Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2012 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Меленко О.Є., Перегінець Л.В. секретаря Бадагури М.О.,

сторін: ОСОБА_1 та його представника, ОСОБА_2 та його представника, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на заочне рішення Богородчанського районного суду від 21 грудня 2011 року,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Богородчанського районного суду від 21 грудня 2011 року задоволено частково позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 1400 грн. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди, а також в користь держави 292,30 грн. судового збору.

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в апеляційних скаргах вказують що рішення суду першої інстанції постановлене лише на підставі доказів, наданих суду позивачем, без врахування думки відповідачів та їх пояснень з приводу визнання чи невизнання позову та без доказів які вони могли надати суду. Як наслідок, суд постановив стягнути з них, надто велику суму моральної шкоди, яка не відповідає важкості переживань, перенесених потерпілим, і не відповідає тяжкості вчиненого злочину та необгрунтовано стягнув з них матеріальну шкоду у завищеному розмірі.

________________________________________________________________________________

Справа № 2/0901/686/2011р. Головуючий у 1 інстанції Шишко О.А.

Провадження № 22/0990/480/2012р. Суддя-доповідач ОСОБА_6

Категорія 31

ОСОБА_5 взагалі не було відомо про те, що є така цивільна справа, так як жодного процесуального документу суду по ній вона не отримувала і отримати не могла, оскільки під час провадження даної справи у суді перебувала за межами України.

Також суд належно не оцінив зафіксовані вироком суду дані про те, що конфлікт, за яким було порушено кримінальну справу, спровокував саме син позивача, який зіштовхнув її вагітну дочку зі сходів.

Апелянти вказують, що суд незаконно стягнув з них 1400 грн. матеріальної шкоди за втрачений сином позивача телефон.

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 також зазначають що суд першої інстанції постановляючи рішення про стягнення матеріальної шкоди, не звернув уваги на те, що у вироку як і в кримінальній справі, немає даних що телефон пропав саме з вини ОСОБА_1

Апелянти просять заочне рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В засіданні апеляційного суду апелянти підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, наведених у ній. Вислухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що вироком Богородчанського районного суду 21.06.20011 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.09.20011 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину передбачений ч.1 ст. 296 КК України і призначено покарання у вигляді 1000 гривень штрафу.

Цивільного позову у кримінальній справі потерпілий чи його представник, не заявляли.

З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2011 року біля 21 години у с. Старі Богородчани Івано-Франківської області на вул. С. Стрільців біля будинку культури ОСОБА_1, діючи з хуліганських спонукань у присутності сторонніх осіб, грубо порушив громадський порядок, демонструючи очевидну та явну неповагу до суспільства та до встановлених у суспільстві правил поведінки, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно наніс удари рукою в обличчя неповнолітньому ОСОБА_3 та ногою в ділянку стегна, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження (а. с. 2-3).

У відповідності до вимог ст. 1166 ЦК України завдана особі майнова шкода відшкодовується у повному обсязі особою яка її завдала.

Як у суді першої інстанції, так і при проведенні досудового слідства, позивач та його представник вказували, що під час вчинення хуліганських дій ОСОБА_1, у потерпілого пропав мобільний телефон та інші речі.

Суд першої інстанції знайшов обґрунтованим та прийняв як допустимий доказ доводи, що позивачу слід повернути вартість мобільного телефону. Доказів того, що він не пропав чи не був пошкоджений, апелянти не подали.

Покази потерпілого у цій частині є послідовними і обґрунтованими.

Визначаючи потерпілому моральну шкоду у розмірі 5000 гривень суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що така шкода потерпілому завдана і її розмір узгоджується з вимогою ст..23 ЦК України та відповідає принципам розумності і справедливості.

Підстав для зменшення розміру такої шкоди апеляційний суд не знаходить і таких апелянти не довели в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості.

Підстав для скасування даного рішення та постановлення нового з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст.307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Богородчанського районного суду від 21 грудня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. ОСОБА_7 ОСОБА_8 Перегінець