Справа № 0417/4638/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 травня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Мороз В.П.

при секретарі - Андрущенко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання згоди на продаж дійсною та зобовязання укласти договір купівлі продажу у майбутньому, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання згоди на продаж дійсною та зобовязання укласти договір купівлі продажу у майбутньому.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка, з урахуванням уточнень, просила суд визнати дійсною згоду ОСОБА_2 надану нею ОСОБА_3 на продаж ним 24/100 частини домоволодіння № 6 по пров. Новомосковський у м. Дніпропетровську, що викладена у її заяві, посвідченій 27 травня 2004 року державним нотаріусом шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5; встановити факт передачі ОСОБА_3 24/100 частини зазначеного домоволодіння разом з самовільно прибудованими у 1984 році приміщеннями позивачці, та одержання 27 травня 2004 року подружжям ОСОБА_3 і ОСОБА_2 від позивачки плати за це нерухоме майно у розмірі 3 700,00 грн., а також вчинення ним цих дій в інтересах його сімї; визнати зазначені у розписках ОСОБА_3 від 16 травня 2005 року та від 03 червня 2007 року грошові суми, що одержані ним від мене у сукупному розмірі на загальному суму шість тисяч гривен, платою за житловий будинок, що у домоволодінні № 6 по пров. Новомосковський в м. Дніпропетровську, утворює квартиру № 2; визнати фактично вчинені ОСОБА_3 на підставі письмової згоди ОСОБА_2, викладеної у нотаріально посвідченій заяві від 27 травня 2004 року, дії щодо передачі мені 24/100 домоволодіння № 6 по пров. Новомосковський в м. Дніпропетровську та прийняття від позивачки за це нерухоме майно плати у загальній сумі шість тисяч гривен підставою виникнення у подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_2 обовязку після узаконення самочинно збудованих приміщень та отримання правовстановлюючих документів негайно укласти і нотаріально посвідчити договір купівлі продажу житлового будинку, що у зазначеному домоволодінні складає квартиру №2, з позивачкою; зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одержати належно оформлені правовстановлюючі документи на належне їм у домоволодінні № 6 по пров. Новомосковський в м. Дніпропетровську, нерухоме майно та негайно, але не пізніше одного місяця після цього укласти і нотаріально посвідчити договір купівлі продажу житлового будинку, що у зазначеному домоволодінні складає квартиру № 2 з позивачкою за шість тисяч гривен.

У судове засідання позивачка та її представник не зявилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином.

Відповідачі ОСОБА_2РО. та ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2009 року визнано 24/100 частини домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Новомосковський, 6 загальним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_3, визнано право власності за ОСОБА_2 на 12/100 частини зазначеного домоволодіння. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.02.2010 року вищевказане рішення суду від 07.10.2009 року залишено без змін.

Щодо вимог позивачки, які б підлягали розгляду у розумінні ст. 3 ЦПК України та ст. 16 ЦК України, суд розглядає тільки питання щодо порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Із зазначених позивачкою предмету та підстав позову вбачається, що обєктом спору є 24/100 частини домоволодіння по пров. Новомосковський в м. Дніпропетровську, на яку претендує позивачка та зобовязати подружжя ОСОБА_3 до вчинення дій щодо укладання з нею відповідного договору купівлі - продажу за шість тисяч гривен, що суттєво протирічить нормам цивільного законодавства, зокрема ст. ст. 202-205 ЦК України.

Також не може бути предметом розгляду вимоги щодо визнання дійсної згоди ОСОБА_2 на продаж 24/100 частини домоволодіння, оскільки дана заява не є правочином (угодою) у розумінні ст. 202 ЦК України та ніким не оспорюється.

Решта вимог позивачки зводиться до встановлення факту передачі ОСОБА_3 24/100 частини домоволодіння з самовільно побудованими приміщеннями та одержання плати за це майно, що не підлягає розгляду шляхом встановлення факту, оскільки не є безспірним та потребує доказуванню, принаймні з обовязковим уточненням позовних вимог з огляду на характер спірних правовідносин, що не було зроблено позивачкою за час розгляду справи (останнє уточнення 09.07.2010р., Т.2 а.с. 45-49).

Вимоги щодо виникнення у подружжя ОСОБА_3 обовязку після узаконення самочинно збудованих приміщень та отримання правовстановлюючих документів та негайного укладання і нотаріального посвідчення договору купівлі продажу житлового будинку з позивачкою також є безпідставними, зачіпають інтереси не самої позивачки особисто, а джерело походження цих спірних правовідносин волевиявлення відповідачів на укладання будь яких угод з позивачкою.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3 ЦПК України, ст. 16 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання згоди на продаж дійсною та зобовязання укласти договір купівлі продажу у майбутньому відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги.

Суддя: В.П.Мороз