Справа №1306/4747/2012
Провадження №2/1306/1271/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

при секретарі - Чолавін Н.П., Коваль Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу частини житлового будинку, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, уточнивши позовні вимоги, в якому просить розірвати договір від 06.11.2008 року купівлі-продажу 43/100 ідеальних частин житлового будинку №31 по вулиці Нова в м.Стебнику Львівської області з відповідною частиною господарських споруд, посвідчений державним нотаріусом Стебницької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, реєстровий №1265 від 06.11.2008 року; скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на 43/100 ідеальних частин житлового будинку №31 по вул.Нова в м.Стебнику з відповідною частиною господарських споруд, яке він набув на підставі вказаного договору купівлі-продажу; зобов"язати державного нотаріуса ОСОБА_4 здійснити вилучення запису з державного реєстру правочинів щодо реєстрації укладання договору купівлі-продажу 43/100 ідеальних частин житлового будинку №31 по вул.Нова в м.Стебнику з відповідною частиною господарських споруд та видати їй, ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), з архіву державного нотаріуса Стебницької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 документи про її право власності на 43/100 ідеальних частин вищезгаданого будинку.

Позов мотивує тим, що у 1974 році вона зі своїм чоловіком ОСОБА_5 придбали 43/100 ідеальних частин житлового будинку №31 по вулиці Нова в м.Стебнику Львівської області з відповідною частиною господарських споруд. За взаємною згодою подружжя право власності було оформлено на чоловіка - ОСОБА_5 Після смерті останнього, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.07.1996 року вона набула право власності на вказане нерухоме майно (реєстровий №1971 в реєстровій книзі №13 КП ЛОР "Дрогобицьке МБТІ та ЕО"). 23.05.2011 року помер їхній єдиний син ОСОБА_6, після чого з нею залишився в даному будинку проживати лише онук ОСОБА_3 - відповідач у справі.

З 2000 року вона страждає захворюванням очей, внаслідок чого у була прооперована. Проте, зір продовжував погіршуватись, особливо впродовж 2007 року. Станом на 25.06.2008 року, після огляду лікаря, їй було рекомендовано повторне оперативне втручання, оскільки стан зору був на правому оці - 0,02н.к., а на лівому - 0,2 н.к. Саме тоді, коли у неї не було коштів не лише на лікування, а й на окуляри, до неї звернувся її онук, відповідач ОСОБА_3, з пропозицією продати належну їй частину будинку на тих умовах, що вона одержить обумовлену суму і надалі буде проживати в даному будинку. Розуміючи безперспективність вирішення власних проблем зі здоров"ям за рахунок власних коштів, розраховуючи, що ОСОБА_3 як близький родич дотримається обіцянки, погодилася на пропозицію останнього. На той час його мати перебувала в Італії, а тому, вона сподівалася, що відповідач здобуде необхідні кошти. За домовленістю з ОСОБА_3 ціна предмету договору купівлі-продажу 43/100 ідеальних частин спірного будинку становила вартості, встановленій КП ЛОР "Дрогобицьке МБТІ та ЕО", - 62903,41 грн. Вказані кошти, знову ж таки за їх домовленістю, відповідач повинен був сплатити їй після підписання договору купівлі-продажу впродовж орієнтовно місяця, оскільки на той час, як він пояснював, з Італії ще не повернулась його мати, а у нього не було грошей.

06.11.2008 року, вони з ОСОБА_3, прибувши в Стебницьку державну нотаріальну контору, підписали договір купівлі-продажу 43/100 ідеальних частин будинку №3 по вул.Нова в м.Стебнику з відповідною частиною господарських споруд. Хоча, з вищевказаних причин вона практично не бачила що саме підписувала, зокрема, нічого не випитувалась у нотаріуса, оскільки онук наказав їй нічого не говорити. Крім цього, копії договору особисто їй ніхто не надав і з умовами такого вона не була знайома. Після цього вона і надалі продовжувала проживати з відповідачем в одному будинку, при чому зір у неї далі погіршувався, у зв"язку з чим їй потрібні були нагально кошти. Вона неодноразово нагадувала онуку з приводу оплати за відчуження нею частини будинку, проте, ОСОБА_3 постійно відкладав вирішення цього питання. У листопаді 2010 року вона звернулась за допомогою до юриста, і на її прохання останнім був підготовлений лист-претензія на ім"я відповідача з вимогою про оплату їй 62903 грн. Отримавши вказаного листа, онук переконував її про повернення коштів найближчим часом, однак, ці переконання не виправдались. Згодом, після чергових її нагадувань про повернення боргу, відповідач, на грунті неприязних відносин, застосував до неї фізичне насильство, завдавши їй тілесних ушкоджень середньої тяжкості (за результатами судово-медичного обстеження). Маючи після цього певні побоювання, вона перейшла проживати до іншого свого онука - ОСОБА_5 За її проханням, 19.03.2012 року юристом було надіслано повторно лист-вимогу відповідачу щодо виконання своїх зобов"язань відповідно до договору купівлі продажу. Однак, останній вчергове проігнорував вказаного листа. У той самий час, нею були виконані усі взяті на себе зобов"язання, як це передбачено ст.662 ЦК України.

Таким чином, вважає, що невиконання відповідачем свого обов"язку по сплаті вартості частини будинку є істотним порушенням договору, а тому тягне за собою неможливість досягти мети договору. Зокрема, вона значною мірою позбавлена того, на що розраховувала при укладенні зазначеного договору - отримати грошові кошти в сумі 62903 грн., частину з яких мала намір використати на лікування очей. Окрім цього, з січня 2012 року вона позбавлена права користуватися частиною будинку, яка після укладення договору перейшла у власність відповідача.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилась, однак, в судовому, яке відбулось 05.07.2012 року, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та доповнила, що відповідач ОСОБА_3 робить все можливе для того, щоб уникнути зобов"язання по оплаті коштів за придбану частину житлового будинку відповідно до договору купівлі-продажу. Задля такого він надав їй для підпису заяву, пояснивши, що в результаті вказаний будинок перейде знову у її власність. Вона, в силу того, що має значні проблеми з зором, підписала надану онуком заяву, повіривши його словам. Проте, згодом дізналася від свого представника, що це була заява про залишення позову без розгляду. Таким чином, просить вказану заяву не брати до уваги, оскільки така не написана власноручно, а підписана нею під впливом обману відповідача. Просить задоволити позовні вимоги.

Представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що сторони, уклавши договір купівлі-продажу частини житлового будинку, дійшли усної згоди, що кошти за придбання вказаного нерухомого майна повинні бути сплачені у місячний термін, оскільки в договорі термін сплати не вказаний. Однак, позивачка ніяких грошей так і не отримала, окрім цього, ще й позбавлена можливості проживати у спірному будинку. Іншого житла у неї немає, а кошти їй потрібні на лікування очей, зокрема, на їх оперування. Вважає усі пояснення та доводи відповідача голослівними, так як вони не стверджуються жодними доказами, а навпаки - містять суперечності. Відповідач, а також його мати, тривалий час перебуває у неприязних відносинах з позивачкою, зокрема, на даний час він обвинувачується у нанесенні ОСОБА_2 тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Тому, на його думку, слід вважати, що весь час після укладення договору купівлі-продажу відповідач вводив позивачку в оману і не мав наміру повертати їй кошти за придбане у неї житло. Однак, слід врахувати, що позивачкою були виконані усі взяті на себе зобов"язання, в тому числі, вона фактично передала ОСОБА_3 у власність частину вказаного будинку разом із ключами до його дверей. Окрім цього, просить не брати до уваги заяву про залишення позову без розгляду, оскільки вона не написана власноручно і підписана під впливом відповідача, а позивачка бажає, щоб дана справа була розглянута по суті.

09.08.2012 року відповідачем подано письмове заперечення на позовну заяву, в якому пояснив, що позивачка на час укладення договору купівлі-продажу не скаржилась на проблеми з зором. Гроші було передано ОСОБА_3 після підписання договору у присутності його матері. Будь-яких претензій позивачка після підписання вказаного договору не висловлювала. Вважає спірний договір укладеним на законних підставах, оскільки підписаний, зокрема, самою ж ОСОБА_3 у повній свідомості та в присутності нотаріуса.

У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та заперечив щодо їх задоволення. Пояснив, що 6 або 7 листопада 2008 року він заплатив позивачці кошти за частину будинку в сумі 10000 євро. Жодних повідомлень від ОСОБА_2 щодо повернення боргу він не отримував, хоча і зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Йому було відомо про те, що бабуся хворіє і єдиний її дохід - це пенсія. Однак, відносини між ними були неприязними. Після смерті його батька ОСОБА_6 (сина позивачки) у них почали виникати непорозуміння, відносини погіршувались. Так само погіршились відносини і між його матір"ю ОСОБА_8 та бабусею - позивачкою. Остання мала намір продати свою частину будинку, оскільки хотіла переїхати до своєї сестри в м.Челябінськ. Проте, не поїхала через погіршення зору і їй необхідно було прооперувати очі. Дізнавшись про намір позивачки продати будинок, він запропонував його купити. У жовтні місяці 2008 року приїхала з-за кордону його мати. 05.11.2008 року вона подарувала йому 9500 євро і 500 євро йому повернув колега. Тому приблизно 07.11.2008 року він усі кошти віддав бабусі ОСОБА_3 за придбаний у неї будинок. Письмові підтвердження про передачу коштів у нього відсутні. Він давав позивачці для підпису заяву про залишення позову без розгляду, яку вона підписала власноручно і передав її до суду, оскільки вважав, що спору немає.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечив позовні вимоги та доповнив, що такі, на його думку, є безпідставними. Вважає, що пояснення представника позивача стосуються більше моральних якостей відповідача, ані ж суті справи. Спірний договір зареєстрований нотаріально, а тому вважає його законно укладеним. Відповідач, дізнавшись про те, що позивачка хоче продати належну їй частину житлового будинку, запропонував їй купити його. Після цього, як останній отримав на свій день народження в подарунок кошти від своєї мами, він передав їх для виконання свого грошового зобов"язання перед позивачкою. Також, зважаючи на те, що відповідач фактично отримав будинок та ключі до нього, стверджує, що взамін ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 належні їй за це кошти.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, свідка, беручи до уваги вищенаведене, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з договору купівлі-продажу, укладеного 06.11.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Стебницької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 (реєстровий №1265 від 06.11.2008 року), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), проживаюча в ІНФОРМАЦІЯ_2 на вул.Нова, 31, продала, а ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), проживаючий за тією ж адресою, купив 43/100 ідеальних частин житлового будинку №31 з відповідною частиною господарських споруд, що знаходиться по вулиці Новій в м.Стебнику Львівської області. Відчужувана частина будинку належить продавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Стебницькою держнотконторою 15.07.1996 року за реєстровим №1055, зареєстрованого в Дрогобицькому міжміському бюро технічної інвентаризації за р.№1971 в реєстровій книзі №13. Відповідно до відомостей, викладених у витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого 27.10.2008 року КП ЛОР "Дрогобицьке ДК МБТІ та ЕО", вартість частини будинку становить 62903,41 грн. Відповідно до п.7 вказаного договору продаж вчинено за 62930 грн., які покупець сплатить продавцю після підписання цього договору. Згідно п.8 договору право власності на придбаний будинок виникає з моменту держаної реєстрації цього договору.

З листів-повідомлень, адресованих ОСОБА_3, вбачається, що 09.11.2010 року та 19.03.2012 року ОСОБА_2, на виконання п.7 договору купівлі-продажу зверталась до відповідача з вимогою про сплату вартості 43/100 ідеальних частин житлового будинку №31 з відповідною частиною господарських споруд по вулиці Новій в м.Стебнику Львівської області, в сумі 62903 грн. у термін п"яти календарних днів з часу отримання листа.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є матір"ю відповідача ОСОБА_3 і тривалий час перебуває за межами України на заробітках, а саме в Італії. Приїхавши у 2008 році, на початку вересня, додому, вона подарувала своєму синові ОСОБА_10 9500 євро. При цьому, як вона давала синові кошти, нікого не було. Це був подарунок у зв"язку з його днем народження, яке було 5 листопада, але самі гроші вона передала йому дещо пізніше, майже місяць після того. Вона зробила такий цінний подарунок, оскільки син повідомив про свій намір придбати у бабусі (позивачки) будинок. Попередньо вона говорила про це з ОСОБА_2 по телефоні, але ціну вони не обговорювали. Син повинен був піклуватися про бабусю, так як у неї були проблеми з зором. Вона була присутня при тому, як син віддав ОСОБА_2 гроші, оскільки це відбувалося у них вдома, але ствердити точну їх суму вона не може, так як ніхто їх не перераховував.

Відповідно до положень ст.ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За вимогами ст.ст. 655, 692 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов"язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору-купівлі продажу.

За вимогами ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідач ОСОБА_3 не виконав взятих на себе зобов"язань за договором купівлі-продажу 43/100 ідеальних частин житлового будинку №31 з відповідною частиною господарських споруд по вулиці Новій в м.Стебнику Львівської області, не проплатив вартість такого в сумі 62903 грн., а отже, позивач ОСОБА_2 підставно, в односторонньому порядку, відмовилася від вказаного договору, що свідчить про наявність підстав до розірвання такого.

Суд критично розцінює доводи відповідача та його представника щодо виконання умов договору купівлі-продажу, в тому числі пункту сьомого, які, в свою чергу, не підтверджені жодними належними доказами і містять суперечності. Зокрема, враховуючи те, що відповідач особисто підтвердив неприязність стосунків між ним та позивачкою, слід вважати, що це могло відобразитися і на умисному його ухилянні від виконання умов договору щодо передачі коштів за придбаний будинок. Відповідач, подавши до суду заяву від імені позивачки про залишення позову без розгляду, яку лише дав їй підписати, знаючи про її низький зір (про що також особисто підтвердив у судовому засіданні), попередньо ввівши останню в оману щодо її змісту, слід розцінювати, на думку суду, як спосіб уникнення від цивільної відповідальності за невиконання умов договору.

Посилання представника відповідача на законність укладення договору, зокрема його підписання особисто сторонами у справі, перебуваючи у повній свідомості та розумі, і що такий зареєстрований нотаріально, не спростовують докази позивачки та її представника, оскільки такі і не оспорюються останніми.

Суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_8, оскільки вони не можуть являтися належним доказом у даній справі, зокрема, такі є суперечливими.

Щодо позовних вимог, що стосуються зобов"язання державного нотаріуса ОСОБА_4 здійснити вилучення запису з державного реєстру правочинів щодо реєстрації укладання договору купівлі-продажу 43/100 ідеальних частин житлового будинку №31 по вул.Нова в м.Стебнику з відповідною частиною господарських споруд та зобов"язання видати ОСОБА_2 з архіву державного нотаріуса Стебницької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 документи про її право власності на 43/100 ідеальних частин вищезгаданого будинку, суд вважає, що у задоволенні таких слід відмовити, оскільки державний нотаріус ОСОБА_4 не є стороною у справі і вимоги, що випливають із спірних правовідносин не можуть в даному випадку заявлятися до неї.

Керуючись ст.ст. 10, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу частини житлового будинку - задоволити частково.

Розірвати договір від 06.11.2008 року купівлі-продажу 43/100 ідеальних частин житлового будинку №31 по вулиці Нова в м.Стебнику Львівської області з відповідною частиною господарських споруд, посвідчений державним нотаріусом Стебницької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, реєстровий №1265 від 06.11.2008 року.

Скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на 43/100 ідеальних частин житлового будинку №31 по вул.Нова в м.Стебнику з відповідною частиною господарських споруд, яке він набув на підставі договору купівлі-продажу від 06.11.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Стебницької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, реєстровий №1265.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 107,30 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ____________ Грицай М.М.