АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0441/168/12
Справа №2/441/168/12 Головуючий у 1 інстанції
Провадження 22-ц/491/1012/12 ОСОБА_1
Категорія 37 (4) Доповідач Карнаух В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Карнаух В.В,.,

суддів Братіщевої Л.А.,Остапенко В.О.,

при секретарі Євтодій К.С.,

за участю: представника позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника позивача та третьої особи ОСОБА_4 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 січня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , виконкому Тернівської районнної у місті ради про встановлення часток у праві спільної сумісної власності , визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_7 про встановлення фактів прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, виконкому Тернівської районнної у місті ради про встановлення часток у праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу, його батьку ОСОБА_8 та брату ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності в порядку приватизації, тому частки їх є рівними і становлять по 1/3 частині кожному. ОСОБА_9, брат позивача, помер 10.05.1999.., після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири.

Після його смерті батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_8 прийняли спадщину відповідно до ст.549 ЦК УРСР, оскільки вступили в управління та володіння спадковим майном. Дружина померлого ОСОБА_5, та його малолітня донька ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщину не прийняли, заяву у встановлений строк про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подали, дружина припинила шлюбні відносини з померлим до його смерті, проживала з донькою та була зареєстрована за адресою своїх батьків в с. Жовте по вул. Шкільна, 8, тоді як померлий постійно мешкав по вул. Тезікова, буд.№63 в с.Жовте , у своєї бабці ОСОБА_11

ОСОБА_8 помер 18.10.2006., після його смерті відкрилася спадщина на його частину квартири. Позивач вважає, що він вчасно звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини разом із ОСОБА_12, яка відмовилася від спадщини на його користь.

Крім того, спадщину, на думку позивача, прийняла онука померлого малолітня ОСОБА_10 відповідно до ч.4 ст.1268 та ст. 1266 ЦК України за правом представлення.

Після уточнення позовних вимог 16.09.2010 року ОСОБА_8 просить суд визначити, що частки ОСОБА_8І, померлого 18.10.2006 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_9, померлого 10.05.1999 року, у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становлять по 1/3 частині кожному; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8

У вересні 2010 року третя особа ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити, що частки ОСОБА_8, ОСОБА_2 та

ОСОБА_9 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 у м .ОСОБА_13 становлять по 1/3 частині кожному та просила визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_9

У грудні 2010 року ОСОБА_5 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування.

Просила суд встановити факт прийняття нею та її донькою ОСОБА_14 спадщини після смерті ОСОБА_9 , померлого 10.05.1999 року; визнати за нею право власності на 1/6 частку, а за ОСОБА_10 - право власності на 5/18 часток квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 січня 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на спадщину на 2/9 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_3, загальною площею 51,98 кв. м., житловою площею 28,5 кв.м., як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_8, померлого 18 жовтня 2006 року у м. Кривому Розі.

В частині позову про встановлення часток в праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 відмовлено.

В задоволенні позову ОСОБА_3 про встановлення часток у праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено. Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_5 та ОСОБА_14 після смерті чоловіка та батька ОСОБА_9, померлого 10 травня 1999 року.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на спадщину на 1/6 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_4, загальною площею 51,98 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_9

Визнано за ОСОБА_14 право власності на спадщину на 1/6 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_4, як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_9 та на 1/9 частину , як за спадкоємицею за правом представлення після смерті діда ОСОБА_8, померлого 18 жовтня 2006 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 по 38.00 грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, яка діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3С, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права , невідповідність висновків суду обставинам справи, незастосування норм закону , які підлягали застосуванню, надання переваги неналежним доказам, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3С, відмовити в задоволенні позову ОСОБА_5

Зокрема, вважає, що судом не врахована наявність у спадкоємця ОСОБА_3 ощадної книжки ОСОБА_9 та страхового свідоцтва, що, із урахуванням положень Інструкції про вчинення нотаріальних дій, є доказом вступу в управління та володіння спадковим майном та не потребує встановлення факту прийняття спадщини.

Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про неприйняття спадщини після смерті ОСОБА_9 його батьком ОСОБА_8І, який проживав у спадковому майні та матір'ю ОСОБА_3, яка мала ощадну книжку та страхове свідоцтво спадкодавця.

Судом не враховано пояснення свідків, які стверджували, що відповідач ОСОБА_5 із донькою на час смерті спадкодавця разом не мешкали, тому не можуть бути визнані такими , що прийняли спадщину.

Також вважає, що судом не враховано, що малолітня донька спадкодавця ОСОБА_10, у відповідності до законодавства, яке було чинне на час відкриття спадщини у 1999 році, не прийняла спадщини, оскільки мешкала окремо від батьків.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 07.07.1993 року в порядку приватизації ОСОБА_8 та його сини ОСОБА_9 і ОСОБА_2, позивач по справі, набули право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_4, яка належить їм згідно витягу з реєстру КП ДОР «КБТІ» від 08.01.2009 р. на праві спільної сумісної власності / а.с. 7-15,18 т.1/.

Зазначена квартира є спільним сумісним майном набутим в порядку приватизації трьома співвласниками. Тому частки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_2 в квартирі є рівними - по 1/3 частині кожного, відповідно до ст.368, 370, 372 ЦК України.

. Згідно ст.ст.370, 372 ЦК України - у разі виділу частки в натурі із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. В разі поділу вказаного майна між співвласниками вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Таким чином суд проводить виділ в натурі частки із спільного сумісного майна, або поділ вказаного майна, тільки при наявності спору між співвласниками про розмір часток, а не в разі смерті одного чи декількох співвласників. Тому в частині позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення часток слід відмовити.

10.05.1999 р. помер ОСОБА_9; після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири. Зазначену спадщину прийняли його малолітня донька ОСОБА_10 та дружина ОСОБА_5 /а.с.46-47/, які вступили в володіння спадщиною відповідно до ст.549 ЦК УРСР, що регулювала спірні правовідносини, оскільки фактично проживали разом з чоловіком та батьком спільно по вул. Тезікова, буд.№63 в с.Жовте, Софіївського району.

Вказаний факт підтверджується:

1.Довідкою з місця проживання /а.с. 17/, згідно якої ОСОБА_9 проживав в домоволодінні своєї бабки ОСОБА_11

2.Довідкою Нововасилівської сільської ради від 01.11.2010 р. підтверджуючій, що ОСОБА_9 був зареєстрований до дня смерті за вказаною адресою.

3.Актом мешканців с.Жовте від 25.10.2010 р., який підтверджує спільне проживання подружжя з дитиною за вказаною адресою.

4.Свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16, Соколенко В,В., ОСОБА_15, Мар»янченко Т.Г., ОСОБА_17 допитані за клопотанням позивача та третьої особи пояснили в суді, що ОСОБА_5 проживала окремо від чоловіка у своїх батьків по вул.Шкільній в тому ж с.Жовтне, оскільки в подружжя не склалося спільне проживання. Але судом також допитані свідки ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 які спростували зазначені факти, пояснили, що ОСОБА_5 постійно проживала з чоловіком, вони оселилися в літній кухні домоволодіння ОСОБА_11, завезли туди предмети домашньої обстановки та вжитку, де проживали до смерті ОСОБА_9 Після смерті чоловіка ОСОБА_5 вивезла вантажним автомобілем з домоволодіння ОСОБА_11 диван, крісла, пральну та швейну машинки, гардероб, палас. Навіть свідок ОСОБА_22 допитаний з боку позивача а також третя особа ОСОБА_3 підтвердили, що ОСОБА_5 перевезла речі до своїх батьків.

Оспорюючи зазначений факт, позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали суду акти /а.с.101-105/, якими підтверджується факт проживання ОСОБА_5 з батьками, а не з чоловіком. Але ОСОБА_5 також надала суду акти /а.с.123-128/, підписані іншими мешканцями, якими вказаний факт підтверджується.

4.Крім пояснень свідків та актів цей факт підтверджується вироком Софіївського районного суду а.с./129-135/, поясненнями свідків та протоколом огляду, що містяться в матеріалах кримінальної справи, на які посилався суд при винесені вироку, оскільки вони підтверджують факт проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_9 разом.

Оцінюючі надані докази, колегія суддів вважає доведеним факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті чоловіка.

Крім того, ОСОБА_5 після смерті чоловіка прийняла предмети домашнього вжитку, його одежу, що свідчить про прийняття спадщини спадкоємцем, який постійно проживав з померлим, підтверджує її вступ у володіння та управління спадковим майном.

Вказаний факт необхідно встановити у судовому засіданні відповідно до ст.549 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, ст.256 ч.2 ЦПК України, оскільки він має юридичне значення, пов'язаний з прийняттям спадщини ОСОБА_5 та ОСОБА_10 як малолітньою донькою спадкодавця в рівних частках відповідно до ст.529 ЦК УРСР.

