Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №1023/1870/12

Провадження №2/1023/549/12

18 грудня 2012 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючого Малишенко Т.О., при секретарі Сікорському С.Р., за участі сторін: позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи не з,явилися.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Партнер» треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору поруки припиненим з дня смерті кредитора 15.03.2010 року,

І зустрічна позовна заява Кредитної спілки «Партнер» до ОСОБА_1 треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору поруки припиненим з 27.01.2012 року

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовними вимогами про визнання договору поруки припиненим з дня смерті кредитора 15.03.2010 року. Позовні вимоги мотивував тим, що 15.03.2010 року помер ОСОБА_7, відносно якого він виступав поручителем у Кредитній спілці «Партнер». Оскільки головне зобов,язання припиняється зі смертю боржника, то і його зобов,язання також повинно припинитися з цього часу.

В судовому засіданні позивач і його представник підтримали позовні вимоги в повному об,ємі, зустрічну позовну заяву не визнали, оскільки вважали її безпідставною.

Відповідачі позовні вимоги не визнали, подали до суду зустрічну позовну заяву, просили визнати договір поруки припиненим з 27.01.2012 року, оскільки ОСОБА_1, виконав свої зобов,язання відповідно договору поруки.

Треті особи про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, письмових заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, за таких обставин суд вирішив продовжити розгляд справи за їх відсутності.

В судовому засіданні встановлено, що в якості забезпечення виконання кредитного договору №272/9, від 16.07.2009року укладеного між ОСОБА_7 та Кредитною спілкою «Партнер», 16.07.2009 року між Кредитною спілкою «Партнер» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки за №272/9-п.

На адресу ОСОБА_8, 18.05.2010 року Кредитна спілка «Партнер» з метою усунення порушень за кредитним договором, забезпеченого порукою позивача, надіслала останньому лист за №62 з вимогою виконати забезпечене порукою грошове зобов'язання ОСОБА_7, а саме, протягом десяти банківських днів з дати отримання цієї вимоги здійснити погашення заборгованості ОСОБА_7 за кредитним договором у сумі 6 438,26 грн., в тому числі по відсотках (копія листа у матеріалах справи). Дана вимога була отримана ОСОБА_8, 20.05.2010р., про що свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення за №1805328. Відповідно до заявлених у листі №62 від 18.05.2010 року вимог, обов'язок позивача сплатити заборгованість ОСОБА_7 за кредитним договором настав 03.06.2010 року.

Кредитна спілка «Партнер» 26.08.2010 року, звернулася до Славутицького міського суду Київської області з заявою про видачу судового наказу.

03.09.2010 року Славутицьким міським судом Київської області був виданий наказ згідно з яким з позивача було стягнуто на користь відповідача борг за кредитним договором у сумі 7 801,86 грн. та судові витрати. 03.09.2010 року судом було направлено копію судового наказу ОСОБА_1, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення копію судового наказу ОСОБА_1, отримав 07.09.2012 року. З оглянутої справи про видачу судового наказу №2-н-134/10 вбачається, що від ОСОБА_1В,. заяви про незгоду з судовим наказом та його скасування до суду не надходило. Судовий наказ набрав чинності з 18.09.2010 року. На підставі заяви Кредитної спілки «Партнер» було видано судовий наказ, який було пред,явлено до виконання. Відповідно наданих документів 11.10.2010 року Постановою державного виконавця органу ДВС Славутицького міського управління юстиції було відкрито провадження, яке після виконання постановою від 27.01.2012 року було закінчено у зв,язку з виконанням відповідно до платіжних доручень. В той же час як з,ясовано у суді і це підтвердив сам ОСОБА_1, 20.12.2010 року, 14.01.2011 року, 14.02.2011 року, 27.03.2011 року, 23.04.2011 року, ОСОБА_1, отримав від спадкоємця ОСОБА_5, половину коштів, які з його пенсії відраховували відповідно до судового наказу.

Заслухавши сторони, вивчивши надані документи, а також матеріали наказового № 2-н-134/10 і цивільних проваджень №1023/1870/12,П№2/1023/549/12, 2-290/11 суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1, не підлягають задоволенню, в той же час заявлені позовні вимоги по зустрічній позовній заяві суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із ст.553, ч.2 ст.554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до п.п.1.1., 4.1. Договору поруки позивач взяв на себе обов'язок відповідати по зобов'язанням ОСОБА_7 на умовах, у порядку та терміни, визначені Договором.

Відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За приписами ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Тому, суд прийшов до висновку, що Кредитна спілка «Партнер» на підставі вказаних вище норм діючого в Україні законодавства, з метою усунення порушень за кредитним договором, забезпеченого порукою позивача, правомірно 18.05.2010 року надіслав на адресу ОСОБА_1, лист за №62 з вимогою виконати забезпечене порукою грошове зобов'язання ОСОБА_7, а саме, протягом десяти банківських днів з дати отримання цієї вимоги здійснити погашення заборгованості ОСОБА_7 за кредитним договором у сумі 6 438,26 грн., в тому числі по відсотках. З наданих документів вбачається, що дана вимога була отримана ОСОБА_1, 20.05.2010 року, про що свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення за №1805328. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідно до заявлених у листі №62 від 18.05.2010 року вимог, обов'язок ОСОБА_1, сплатити заборгованість ОСОБА_7 за кредитним договором настав 03.06.2010 року. Проте, як вбачається з наданих документів, станом на цю дату, будь-яких коштів на рахунок відповідача відповідно до вказаної вище вимоги не надходило. При цьому, будь-яких інших повідомлень, в тому числі і заперечень щодо припинення дії Договору поруки, укладеного між сторонами по справі, в зв'язку зі смертю боржника, ОСОБА_7, а також повідомлення про смерть ОСОБА_7, від ОСОБА_1, на адресу Кредитної спілки «Партнер» також не надходило, хоча в судовому засіданні ОСОБА_1, підтвердив ,що йому було відомо про смерть останнього 15.03.2010 року.

Суд також вважає, що в даному випадку враховуючи обставини, що склалися між ОСОБА_1, та Кредитною спілкою «Партнер», 26.08.2010р., Кредитна спілка «Партнер» правомірно звернулася до Славутицького міського суду Київської області з заявою про видачу судового наказу. 03.09.2010 року. Славутицьким міським судом Київської області був виданий наказ згідно з яким з ОСОБА_1, було стягнуто на користь Кредитної спілки «Партнер» борг за кредитним договором у сумі 7 801,86 грн. та судові витрати. Із оглянутої в судовому засіданні справи наказового провадження № 2-н-134/10, вбачається, що на час звернення Кредитної спілки «Партнер» із вищевказаною заявою їм було невідомо про смерть ОСОБА_7

Згідно зі ст.105 ЦПК України ОСОБА_1, з посиланням на те, що існує спір про право, оскільки смерть боржника за кредитним договором надавала йому такі підстави, мав право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу ( відповідно повідомлення до рекомендованого листа ОСОБА_1, отримав судовий наказ 07.09.2010 року) подати до суду заяву про його скасування і, в разі скасування судового наказу, а також можливого відкриття судом позовного провадження з цих підстав за позовом відповідача, мав обов'язок, відповідно до ст.555 ЦК України, повідомити про такі обставини, насамперед спадкоємців ОСОБА_7, зокрема його дружину ОСОБА_5, а також суд. Проте, хоча такий обов'язок у ОСОБА_1, існував вже і на час отримання ним вимоги Кредитної спілки «Партнер» за №62 від 18.05.2010 року, ані станом на 20.05.2010 року (день отримання ОСОБА_1, вимоги), а ні станом на 18.09.2010 року кінцеву дату подання ОСОБА_1, заяви про скасування судового наказу будь-яких дій, про які мова йшла вище, ОСОБА_1, вчинено не було. Тому, після набрання законної сили судовим наказом, сума заборгованості за кредитним договором, укладеним між відповідачем та ОСОБА_7, була за постановою Державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції стягнута з позивача на користь відповідача в повному обсязі.

Дійсно, відповідно до ст.523 ЦК України, зокрема, порука, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. В той же час згідно з приписами ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є зокрема: договори та інші правочини, а також інші юридичні факти. За своєю природою юридичним фактом визнається певна поведінка зобов'язаної особи, яка виражається у вчиненні певних дій або утриманні від їх здійснення. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. При цьому, під виконанням зобов'язань розуміють вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов'язків, що випливають із зобов'язання. За своєю правовою природою дії з виконання зобов'язання є правочином, вони спрямовані на припинення зобов'язань, тому до цих дій застосовуються правила ЦК України, що регулюють вчинення правочину. Таким чином, з огляду на викладені вище обставини, чітко вбачається, що ОСОБА_1, при виконанні грошових зобов'язань за кредитним договором забезпеченим його порукою, були вчиненні дії, які свідчать про вчинення сторонами по справі правочину (згода ОСОБА_1, щодо заміни боржника за кредитним договором, укладеним між Кредитною спілкою «Партнер» та ОСОБА_7В.), спрямованого на виконання зобов'язання. В судовому засіданні ОСОБА_1, суду повідомив, що йому було невідомо про судовий наказ, в той же час суду повідомив, що з його пенсії почали відраховувати 20%, і оскільки це було для нього великою сумою, то він попросив, щоб з його пенсії відраховували по виконавчому листу 10%.

Суд в даному випадку прийшов до висновку, що позивач ОСОБА_1, цілком свідомо своїми діями надав згоду на заміну боржника, ОСОБА_7, у зобов'язані за кредитним договором, забезпеченого порукою позивача, оскільки судом була оглянута в судовому засіданні цивільна справа №1023/1081/12 П№2/1023/311/12 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, із позовної заяви даної справи вбачається, що ОСОБА_1, звернувся до спадкоємців ОСОБА_7В, зокрема, ОСОБА_5. В матеріалах даної справи є розписки (оригінали розписок судом оглянуті, копії приєднані до матеріалів справи) які ОСОБА_1, давав спадкоємцю ОСОБА_7, - ОСОБА_5 від 20.12.2010 р. про сплату останньому коштів у розмірі 460,00 грн.; від 14.01.2011р. про сплату останньому коштів у розмірі 585,00 грн.; від 14.02.2011р. про сплату останньому коштів у розмірі 585,00 грн.; від 24.03.2011р. про сплату останньому коштів у розмірі 580,00 грн.; від 23.04.2011р. про сплату останньому коштів у розмірі 580,00 грн. Ці суми коштів ОСОБА_5, виплатила ОСОБА_1,в якості компенсації сум які відраховувалися із його пенсії по судовому наказу. Крім того в матеріалах даної справи є вимога ОСОБА_1, до спадкоємця ОСОБА_7В, ОСОБА_5, від 28.05.2012р. про відшкодування останньою боргу, сплаченого позивачем за договором поруки; опис поштового вкладення від 07.06.2012 р.; позовна заява від 08.06.2012р.. Повідомлення Славутицького міського суду Київської області на ім'я спадкоємця ОСОБА_7В, ОСОБА_5, про призначення судового розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення боргу. 07.09.2012 року ухвалою Славутицького міського суду вищевказану позовну заяву залишено без розгляду на підставі заяви ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.207 ЦПК України.

На підставі вище зазначених документів вбачається, що ОСОБА_1, станом на дату подання цього позову, визначає себе, як належний кредитор спадкоємців ОСОБА_7, що, в свою чергу, також свідчить про надання ним згоди на заміну боржника за кредитним договором, забезпеченого його порукою.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.32 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. На поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване, в тому числі, у договорі поруки.

Судом зроблено висновок, що згода поручителя відповідати за будь-якого нового боржника може бути виражена і в інший спосіб, зокрема, в даному випадку у такий спосіб, який узяв на себе ОСОБА_1, при цьому ОСОБА_1, в судовому засіданні підтвердив, що про смерть ОСОБА_7, йому стало відомо 15.03.2010 року, тобто ще до отримання ним вимоги Кредитної спілки «Партнер» від 18.05.2010року, і він мав право відмовитися від договору поруки, як з,ясовано у суді цього він не зробив, а навпаки своїми діями підтвердив узяті на себе зобов,язання по договору поруки.

Доказом того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у встановленому порядку прийняли спадщину після померлого ОСОБА_7, боржника за кредитним договором, забезпеченого порукою позивача, є оглянута в судовому засіданні копія спадкової справи яка знаходиться в цивільній справі №2-290/11 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, відповідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 30.08.2011року позовні вимоги банку задоволені.

Відповідно до вимог ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в позовній заяві. В даному випадку суд вважає, що ОСОБА_1, в судовому засіданні не надав достатніх переконливих доказів на обґрунтування свого первинного позову, посилання його на те, що він нічого не знав про судовий наказ, та про відрахування з його пенсії коштів відповідно до судового наказу в судовому засіданні не здобуту. Тому суд прийшов до висновку, що заявлені первинні позовні вимоги в судовому засіданні не підлягають задоволенню. Навпаки зустрічна позовна заява підлягає задоволенню, оскільки до суду надано переконливі докази, що ОСОБА_1, своїми діями прийняв і виконав зобов,язання померлого.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. Тому в даному випадку, оскільки зустрічна позовна заява задоволена, то з ОСОБА_1, підлягає стягненню на користь відповідача понесені ними судові витрати.

Керуючись ст. 218 ЦПК України, ст.11,523, 543,553,554,1282 ЦК України,

В и р і ш и в :

Зустрічну позовну заяву задовольнити. Визнати договір поруки №272/9-п від 16.07.2009 року укладений між Кредитною спілкою «Партнер» та ОСОБА_1 припиненим з 27.01.2012 року.

В задоволенні первинної позовної заяви відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Партнер» понесені судові витрати у сумі 107 гривень 30 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Т. О. Малишенко