Справа № 2-825-211/2012р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2012 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Латій В.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банка «Приватбанк»до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

ПАТ «ПриватБанк»звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором від 03.10.2008 року у розмірі 14677,50 грн., також просить стягнути з відповідача сплачені судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що 03.10.2008 року з відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг, відповідач підписав заявку та довідку про ознайомлення та згодою з умовами та тарифами за послуги, заява була оформлена на суму кредитної лінії в 7000 грн. Відповідач отримав кредитну лінію на 4120 грн. та банк мав право збільшувати кредитний ліміт, що й було зроблено. Виписка по рахунку видається клієнту якщо він звертається за нею відповідно до п. 4.9 умов та правил надання банківських послуг. Кредитна лінія надавалася у строк на 12 місяців та відповідно до п. 9.12. правил пролонгується при відсутності заперечень на такий же строк. Представник позивача надала до огляду у судовому засіданні оригінал заявки на видачу кредитної картки та довідку про ознайомлення ОСОБА_3 з памяткою, тарифами та правилами надання банківських послуг.

У судовому засіданні відповідач та представник відповідача з вимогами банку не згодні та пояснили, що у документах оформлення кредитної лінії не вказані суттєві умови договору передбачені ст. 638 ЦК України, не вказаний строк повернення грошових коштів. Банко не надано підтвердження ознайомлення відповідача з правилами надання послуг, не вказано строк та періодичність погашення кредиту, немає сукупної вартості кредиту. Банком неправомірно нараховані штрафні санкції з пропуском строку позовної давності в 1 рік. Відповідач отримував карточку з пін кодом, здійснював погашення за кредитом, користувався кредитом, та погашав різі суми щомісяця, останній раз здійснював погашення перед тим як банк подав позов до суду. Відповідач надав суду копії платіжних документів про погашення сум кредиту та письмові заперечення на позов.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу у межах вимог, заперечень, та доказів наданих сторонами. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 03.10.2008 року у ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого виступає ПАТ комерційний банк «Приватбанк», оформив заявку на кредит в сумі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць(30% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач ОСОБА_3 підписав заяву, та тим самим виявив свою згоду з усіма її пунктами та зобовязувався їх виконувати.

Відповідно до тексту зави, ОСОБА_3 виявив згоду з тим, що дана заява разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг а також тарифами, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 204 ЦК України передбачає презумпцію правомірності правочину, та правочин вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У відповідності зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Суд вважає, що сторони уклали договір кредитування, суть якого полягає у відкритті кредитної лінії з лімітом кредитування у 7000 грн. та сплатою 2,5 % в місяць з розрахунку 360 днів на рік, що підтверджується наданими суду письмовими фактичними даними.

Вирішуючи доводи представника відповідача про те, що його довіритель не укладав договору кредитування, а лише підписав заяву на отримання кредитної карти, суд вважає, що сторони, діючи добровільно, уклали договір, умови якого викладені в «Правилах надання банківських послуг», що є невідємною частиною договору.

Про добровільність дій відповідача, та його обізнаність про умови кредитування свідчить його підпис в графі заяви, в якій він від першої особи констатує те, що ознайомлений і погоджується з умовами надання банківських послуг, а з пункту 6.5. «Умов та правил надання банківських послуг»випливає, що клієнт зобовязується погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, сплачувати комісії, тому суд знаходить неспроможними твердження представника позивача про те, що його довіритель не був проінформований про укладення договору і його істотні умови.

ОСОБА_3 не виконував свої обовязки за договором належним чином та станом на 31.08.2011 року, відповідно до розрахунку наданого суду, сума заборгованості за кредитом становить 14677,50 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 7032,46 грн.; заборгованість за відсотками 6469,92 грн., та штрафи: фіксована частина 500 грн., процентна складова 675,12 грн.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Твердження відповідача про пропуск банком строку позовної давності в 1 рік до вимог про стягнення штрафу, суд не приймає до уваги, так як відповідно до правилами надання банківських послуг п. 8.6, при порушенні строку платежів більше 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити штрафи у розмірі 500 грн. та 5% від ціни позову та штрафні санкції нараховані відповідно до ціни позову який подано до суду 26.10.2011 року. Згідно до ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки. Заборгованість ОСОБА_3 перед банком вирахувана до періоду 31.08.2011 року. З огляду на наведене суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності до вимог про сплату штрафу.

Виходячи з презумпції свободи правочину та паритету сторін у визначенні умов договору, суд вважає, що сторони, які уклали договір, прийняли на себе тягар виконання зобовязань за ним, тому не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову.

Але суд не може погодитися у повному обсязі з розрахунком заборгованості та штрафних санкцій предявлених позивачем.

Так відповідачем надано копію платіжного документу про погашення частини кредиту в сумі 199 грн. у 02.12.2009 року, та дана сума не врахована банком у розрахунку заборгованості. Таким чино розмір заборгованості за кредитом в 7032,46 грн. та за відсотками в 6469,92 грн. має бути зменшений на 199 грн. та складати у загальній сумі 13303,38 грн. Відповідно з цієї суми необхідно вираховувати штраф в 5% від ціни позову, згідно до п. 8.6 правил надання банківських послуг та цей штраф повинен складати 665,17 грн.

Також відповідачем надано копії платіжних документів про погашення заборгованості у розмірі 100 грн. від 28.01.2011 року, і 100 грн. від 30.09.2011 року, та таким чином сума заборгованості має бути зменшена на 200 грн. та становити 13103,38 грн.

Суд не приймає до уваги копію платіжного документу від 31.10.2011 року на суму 100 грн., так як вона сплачена на рахунок по кредитній картці за іншим номером.

Таким чином позовні вимоги позивача обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню у розмірі 14268,55 гр., яка складається з 13103,38 грн. заборгованості за кредитом та відсотками, та штрафи: фіксована частина 500 грн., процентна складова 665,17 грн. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплачених позивачем судових витрат, пропорційно задоволени позовним вимогам.

Керуючись ст. 10, 11, 57, 60, 88 ЦПК України, ст. 204, 509, 526, 625, 627, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банка «Приватбанк»(р/р 3111, МФО 305299, ) заборгованість у розмірі 14268(чотирнадцять тисяч двісті шістдесят вісім) грн. 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банка «Приватбанк»(р/р 0001, МФО 305299, ) суму сплачених судових витрат у розмірі 259 (двісті пятдесят девять)грн. 30 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Запорізької області, протягом 10 днів.

Суддя: