Апеляційний суд Чернівецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2012 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого-судді Галичанського А.Д.

суддів: Перепелюк І.Б., Яремка В.В.

секретар Балацька-Геряк О.П.

за участю: ОСОБА_1- представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 представників ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_5, до Їжівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, визнання недійсними та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_1, на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10 вересня 2012 року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10 вересня 2012 року позов ОСОБА_3, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_5, до Їжівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, визнання недійсними та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку задоволено.

22ц-1297/12 р. Головуючий у 1-й інстанції Дячук О.О.

категорія 45 Доповідач Галичанський А.Д.

Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 752970, виданий 12.04.2006 року, яким посвідчено право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с.Їжівці, Сторожинецького району, Чернівецької області.

Зобовязано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,3516 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с.Їжівці, Сторожинецького району, Чернівецької області, право власності на яку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії І-ЧВ № 025408, шляхом знесення самочинно побудованого фундаменту.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вищезазначене рішення суду та ухвалити нове рішення яким відмовити позивачу в задоволенні позовний вимог.

Вважає, що рішення першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Їжівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 12 травня 1999 року № 26-5/99 ОСОБА_3 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,50 га, в тому числі 0,15 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, 0,35 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в с.Їжівці, Сторожинецького району, Чернівецької області.

4 квітня 2000 року ОСОБА_3 отримав державний акт серії І-ЧВ №025408 на право власності на вказану земельну ділянку загальною площею 0,5002 га, із них 0,1486 га на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 0,3516 для ведення особистого підсобного господарства.

Рішенням Їжівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області № 9 від 30.03.1994 року громадянину ОСОБА_2 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,50 га, в тому числі 0,15 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та 0,35 га для ведення селянського господарства, яка знаходиться біля земельної ділянки ОСОБА_3

ОСОБА_2 12 квітня 2006 року виготовив державний акт серії ЯБ № 752970 на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, право власності на яку згідно державного акту І-ЧВ № 025408 від 04.04.2000 року уже було посвідчено на громадянина ОСОБА_3, а саме на ділянці площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства. В результаті вищевказаного відбулася накладка земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки, які виготовлялися до 2003 року не вносилися в єдину систему координат земельного кадастру.

Встановлено, що частина земельної ділянки розміром 0,2335 га, що відповідно до рішення сільської ради була передана у власність ОСОБА_2 передана рішенням сільської ради у власність ОСОБА_3 Внаслідок виготовлення сторонами державних актів на земельні ділянки вищевказана частина земельної ділянки була приватизована двічі.

За порушення законодавства при приватизації земельних ділянок спеціаліст-землевпорядник сільської ради ОСОБА_6 був притягнутий до кримінальної відповідальності.

В травні 2009 року ОСОБА_2 на вищезазначеній земельній ділянці розпочав самовільне будівництво за що був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції вважає, що скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Вищезазначені обставини, встановлені судом першої інстанції повно, на підставі належних та допустимих доказів, яким дана правильна юридична оцінка і до спірних правовідносин вірно застосовані норми матеріального права, що їх регулюють.

Доводи апеляційної скарги про те, що при проведенні технічної зйомки позивач частково змінив місце розташування своєї ділянки, залишивши 0,12 га земельної ділянки не приватизованою, натомість приватизував 0,23 га земельної ділянки апелянта є безпідставними та спростовуються актом погодження меж земельної ділянки, що передавалася в приватну власність ОСОБА_3 (а.с.39) від 04.01.2000 року, з якого вбачається що межі спірних земельних ділянок погоджувалися в присутності суміжних землекористувачів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та інженера землевпорядника сільської ради ОСОБА_6

Доводи апелента про те, що він, маючи державний акт на право власності на земельну ділянку правомірно приступив до будівництва житлового будинку і суд безпідставно зобовязав його усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою спростовуються постановою № 141/09 від 09.06.2009 року з якої вбачається, що на ОСОБА_2 накладено адміністративний штраф за порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва (а.с.19).

Посилання апелянта про необхідність розгляду справи в порядку адміністративного судочинства є помилковими, оскільки відповідач вважає, що ОСОБА_3 звернувся до суду з приводу оскарження правового акту індивідуальної дії. Однак, предметом спору в даній справі є документ, який посвідчує право власності на земельну ділянку, а не правовий акт індивідуальної дії.

Вказані доводи також спростовуються п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від д 16.04.2004 року № 7 з наступними змінами від 19.03.2010 року де зазначено, що за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та повязаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від субєктного складу їх учасників. Ті земельні та повязані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус субєкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і не дають підстав для його скасування.

За таких обставин рішення суду першої інстанції прийняте з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно