Справа № 2-1540/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2012 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Гончарової І.М.

При секретарі Мельник І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання квартири спільним майном подружжя та визнання частково недійсним договору дарування, -

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначив, що він перебував в шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 з 1982 року по 1995 рік. ОСОБА_2 за цей час вступила в члени ЖБК-62 та вони отримали двохкімнатну кооперативну квартиру АДРЕСА_1.

Квартира складається з двох окремих житлових кімнат площею 11.3 та 15.9 кв.м., кухні, комунальних зручностей та згідно висновку № 202 від 02.09.2011 року вартість цієї квартири складає 287 000 грн.

Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.05.2006 року підтверджується, що ОСОБА_2 є одноособовим власником спірної квартири за реєстраційним посвідченням від 09.02.1995 року, яке видано на підставі довідки ЖБК-62 м. Чернівці № 43 від 25 грудня 1994 року.

Вказує, що спірна квартира є спільною сумісною власністю колишнього подружжя ОСОБА_2 і частки сторін є рівними, тобто в розмірі1/2 частина квартири.

З листа Чернівецького КОБТІ № 2798 від 10 грудня 2012 року йому стало відомо, що ОСОБА_2 подарувала квартиру без згоди іншого співвласника відповідачці ОСОБА_3 за договором дарування від 12 травня 2006 року. Вважає, що дарування Ѕ частки квартири, яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 проведено незаконно, порушено його право на частику власності в майні подружжя незаконне заволодіння та в відчуження останньої іншій особі потребує відновлення прав на власність з визнанням частково недійсним договору дарування.

Просить визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Визнати частково недійсним договір дарування від 12 травня 2006 року на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, підтвердивши обставини, як в ній викладені. Крім того пояснив, що в 1995 році виїхав на заробітки до Греції, працює в Афінах до теперішнього часу, в м. Чернівці приїжджав і постійно проживав в спірній квартири. Про розірвання шлюбу йому стало відомо лише в 2000 році а в 2010 році відповідачі не пустили його до спірної квартири.

В судовому засіданні відповідачі та їх представник позовні вимоги не визнали та пояснили, що право власності на спірну квартиру у ОСОБА_2 виникло з моменту реєстрації довідки № 43 житлово-будівельного кооперативну № 62 від 25 грудня 1994 року на підставі якої було видано реєстраційне посвідчення, зареєстроване в Чернівецькому обласному комунальному бюро технічної інвентаризації 09.02.1995 року. На момент державної реєстрації спірної квартири, на 09.02.1995 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вже три роки не перебували у шлюбних відносинах. Також пояснили, що після того, як позивач залишив спірну квартиру він починаючи з 1995 року декілька разів там зявлявся, але ніяких прав на цю квартиру він не предявляв, однак приїхавши в 2010 року став вимагати прописки в цій квартирі. Вважають , що позовні вимоги є безпідставними, так як внески за квартиру в повному обсязі були сплачені відповідачкою ОСОБА_2, вона подарувала ці квартиру своїй доньці ОСОБА_3 в 2006 році і на даний час саме ОСОБА_3 є власником спірної квартири.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 1982 року по 17.07.1992 року знаходились в шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

Згідно довідки № 43 від 25 грудня 1994 року, виданої ЖБК-62 ОСОБА_2 є членом ЖБК-62 з 4.09.90 року. Загальна вартість квартири складає 10700 крб. виплачена в квітні 1993 року ОСОБА_2

Реєстраційне посвідчення на квартиру АДРЕСА_2 було видано ОСОБА_2 на підставі довідки ЖБК-623 № 43 від 25 грудня 1994 року, що стверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, який виданий Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації 04.05.2006 року.

12.05.2006 року ОСОБА_2 подарувала квартиру АДРЕСА_3 своїй доньці відповідачці ОСОБА_3, що стверджується копією договору дарування квартири.

Суд вважає,що твердження позивача з приводу того,що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя є невірним. Виходячи з того. що шлюбні відносини сторони припинили в 1992 році, останні внесок за квартиру був внесений відповідачкою ОСОБА_2 в квітні 1993 року, реєстраційне посвідчення отримано нею 25 грудня 1994 року, відповідно право власності на спірну квартиру виникло у неї з моменту отримання реєстраційного посвідчення та його державної реєстрації, тобто з 09.02.1995 року, відповідно позивач права власності на спірну квартиру не набув.

Зважаючи на те, що спірна квартира не була спільним майном подружжям на час її дарування, підстав для визнання договору дарування цієї квартири недійсним не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22 КпШС, ст.ст. 60, 61 СК України, ст.ст. 215, 26, 218 ЦПК України, ст.ст. ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання квартири спільним майном подружжя та визнання частково недійсним договору дарування, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

СУДДЯ :