клопотанням позивача, у якій вона позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить розглядати справу без її участі. Оскільки, суд не мав можливості пересвідчитись у справжності підпису відповідачки ОСОБА_2 на заяві, та її дійсної позиції, щодо заявлених позовних вимог, її заява про визнання позову залишена без розгляду.
Представник відповідача ОСОБА_3 Держкомзему у Світловодському районі позовні вимоги не визнав та зазначив, що громадянка ОСОБА_2 отримала у власність земельну ділянку на підставі розпорядження голови ОСОБА_1 РДА із земель, що перебувають у користуванні садового товариства «Автомобіліст»надавши відповідні документи, які не викликали будь-яких сумнівів. Крім цього вказав, що згідно державного акту на право колективної власності на землю КСП «Придніпровське»вказані землі входили до складу земель, що перебували у власності КСП та відносились до земель сільськогосподарського призначення колективні сади.
Представник відповідача ОСОБА_1 РДА у судове засідання не зявився, просив розглядати справу без його участі та надав до суду заперечення, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково та зазначив, що на підставі тих документів, що містяться у матеріалах справи позовна вимога, щодо незаконності розпорядження голови ОСОБА_1 РДА від 27 вересня 2007 року визнається. Що стосується позовних вимог спрямованих до інших відповідачів, зокрема, до власника земельної ділянки ОСОБА_2, ОСОБА_1 РДА не є відповідачем за цими позовними вимогами, а тому не має повноважень висловлювати свою позицію стосовно них.
Заслухавши доводи сторін, зясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 27 вересня 2007 року № 876-р «Про безоплатну передачу у власність громадянці ОСОБА_2М.»відповідачу у справі ОСОБА_2 була передана безоплатно у власність земельна ділянка площею 0, 10 га за рахунок земель садового товариства «Автомобіліст», яке знаходиться на території Подорожненської сільської ради Світловодського району для ведення садівництва.(а.с.5)
На підставі зазначеного розпорядження ОСОБА_2 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1201 га. (а.с.6).
Вважаючи розпорядження голови ОСОБА_1 РДА та Державний акт на право власності на земельну ділянку незаконними та такими, що підлягають скасуванню ОСОБА_1 міжрайпрокурор, який діє в інтересах ДП «ОСОБА_1 лісове господарство»надав до суду у якості доказів належності земельної ділянки, яка знаходиться у власності ОСОБА_2 до земель лісового фонду наступні документи:
Копію плану лісонасаджень Золотарівського лісництва ДП «Світловодське ЛГ»Кіровоградської області лісовпорядкування 2009 року загальною площею 5336, 5 га, який не містить інформації щодо посадових осіб, що його складали та затверджували. (а.с.7-8).
Витяг з висновку лісовпорядної експертизи на виконання постанови старшого слідчого Світловодської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 від 25 січня 2012 року по кримінальній справі № 71-610 (а.с. 64).
Рішення сесії Кіровоградської обласної ради від 30.06.2000 року № 165 про передачу у постійне користування земельних ділянок лісового фонду з переліком сільських рад Світловодського району за рахунок яких надаються земельні ділянки лісового фонду.(а.с.119).

План лісонасаджень Золотарівського лісництва ДП «ОСОБА_1 лісгосп»(а.с.122-123).

Акт комісійного обстеження земельних ділянок від 21.10.2011 року.

Відповідно до членської книжки садовода (а.с.126) ОСОБА_2 є членом садового товариства «Автомобіліст»

З приводу членства відповідача ОСОБА_2 у садовому товаристві «Автомобіліст»був допитаний у якості свідка голова садового товариства «Автомобіліст», ОСОБА_5, який показав, що у 2009 році до нього звернувся старший лісничий ОСОБА_6 та сказав, що їм виділили у власність земельні ділянки які межують із землями товариства, де раніше була лісопосадка, у тому числі і земельна ділянка ОСОБА_2 ОСОБА_6 надав йому роздруківку земельного відділу та загальний список осіб у тому числі ОСОБА_2 Після чого на зборах правління товариства вказаних осіб прийняли до членів товариства. У 2011 році він видав довідки, про те що ці особи є членами садового товариства. У 2012 році вказаних осіб виключили із членів товариства, у звязку з несплатою членських внесків, а також після того як зясувалось, що їх земельні ділянки знаходяться за межами земель садового товариства.

Відповідно до ст.56 ЗК України землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення.

Статтею 57 ЗК України передбачено, що земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Виходячи із норм зазначених статей право постійного користування земельною ділянкою лісогосподарського призначення може бути підтверджено відповідним рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання у постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства та державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 17 Лісового кодексу України у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

У постійне користування ліси на землях комунальної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створені спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища.

Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Пункт 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України встановлює, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Оглянуті в судовому засіданні оригінали документів, витяги в копіях з яких додано до справи, підтверджують, що передана у власність ОСОБА_2 земельна ділянка не входить до складу земель садового товариства Автомобіліст, а відноситься до земель лісогосподарського призначення ( ліси зелених зон) і перебуває у законному користуванні Золотарівського лісництва Світловодського лісгоспу ( ділянка 12 квартал 32).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, ст.152 ЗК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Судом з достовірністю встановлено, що розпорядження голови ОСОБА_1 районної державної адміністрації № 876-р від 27 вересня 2007 року прийнято з порушенням ст. 118 ЗК України , а відтак є незаконним та підлягає скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України, визнання незаконним і скасування правового акту індивідуальної дії, виданого органом державної влади, який надавав право особі одержати у власність земельну ділянку, тягне за собою недійсність документу, що посвідчував право особи на земельну ділянку, тобто в даному випадку державного акту на право власності на земельну ділянку, що є підставою для часткового задоволення позову.

Оскільки, вказаним розпорядженням допускалося використання земельної ділянки не за її цільовим призначенням, наслідком визнання його незаконним та скасування є, згідно з п. ач. 1 ст. 143 ЗК України, ст. 106 ЛК України, примусове припинення права ОСОБА_2 на земельну ділянку та повернення цієї земельної ділянки її власнику в особі ДП ОСОБА_1 лісгосп.

Керуючись ст.ст. 56, 57, ч. 3 ст. 126, 118, 143, 152, 155 ЗК України, ст..ст. 17, 106, п. 5 Прикінцевих положень ЛК України, керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215,217,218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов Світловодського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Державного підприємства «ОСОБА_1 лісове господарство»задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови ОСОБА_1 районної державної адміністрації № 876-р від 27 вересня 2007 року.

Визнати недійсним державний акт серії ЯЛ № 120825 на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_2, та зобовязати її повернути Державному підприємству «ОСОБА_1 лісове господарство»земельну ділянку, площею 0,1201 га., розташовану у контурі 32 на території Подорожненської сільської ради.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду Т.І. Гармаш