Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 ц 4815/ 12 Головуючий у 1 інстанції:Сінєльнік Р.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» жовтня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.

Суддів: Подліянової Г.С.

ОСОБА_2

При секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 квітня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на домоволодіння та земельну ділянку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення.

В позовні заяві зазначало, що 18 липня 2007 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір на суму 77 875,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 17.07.2017 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 18.07.2007 року був укладений договір іпотеки на нерухоме майно: а саме: домоволодіння, яке розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Л. Шмідта, буд.138 / вул. Тенісна, буд.53, яке належить відповідачу на праві власності, а також на земельну ділянку на якій розташований предмет іпотеки і яка належить іпотекодавцю також на праві власності.

Свої зобовязання за кредитним договором відповідач належним чином та своєчасно не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 27.01.2009 року складає 67 474,02 доларів США, яка складається з: 64 915,80 доларів США заборгованість за кредитом, 2 028,82 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 420,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 109,40 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 18.07.2007 року в розмірі 67 474,02 доларів США звернути стягнення на домоволодіння та земельну ділянку загальною площею 585 кв.м., які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Л. Шмідта, буд. 138 / вул. Тенінса, буд. 53, шляхом продажу вказаних предметів іпотеки ЗАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; виселити відповідача, який зареєстрований і проживає у спірному домоволодіння зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України м. Запоріжжя та стягнути судові витрати по справі.

У листопаді 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ЗАТ КБ «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору зазначивши, що 18.07.2007 року між ним та банком був укладений кредитний договір на суму 77 875,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 17.07.2017 року.

Оскільки вважає, що договір був укладений з порушенням норм діючого законодавства, ЗУ «Про банки та банківську таємницю», ЗУ «Про захист прав споживача», ЗУ «Про банки та банківську діяльність», просив суд розірвати кредитний договір від 18.07.2007 року, укладений між ним та банком та стягнути судові витрати по справі.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 квітня 2012 року обєднані в одне провадження справи за позовом ОСОБА_3 до ЗАТ КБ «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору та за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на домоволодіння та земельну ділянку.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 квітня 2012 року змінено назву позивача за первісним позов та відповідача за зустрічним позовом з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк».

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 квітня 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині виселення та зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 квітня 2012 року позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZPL0GA00000294 від 18.07.2007 року в розмірі 67 474,02 доларів США звернуто стягнення на домоволодіння та земельну ділянку загальною площею 585 кв.м., які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Л. Шмідта, буд. 138 / вул. Тенінса, буд. 53, шляхом продажу вказаних предметів іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір за подання позовної заяви 1 700 грн. та витрати на ІТЗ 252 грн..

В задоволені позовних вимоги ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимоги ПАТ КБ « Приват Банк» відмовити, а його позов задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що вимога банку про звернення стягнення на предмет іпотеки є законною та обґрунтованою, ОСОБА_3 не надав суду доказів щодо істотного порушення умов договору зі сторони ПАТ КБ « Приват Банк», тому не має законних підстав для його розірвання.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується в апеляційні скарзі, що 18 липня 2007 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір на суму 77 875,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 17.07.2017 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 18.07.2007 року був укладений договір іпотеки на нерухоме майно: а саме: домоволодіння, яке розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Л. Шмідта, буд.138 / вул. Тенісна, буд.53, яке належить відповідачу на праві власності, а також на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки і яка належить іпотекодавцю на праві власності.

Судом також встановлено і не заперечується сторонами, що боржник не виконує свої зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим станом 27 січня 2009 року виникла заборгованість перед банком у сумі 67474, 02 доларів США.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор ( заставодержатель) має право у разі невиконання боржником ( заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом ( право застави).

Відповідно до п. 2.4 договору іпотеки, укладеного між сторонами 18.07.2007 року, у випадку порушення кредитного договору позичальником або цього договору іпотекодавцем іпотекодержатель направляє іпотекодавцю і позичальнику письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом тридцяти денного строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі почати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» ПАТ КБ « ПриватБанк надіслав вимогу від 13.11.2010 року, в якій вимагає від ОСОБА_3 повернути суму кредиту, нараховані проценти, комісії та штрафні санкції, а у випадку невиконання звільнити надане у заставу житлове приміщення. Зазначену вимогу банку ОСОБА_3 отримав особисто 13.12.2010 року, про що свідчить поштове повідомлення ( а.с. 197-198).

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Встановивши такі обставини суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про право позивача задовольнити свої вимоги за кредитним договором шляхом звернення стягнення на спірне домоволодіння та земельну ділянку і обґрунтовано задовольнив заявлені вимоги ПАТ КБ «Приват Банк».

Резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як ст. 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням ч. 4 ст. 215 ЦПК України. Зокрема, у ній в обовязковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Проте, суд першої інстанції помилково в порушення вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку» та ст. 591 ЦК України не зазначив в рішенні суду ціну предмета іпотеки для її подальшої реалізації, що є обовязковим, тому рішення суду підлягає зміні із зазначенням в резолютивній частині рішення початкової ціни предмета іпотеки, а саме не нижчому за звичайні ціни на цей вид майн, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності ( незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору, оскільки зазначений договір відповідають вимогам закону, а ОСОБА_3 не надав суду доказів про те, що зі сторони ПАТ КБ « Приват Банк» мало місце істотне порушення договору, що відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України може бути підставою для його розірвання .

На підставі наведеного та перевіривши доводи апеляційної скарги і дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та про частково зміну рішення суду першої інстанції з вищезазначених підстав. В іншій частині рішення слід залишити без змін, оскільки судове рішення законне та обґрунтоване, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 квітня 2012 року по цій справі змінити. Частину другу резолютивної частини рішення після слів « шляхом продажу вказаних предметів іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком « Приват Банк» доповнити « з початковою ціною предмета іпотеки не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності ( незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій)».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте воно може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: