Справа №2-3273 Головуючий у суді у 1 інстанції - Чернобай
Номер провадження 22-ц/1890/632/12 Суддя-доповідач - Маслов
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2012 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

Головуючого - Маслова В. О.,

суддів - Криворотенка В. І., Сибільової Л. О.,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду у м. Суми цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 23 грудня 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про скасування заповіту та продовження строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 23 грудня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилаючись на те, що оскаржуване рішення було прийняте місцевим судом завчасно просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог. Апелянт зазначає, що наполягання представника позивача допитати свідків не знайшли підтримки суду, що позбавило позивача можливості довести обставини на які він посилається в позовній заяві.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_5, які вважали рішення суду правильним, розглянувши матеріали справи в межах заявленого позову і апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає відхиленню на підставі ч. 1 ст. 308 ЦПК України.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, заповіла все своє майно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією заповіту від 15 лютого 2011 року на а.с. 8. На прохання заповідача та у звязку з її хворобою цей заповіт було складено за адресою реєстрації останньої: АДРЕСА_1 та посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Згідно довідки на а.с. 23, ОСОБА_7 померла 15 березня 2011 року, причиною смерті була гостра серцево-судинна недостатність, атеросклеротична хвороба серця.

Після її смерті відкрилася спадщина на її майно, у тому числі на вказану однокімнатну квартиру.

Звернувшись до суду з вказаним позовом ОСОБА_1 зазначав, що він є двоюрідним братом померлої ОСОБА_7 і як спадкоємець п?ятої черги вправі претендувати на спадщину у м. Суми, хоча сам проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3. Заповіт просив скасувати у звязку з тим, що він «був складений після обробки, пригнічення волі учасника правочину, психічного тиску на нього з боку заінтересованої особи ОСОБА_3Г.» (а.с. 3, 6). Його заява до 2-ї Сумської державної нотаріальної контори від 07 червня 2011 року про прийняття спадщини 11 червня 2011 року переадресована приватному нотаріусу Сумського нотаріального округу ОСОБА_4, у провадженні якої знаходилася спадкова справа. 17 червня 2011 року остання надіслала позивачу листа у якому зазначила, що заява повинна здаватися нотаріусу особисто, а у випадку надіслання поштою, - підпис під заявою повинен бути завірений нотаріально. Позивач цього не дотримався. Окрім цього, він не надав документів , які б свідчили про ступінь його спорідненості з померлою ОСОБА_8 і що він є спадкоємцем пятої черги. Ці обставини підтверджуються копією заяви на а.с. 7, 7 зв., запереченням на позов на а.с. 13 14.

Рішення суду першої інстанції про відмову у позові колегія суддів знаходить обґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Діюче законодавство, зокрема, ст.ст. 1258-1265 ЦК України визначають черговість спадкування за законом. Позивач стверджував, що є спадкоємцем пятої черги як двоюрідний брат ОСОБА_7 Однак, позивач не надав ніяких доказів про свою спорідненість з спадкодавцем ОСОБА_7 Цих доказів він не надав ні нотаріусу, ні суду. Більше того, ні в цій справі, ні в окремій справі він не звертався з заявою до суду про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_7, з цього приводу немає ніякого судового рішення, а тому твердження позивача про те, що він є спадкоємцем пятої черги після смерті ОСОБА_7, є необґрунтованими на даний час.

Окрім цього, позивач не надав суду доказів на підтвердження своєї вимоги про те, що заповіт ОСОБА_7 був складений та підписаний «після обробки, пригнічення волі учасника правочину, психічного тиску на нього з боку заінтересованої особи ОСОБА_3Г.».

З пояснень відповідачки ОСОБА_3 вбачається, що останній рік ОСОБА_7 була одинокою, інколи хворіла і вона, як сусідка надавала їй допомогу у побуті, оскільки ніхто з родичів такої допомоги не надавав. У померлої на день смерті не було ні чоловіка, ні дітей, ні батьків. ОСОБА_7 до останнього дня життя перебувала при добрій памяті і віддячила відповідачці за догляд складанням заповіту на її імя. Заповіт був складений і підписаний спадкодавцем за власним бажанням і без будь-якого примусу. Останню обставину підтвердила і приватний нотаріус ОСОБА_4, яка посвідчувала заповіт.

Тому рішення місцевого суду про відмову у позові про скасування заповіту, про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, є обґрунтованим.

Подавши апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції апелянт не надав і навіть не назвав доказів, які б свідчили про незаконність судового рішення, про обґрунтованість позовних вимог, зокрема, про родинні відносини позивача з ОСОБА_7, про те, що позивач є спадкоємцем після смерті. Посилання на пояснення певних людей, яких начебто суд першої інстанції не допитав як свідків, не свідчить про незаконність судового рішення, оскільки ОСОБА_1 в даній справі не заявляв такої вимоги, як встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_7 Суд першої інстанції, як і суд другої інстанції, не вправі досліджувати обставини, відносно яких не заявлено вимоги (позову або заяви), які не входять в предмет доказування по справі, суд не вправі виходити за межі заявленого позову.

Правильно встановивши вказані обставини на підставі належним чином досліджених та оцінених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підставі яких заповіт ОСОБА_7 підлягає скасуванню, а позивачу необхідно надати додатковий строк для прийняття спадщини після померлої.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

Таким чином, перевіривши рішення в межах доводів скарги, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд ухвалив його з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 17 лютого 2012 року ОСОБА_1 був наданий строк до 27 лютого 2012 року для доплати судового збору в розмірі 30 грн. 13 коп. Як вбачається з матеріалів справи судовий збір за подання до суду апеляційної скарги позивач не доплатив. Тому, на підставі ст.ст. 79, 80, 82 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 30 грн. 13 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 79, 80, 82, 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити, а рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 23 грудня 2011 року в даній справі залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 30 грн. 13 коп. судового збору.

Рішення місцевого суду і ухвала апеляційного суду набрали законної сили, але можуть бути оскаржені в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -