Справа № 2-4036/12
У Х В А Л А

01 червня 2012 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРАВЕКС-БАНКдо ОСОБА_1 Служби безпеки України в м. Києві, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 31.05.2012 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить зняти арешт з предмету іпотеки квартиру № 102 в будинку № 14 по прт. Червонозоряному в м. Києві, накладений постановою б/н від 12.05.2008 року ОСОБА_1 Служби безпеки України у м. Києві та постановою б/н від 12.05.2008 року слідчого СВ ОСОБА_1 Служби безпеки України у м. Києві старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 у кримінальній справ за обвинуваченням ОСОБА_2, який перешкоджає вчиненню виконавчих дій щодо його реалізації в межах відкритого 16.02.2012 року виконавчого провадження про стягнення за рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29.06.2010 року, яке набрало чинності 27.07.2011 року, солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 боргу в розмірі 2064726,00 грн. на користь позивача.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені підстави та обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, тобто ті юридичні факти, на основі яких обґрунтовує свої вимоги до відповідачів, оскільки не зазначено обґрунтування обсягу, підстав та порядку покладення на них відповідальності за даним позовом, відповідно до яких норми матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини та визначають саме такий спосіб захисту порушеного права.

Так, оскільки метою позову про звільнення майна з-під арешту є встановлення належності арештованого майна, то для спорів про звільнення майна з-під арешту характерно викладення обставин щодо наявності арештованого майна та підстав, що передбачають право на звернення до суду зацікавленої особи, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, у звязку з чим порушено право позивача, яке обумовлене неможливістю для нього здійснити своє субєктивне право через обмеження можливості щодо розпорядження чи користування цим майном.

Таким чином, судом розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним, відповідати за якими мають боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, або особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Крім того, якщо опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, вимоги можуть бути заявлені до відповідної державної податкової інспекції.

Як вбачається з матеріалів позову, арешт на вищезазначену квартиру був накладений постановами ОСОБА_1 Служби безпеки України у м. Києві в ході розслідування кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.2 ст. 322 КК України, по якій 22.08.2008 року Соломянський райсудом м. Києва було винесено вирок, згідно з яким вказану квартиру конфісковано в дохід держави.

Проте, 30.12.2008 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва з резолютивної частини вироку було виключено вказівку на конфіскацію квартири в дохід держави.

Між тим, позивач не викладає обставин щодо обґрунтування своїх вимог до відповідача ОСОБА_1 Служби безпеки України в м. Києві, з яких правових відносин вони виникають і на яких нормах чинного цивільного законодавства ґрунтуються та наявністю якого матеріально-правового спору між сторонами характеризуються, яким чином рішення суду з приводу даного спору може вплинути на їх права та обовязки.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно належним чином викласти обґрунтування своєї вимоги із зазначенням усіх правових підстав для звернення до суду з даною вимогою саме до відповідачів відповідно до норм матеріального права із зазначенням доказів в підтвердження даних обставин.

За таких обставин, в силу ч.1 ст. 121 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРАВЕКС-БАНКдо ОСОБА_1 Служби безпеки України в м. Києві, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: