Апеляційний суд Івано-Франківської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2012року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Меленко О.Є.

суддів Бойчука І.В., Шалаути Г.І.

секретаря Сурмачевської У.С.

з участю: апелянта ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна спільної сумісної власності подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду від 10 листопада 2011 року, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2009 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна спільної сумісної власності подружжя.

В обгрунтування своїх вимог, посилалась на те, що за час перебування в шлюбі вона та її чоловік ОСОБА_1 побудували житловий будинок та придбали рухоме майно. Однак після розірвання шлюбу сторони не можуть в добровільному порядку його поділити, тому ОСОБА_3 змушена була звернутися в суд з цим позовом.

Рішенням Косівського районного суду від 10 листопада 2011 року позов задоволено.

Виділено ОСОБА_3 у власність в житловому будинку в с. Пістинь по вул. Українська № 117 Косівського району Івано-Франківської області приміщення 1 сходову клітку площею 12,7 м? вартістю 25723,98 грн. приміщення 1 кухня площею 19,9 м? вартістю 40307,65 грн., приміщення 2 підвал площею 25,4 м? вартістю 51447,95 грн., приміщення 1 сходова клітка площею 18,2 м? вартістю 36864,28 грн., приміщення 3 кімната площею 15,7 м? вартістю 31800,51 грн., приміщення 5 кімната площею 20 грн. реальна 2 м? вартістю 40915,30 грн., ________________________________________________________________________________

Справа № 2/0910/12/2011 Головуючий у 1 інстанції Сабадах Б.В.

Провадження №22ц/0990/310/2012 Суддя-доповідач ОСОБА_4

Категорія 46

загальною площею 127,8 м?, загальною вартістю 258860 грн.

Виділено ОСОБА_1 у власність в житловому будинку у с. Пістинь по вул. Українська №117 Косівського району Івано-Франківської області приміщення 2 кладова площею 8,0 м? вартістю 16204,08 грн., приміщення 3 гараж - кладова площею 15,4 м? вартістю 31192,85 грн., приміщення 4 гараж площею 30,8 м? вартістю 62385,71 грн., приміщення 6 кімната площею 28,0 м? вартістю 56714,28 грн., приміщення 7 кімната 28,8 м? вартістю 58334,69., загальною площею 111,0 м?, а також з будівель і споруд-оборіг вартістю 32158 грн., загальною вартістю 256990 грн.

Зобовязано ОСОБА_3 замурувати дверний проріз (Д-3) між приміщеннями під літ.1 та літ.2, замурувати дверний проріз (Д-5) між приміщеннями під літ.1 та літ.6., замурувати дверний проріз (Д-6) між приміщеннями під літ.1 та літ.7.

Зобовязано ОСОБА_1 пробити дверний проріз (Д-2) на місці вікна в приміщення під літ.2,для входу в приміщення будинку свого користування, встановити сходи С-1, прорізавши стелю над приміщенням під літ.2 та літ.6.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 935 грн. компенсації за перевищення реальної частки над ідеальною часткою у нерухомому майні.

Ідеальна доля в будинковолодінні першого співвласника ОСОБА_3 становить 51,1%, а другого співвласника ОСОБА_1 49,9%.

Ідеальна ? частка для сторін становить по 257925 грн., реальна частка ОСОБА_3 становить 258860 грн., реальна частка ОСОБА_1 становить 256990 грн.

Виділено ОСОБА_3 рухоме майно: пральну машину вартістю 550 грн., телевізор вартістю 200 грн., духовку вартістю 80 грн., світильник вартістю 250 грн., 2 карнізи вартістю 100 грн., штори вартістю 200 грн., тюль вартістю 240 грн., набір каструль вартістю 300 грн., 2 ліжка вартістю по 80 грн. кожне, 3 тумбочки вартістю по 30 грн. кожна, 3 шафи вартістю 60 грн., стіл вартістю 30 грн., тарілки вартістю 100 грн., приставку до телевізора «Денді» вартістю 200 грн., килим вартістю 80 грн., загальною вартістю 2640 грн.

Виділено ОСОБА_1 рухоме майно: телевізор вартістю 300 грн., косарку вартістю 2000 грн., млин вартістю 300 грн., холодильник вартістю 1200 грн., 2 карнізи вартістю 60 грн., велику каструлю вартістю 80 грн., 2 ліжка вартістю по 80 грн. кожне, 2 тумбочки вартістю по 30 грн. кожна, корову вартістю 5000 грн., легковий автомобіль марки «Волинянка» вартістю 3000 грн., загальною вартістю 12120 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 4740 грн. компенсації за виділене рухоме майно.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь держави 1429 грн. недооплаченого державного мита.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1700 грн. судових витрат та 2000 грн. за проведення експертизи.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині поділу житлового будинку, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що будівництво спірного житлового будинку було розпочато його дідом та бабою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за час їхнього перебування у шлюбі. Даний факт підтверджується будівельним паспортом, виготовленим на імя ОСОБА_5, дозволом на право виконання будівельних робіт; рішенням Пістинської сільської ради народних депутатів № 5 від 28.01.1997 року. Будівництво житлового будинку було завершено ще у 2007 році, однак жодних документів про його завершення не було оформлено.

Зважаючи на такі обставини, висновок суду про те, що спірний будинок є обєктом спільної сумісної власності подружжя не відповідає дійсності.

Також апелянт зазначає, що суд безпідставно відмовив йому у задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи довідки Пістинської сільської ради, в якій зазначено, що спірне майно входило до господарства його діда та баби.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що спірний житловий будинок входить до складу спадкового майна, яке залишилось після смерті його діда ОСОБА_5, а тому належить йому в порядку спадкування.

Також суд не взяв до уваги той факт, що корова, яку суд виділив йому в порядку поділу майна подружжя була продана сторонами ще за час перебування у шлюбі, і кошти подружжя витратило в інтересах сімї.

З цих підстав рішення суду першої інстанції в частині поділу між сторонами будинковолодіння та виділу корови вартістю 5000 грн. просив скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову в цій частині - відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

ОСОБА_3 вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, доводи представника, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що житловий будинок у с. Пістинь по вул. Українська №117 Косівського району Івано-Франківської області є обєктом спільної сумісної власності бувшого подружжя ОСОБА_3 - ОСОБА_1, а тому підлягає поділу між сторонами.

Погодитися з цим колегія суддів не може, оскільки висновок суду зроблено за неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, і як наслідок - неправильного застосування норм матеріального права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони у справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з жовтня 1997 року. Згаданий шлюб було розірвано у 11 квітня 2008 року ( а.с. 9).

Житловий будинок в с. Пістинь по вул. Українська № 117 Косівського району Івано-Франківської області, що став предметом спору, знаходиться на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано у 2006 році за ОСОБА_5Г.( нині покійним)- дідом відповідача ОСОБА_1 ( а.с. 51).

У господарстві за цією ж адресою - с. Пістинь, вул. Українська № 117 станом на 2008 рік були зареєстровані лише ОСОБА_5 ( голова двору) та його дружина ОСОБА_6

Що ж стосується сторін у справі, то на момент одруження і по даний час ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_3- у господарстві своїх батьків у с. Вербовець Косівського району.

З документів, що є у матеріалах справи також вбачається, що у січні 1997 року, тобто ще до одруження ОСОБА_7 з ОСОБА_8, ОСОБА_5 рішенням Пістинської сільської ради № 5 ( а.с. 98, 99) було надано дозвіл на виконання будівельних робіт, а саме - перебудову власного житлового будинку, а 7 жовтня 1997 року ним вже було виготовлено технічну документацію та будівельний паспорт на своє ( ОСОБА_5Г.) імя ( а.с. 95-97). Однак право власності на спірний будинок на даний час ще не зареєстровано.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання.

Заява ОСОБА_3 з приводу того, що спірний будинок збудований за час спільного проживання з ОСОБА_1 і є майном подружжя, є голослівною і обєктивно нічим не підтверджена.

Так, в суді апеляційної інстанції сама ОСОБА_3 пояснила, що з часу одруження і по даний час ніде не працювала, оскільки займалася доглядом за дітьми. Сімя її батьків є малозабезпеченою і жодної допомоги не надавала, своїх заощаджень сімя ОСОБА_3 не мала.

Таким чином, пояснити, за які кошти придбавалися будівельні матеріали та у який спосіб виконувалися самі будівельні роботи, ОСОБА_3 не змогла, як і не заперечувала тієї обставини, що жодних цивільно-правових угод з цього приводу з ОСОБА_5, як власником земельної ділянки та особою на імя якої було виготовлено усю технічну документацію, не укладалося.

Зазначені обставини обєктивними доказами на час розгляду справи апеляційним судом не спростовані.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на те, що позивач не довела ні своєї особистої участі у будівництві, ні джерел коштів, які були спрямовані на будівництво по вул. Українська № 117 у с. Пістинь, а представлені документи свідчать про створення спірного обєкту іншою особою, суд першої інстанції не мав правових підстав для задоволення позову у цій частині.

У звязку з цим рішення у частині задоволення позову ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на ? домоволодіння у с. Пістинь по вул. Українська № 117 та його реальний поділ підлягає до скасування. По суті встановленого у цій частині слід ухвалити нове рішення.

Що ж стосується доводів ОСОБА_1 про виділ йому корови вартістю 5000 грн., то такі на увагу не заслуговують.

Так, сам апелянт не заперечив того, що у господарстві бувшого подружжя корова була. ОСОБА_1 не спростував заяви ОСОБА_3 про те, що кошти за здану заготівельникам корову отримував саме він вже після розлучення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 , 317 ЦПК України, колегія судів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Косівського районного суду від 10 листопада 2011 року в частині реального поділу домоволодіння № 117 по вул. Українська в с. Пістинь Косівського району між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, визнання за ними права власності по 1/2 цього домоволодіння за кожним та розподілу судових витрат-скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на ? частину домоволодіння № 117 по вул. Українська в с. Пістинь Косівського району та реальний поділ домоволодіння - відмовити.

В решті рішення Косівського районного суду від 10 листопада 2011 року залишити без зміни.

Рішення набирає чинності з часу проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий О.Є. Меленко

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_9