АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 22ц-491/764/2012 Головуючий в 1-й інстанції
Категорія -27 ( І ) суддя Іванов С.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

10 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Остапенко В.О.

суддів - Братіщевої Л.А., Карнаух В.В.

при секретарі - Євтодій К.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 05 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства «ВТБ Банк» до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Особи, що беруть участь у розгляді справи:

Представник позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства «ВТБ Банк» - ОСОБА_5;

Відповідач - ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6.

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2010 року Відкрите акціонерне товариство «ВТБ Банк» (яке в подальшому було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», надалі - ПАТ «ВТБ Банк») звернулося до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором від 20.05.2008 року, в результаті чого утворилася заборгованість станом на 11.06.2010 року в розмірі 372 651 грн. 20 коп .

Рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 05.12.2011 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором № 06.30/08-КЛ від 20.05.2008 року у сумі 372 651 грн. 20 коп., а також судовий збір у розмірі 1 700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 гривень.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідно до виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі № 1064 вчиненого 23.04.2010 року позивач в рахунок погашення боргу реалізував майно, яке знаходилось в іпотеці, вартість якого значно перевищує суму боргу.

Крім того, судом безпідставно стягнуто всю суму боргу, оскільки дострокове повернення всієї суми боргу можливе лише при розірванні кредитного договору, а позивачем таких вимог заявлено не було.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.528 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимогам ЦК України, інших актів цивільного законодавства .

Судом першої інстанції встановлено, що 20 травня 2008 року між ПАТ «ВТБ Банк», та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №06.30/08 КЛ, відповідно до якого йому було надано кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитної лінії 370 000 грн., на строк по 18.05.2010 року зі сплатою за користування кредитом 19, 5% річних.

Відповідно до п.3.1. договору, погашення кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами з наступного місяця від дати вибору останнього Траншу Кредиту. Проценти нараховуються щомісячно на залишок фактичної заборгованості за сумою основного боргу за кредитом. Сплата процентів та погашення кредиту здійснюються в порядку та строки згідно графіку.

Відповідно до п. 9.1. договору, при порушенні зобов'язання по погашенню кредиту та сплати процентів за користування кредитом, позичальник сплачує позивачу пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення, від суми прострочених зобовязань.

З метою забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_7 кредитних зобовязань перед Банком, між ОСОБА_4 та ПАТ «ВТБ Банк» було укладено договір поруки № 06.30/08 ДП від 20.05.2008 року. Відповідно до якого, ОСОБА_4 взяв на себе зобовязання відповідати перед Банком по борговим зобовязанням ОСОБА_2

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачами умови договору в повному обсязі не виконувались і суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про стягнення на користь позивача з відповідачів суми основного боргу за кредитним договором, а також стягнення відсотків за користування кредитом та пені.

Так, відповідачі умови договору в повному обсязі не виконали, у зв'язку з чим станом на 11.06.2010 року розмір заборгованості за кредитним договором складає 372 651 грн. 20, із них: 328 237, 66 грн. - заборгованість за кредитом, 17 095, 70 грн.- прострочена заборгованість за кредитом, 19 935, 53 грн. прострочена заборгованість по відсоткам, 6 305, 88 грн. нараховані відсотки; 1076, 43 грн. пеня за кредитним договором.

На підставі встановлених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про порушення відповідачами умов кредитного договору №№06.30/08 КЛ від 20.05.2008 року за користування кредитом й правомірно стягнув солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором станом на 11.06.2010 року в сумі 372 651 грн. 20 коп., включаючи загальну суму заборгованості за кредитом, прострочену заборгованість за кредитом, прострочену заборгованість по відсоткам, нараховані відсотки, пеню за користування кредитом.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості стягнення заборгованості у звязку із зверненням стягнення на нерухоме майно, яке було передано відповідачем в іпотеку на підставі виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі № за номером № 1064 23.04.2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, безпідставні і спростовуються наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, у забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між ОСОБА_4 та ПАТ «ВТБ Банк» було укладено договір поруки. 23 квітня 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 учинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно: нежитлове приміщення 47-122 по пр.. Перемоги в м. Кривому Розі, яке належить на праві власності ОСОБА_2

06 травня 2010 року Інгулецьким відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, відкрито виконавче провадження по виконанню вищезазначеного виконавчого напису (а.с.107).

08 червня 2010 року виконавче провадження зупинено.

Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобовязання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом викладених в ч.1 ст. 598 ЦК України.

Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.

Здійснення особою свого права на судовий захист не може ставитись у залежність від використання нею інших засобів правового захисту, до яких відноситься, зокрема, захист цивільних прав нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Наявність виконавчого напису за відсутності реального виконання боржником свого зобовязання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін та не позбавляє кредитора права на судовий захист.

Інші доводи викладені в апеляційній скарзі не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, встановивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права не допустив порушень норм процесуального права які призвели б до неправильного вирішення спору та дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги доведені, обґрунтовані, а тому, підлягають задоволенню

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, яке зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307,308.313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 05 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: