Справа № 1306/5564/2012
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 липня 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді : Крамара О.В.

при секретарі : Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 14 грудня 1989 року уклала шлюб з ОСОБА_2, який зареєстрували у відділі ЗАГСу Кировського району м.Єкатеринбург Свердловської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 2388.

Від даного шлюбу 13.09.1990 року в них народилася дочка ОСОБА_3, яка на даний час вже повнолітня.

Перший час, приблизно два роки, подружні взаємовідносини носили нормальний характер, однак згодом вони погіршилися по причині того, що відповідач почав зловживати спиртними напоями, зароблені гроші витрачав на свої особисті потреби. Потребами сімґї фактично не цікавився. За вказаний період часу вона неодноразово намагалась зберегти сімґю і просила чоловіка змінити своє відношення до неї та дитини. Однак позитивних наслідків це не дало. В кінцевому результаті це перейшло у відчуження один до одного, внаслідок чого сторони припинили підтримувати подружні взаємовідносини, тому по вказаній причині вона остаточно втратила до відповідача почуття любові та поваги.

В подальшому, а саме в 2001 році, ОСОБА_2 залишив сімґю та виїхав з України в Росію. Після цього за місцем реєстрації не повертався та адреси свого місця перебування їй не повідомляв. В 2009 році вона виїхала на роботу в Російську Федерацію, де і перебуває на даний час.

Факт відсутності відповідача близько 10 років за місцем реєстрації підтверджується довідкою № ОП-803 від 12.12.2011 року, виданої Дрогобицьким МВ ГУМВСУ у Львівській області, згідно змісту якої внаслідок проведеної перевірки, місце перебування громадянина ОСОБА_2 не встановлено.

Таким чином, подружні взаємовідносини сторін тривалий час носять лише формальний характер. Спільних інтересів та взаємопорозуміння між ними більше не існує.

Вважає, що при обставинах які склалися надалі спільне проживання, примирення та збереження сімґї є неможливим, оскільки 17.03.2009 року взята на облік у посольстві України по причині постійного проживання в Російській Федерації і має намір укласти другий шлюб, однак для цього необхідно розірвати зареєстрований шлюб з ОСОБА_2

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, не повідомивши причин неявки, хоч був своєчасно та належним чином, повідомленим про час та місце судового засідання, рекомендованою коресподенцією. Отже виходячи з вищенаведеного, суд вважає цю особу повідомленою про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Вівдповідно до абз. 2 п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя…», -

… якщо один з подружжя не бажає звертатись до суду із заявою про визнання другого подружжя безвісно відсутнім, суддя не може відмовити у відкритті провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу. У таких випадках суд повинен розглянути позов на загальних підставах.

З свідоцтва про укладення шлюбу виданого повторно серії ІІ-АИ № 634617, виданого відділом ЗАГСу Кировського району м.Єкатеринбурга Свердловської області (Російська Федерація) 29.09.2011 року, вбачається, що 14.12.1989 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, після укладення шлюбу дружина залишилась на своєму дівочому прізвищі «Комарова»(а.с.4).

Згідно ст. 24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Судом на підставі пояснень представника позивача встановлено, що відносини між ними не склалися, сторони не мають бажання зберегти сім'ю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрату почуттів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату ними почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено.

Враховуючи вищенаведене та

керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.110, 112 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14.12.1989 року у відділі ЗАГСу Кировського району м.Єкатеринбурга Свердловської області (Російська Федерація), актовий запис № 2388.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишається на прізвищі «Комарова».

Заочне рішення може бути переглянуте Дрогобицьким міськрайонним судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Крамар О.В