Згідно довідки нотаріальної контори та пояснень сторін, після смерті ОСОБА_9 до нотаріальної контори у встановлений шестимісячний строк ні ОСОБА_3 як мати, ні ОСОБА_8 як батько не зверталися.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд першої інстанції послався на недоведеність позовних вимог в частині прийняття спадщини ОСОБА_23С, після смерті сина .

Однак колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду.

Відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України від 14 червня 1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний у спадковому будинку /квартирі/ в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів тощо.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що, вирішуючи спір в цій частині, суд першої інстанції не застосував правові норми, що підлягали застосуванню та неправильно визначив коло спадкоємців після смерті ОСОБА_9, померлого 10 травня 1999 року, оскільки помилково не визнав такими, що прийняли спадщину батька спадкодавця ОСОБА_8, який був зареєстрований у спадковому майні на час відкриття спадщини та 6 місяців з дати відкриття та матір ОСОБА_3, в якої знаходяться ощадні книжки спадкодавця та страхове свідоцтво спадкодавця на її ім.,я, що призвело до необґрунтованого позбавлення права власності в порядку спадкування та неправильного поділу часток у спадщині після смерті ОСОБА_8, померлого 18 жовтня 2006 року, оскільки спадкова частка повинна становити, з урахуванням частки успадкованої після смерті сина ОСОБА_9 та чотирьох спадкоємців, не 1/3, а 5/12 часток спадкового майна.

Таким чином, після смерті ОСОБА_9 спадщину у вигляді 5/12 частин квартири прийняли в рівних частках його дружина та дитина, а також батько і мати відповідно до ст. 529 ЦК УРСР як спадкоємці першої черги за законом по 3/36 частки кожен.

Після смерті ОСОБА_8, померлого 18 жовтня 2006 року, відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири. Згідно довідки нотаріальної контори / а.с. 33/, відповідно до ст.. 1269 ЦК України, позивач ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька; крім того, спадщину прийняла мати померлого ОСОБА_12, яка відмовилася від неї на користь ОСОБА_2, подавши до нотаріальної контори належну заяву.

Спадщину прийняла також онука померлого неповнолітня ОСОБА_10, відповідно до положень ч.4 ст. 1268 та ст. 1266 ЦК України за правом представлення, що визнають сторони, оскільки малолітні особи вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо не заявили про відмову від неї.

Таким чином, частка ОСОБА_2 у спадщині після смерті батька при наявності трьох спадкоємців і відмови одного з них на його користь, становить 5/36 частин,. доля ОСОБА_10 становить 5/36 частини як за спадкоємицею за правом представлення, оскільки її батько помер до відкриття спадщини після смерті діда.

Оскільки чинне законодавство не передбачає визнання судом права власності на спадщину, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду, в частині визнання за спадкоємцями права власності на спадщину підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог, та ухвалення нового рішення щодо розподілу часток спадкової маси між спадкоємцями, відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п.1,-3,4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 січня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_24 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 після смерті чоловіка, батька і сина ОСОБА_9, померлого 10 травня 1999 року у м. Кривому Розі.

Визначити частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 51,98 кв. м., житловою площею 28,5 кв.м. наступним чином:

- за ОСОБА_5 3/36 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_3, загальною площею 51,98 кв. м., житловою площею 28,5 кв.м. як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_9, померлого 10 травня 1999 року у м. Кривому Розі;

- за ОСОБА_10 3/36 частин двокімнатної квартири квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 51,98 кв. м., житловою площею 28,5 кв.м. як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_9, померлого 10 травня 1999 року у м. Кривому Розі,

та - 5/36 частин двокімнатної квартири АДРЕСА_3, загальною площею 51,98 кв. м., житловою площею 28,5 кв.м. як спадкоємцем за правом представлення після смерті діда ОСОБА_8, померлого 18 жовтня2006 року у м. Кривому Розі;

- за ОСОБА_2 - 10/36 частин двокімнатної квартири АДРЕСА_3, загальною площею 51,98 кв. м., житловою площею 28,5 кв.м. як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_8, померлого 18 жовтня 2006 року у м. Кривому Розі.

- за ОСОБА_3 3/36 частин двокімнатної квартири АДРЕСА_3, загальною площею 51,98 кв. м., житловою площею 28,5 кв.м. як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті сина ОСОБА_9, померлого 10 травня 1999 року у м. Кривому Розі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: