копія Справа №2318/3184/12
2/2318/1312/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2012 Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Прокулевича В.С.

при секретарі Крисюк Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Умань справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного сумісного майна колишнього подружжя,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, посилаючись на те, що вона 14 жовтня 1996 року вступила в зареєстрований шлюб з ОСОБА_2. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя не склалося і 27 жовтня 2009 року шлюб між ними був розірваний.

Проживаючи у шлюбі нею було придбано в кредит: стінку „Вікторія вартістю 1200 гривень та спальню „Соня вартістю 2200 гривень про що свідчить кредитний договір №1495 КР-2005 АК „Київська Русь від 21 листопада 2005 року.

Перша спільна куплена річ за весільні гроші це мисливська рушниця вартістю 550 гривень та сейф для її зберігання вартістю 50 гривень.

Крім названих речей за період проживання в шлюбі було куплено особисто нею, тому що ОСОБА_2 майже не працював, на відміну від неї, що мала дві роботи, про що говорять записи в трудових книжках, слідуючі речі: телевізор „LD вартістю 1200 гривень, електровудку для риболовлі вартістю 300 гривень, телевізор „Elenberg вартістю 750 гривень, млинок електричний вартістю 550 гривень, вхідні двері вартістю 1200 гривень, люстру вартістю 65 гривень, карнизи 2 шт. вартістю 2/50 100 гривень, пилосос „DEAWOO вартістю 270 гривень, праску „Schtaiger вартістю 110 гривень, електроплитку „Елна вартістю 280 гривень, відеомагнітофон вартістю 350 гривень, тюль (4м) вартістю 100 гривень, штори-ламбрикен вартістю 125 гривень, коврові доріжки 210/2,5 200 гривень, 210/3,5- 250 гривень, 170/3,5 200 гривень, 210/4,5 вартістю 300 гривень, бензопилу вартістю 1500 гривень, диван-малютку вартістю 750 гривень, письмовий стіл вартістю 100 гривень, підставку для посуди вартістю 50 гривень, письмовий стіл вартістю 100 гривень, підставка для посуди вартістю 50 гривень.

За період подружнього життя її батьки купили кухонний куточок, диван з кріслами, який на її думку поділу не підлягає. Речі, які подарували його батьки, а саме шафу, сервант і стіл вона не бажає ділити. Ще її батьки подарували холодильник „Норд вартістю 1400 гривень, який ОСОБА_2 не віддав, тому їхній син забрав домашній кінотеатр вартістю 1000 гривень. Таким чином за період сумісного проживання придбано речей на суму 15090 гривень.

Вона просить залишити за нею диван - малютку, холодильник, стінку „Вікторія, коврову доріжку розміром 210/4.5 м, домашній кінотеатр, телевізор „Elenberg на суму 4650, різницю в розмірі 2995 гривень стягнути на її користь.

Відповідач ОСОБА_2 заявлений позивачкою позов не визнав і звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про розподіл спільного сумісного майна колишнього подружжя, посилаючись на те, що є ще майно яке позивачка-відповідачка навмисно не вказала в переліку для розподілу:

- легковий автомобіль ВАЗ-2104, 1992 року випуску, державний номерний знак №77212 МА, вартістю 3200 доларів США, еквівалентній 25600 гривень;

- меблевий гарнітур „Вікторія, вартістю 1200 гривень;

- меблевий гарнітур „Соня вартістю 2200 гривень;

- мисливська рушниця вартістю 550 гривень;

- сейф для зберігання рушниці 50 гривень;

- телевізор „LG- вартістю 1200 гривень;

- телевізор „Elenberg вартістю 750 гривень;

- домашній кінотеатр 1000 гривень;

- електромлин 550 гривень;

- вхідні бронедвері 1200 гривень;

- люстра 65 гривень;

- карнизи 2 шт.- 100 гривень;

- пилосос „DEAWOO - 270 гривень;

- праска „Schtaiger - 110 гривень;

- електроплитка „Елна 280 гривень;

- тюль 4 м 100 гривень;

- щтори(ламбрикен) 125 гривень;

- коврові доріжки 210/2,5 200 гривень, 210/3,5- 250 гривень, 170/3,5 200 гривень, 210/4,5 вартістю 300 гривень;

- диван „Малютка 750 гривень;

- письмовий стіл (бувший у використанні) 100 гривень;

- пластикова підставка для сушки посуду 50 гривень;

- кухонний мякий куточок (диван і 2-а крісла) 400 гривень;

- холодильник „Норд -1400 гривень;

- дві пральні машинки, загальною вартістю 700 гривень;

- кухонний посуд (тарілки та інший посуд) у кількості 50 шт. 350 гривень;

- кухонний подарунковий набір (столові ложки, виделки і ножі) 320 гривень;

- фотоапарат „Minolta 160 гривень;

- автомагнітола 500 гривень;

- золота жіноча обручка, 585 проби, позивачки-відповідачки - 1500 гривень;

- золота чоловіча обручка,585 проби, його 1500 гривень;

- срібний чоловічий ланцюжок, його 700 гривень;

а всього за час шлюбу було придбано вище переліченого спільного майна і речей, в тому числі і особистих на загальну суму 44730 гривень.

Щодо спільного майна бензопили вартістю 1500 гривень і набору для рибальства 300 гривень пояснив, що дані речі особисто купувались для власних господарських потреб його матірю ОСОБА_4, та є її особистою власністю, а відеомагнітофон вартістю 350 гривень, взагалі був придбаний ним заздалегідь до шлюбу.

Крім цього одразу після розлучення позивачка-відповідачка ще у вересні 2009 року незаконно заволоділа та вивезла наступне спільне майно:

- легковий автомобіль ВАЗ-2104, 1992 року випуску, державний номерний знак №77212 МА, вартістю 3200 доларів США, еквівалентній 25600 гривень;

- телевізор „Elenberg вартістю 750 гривень;

- домашній кінотеатр 1000 гривень;

- пилосос „DEAWOO - 270 гривень;

- праска „Schtaiger - 110 гривень;

- кухонний м?який куточок (диван і 2-а крісла) 400 гривень;

- холодильник „Норд -1400 гривень;

- дві пральні машинки, загальною вартістю 700 гривень;

- кухонний посуд (тарілки та інший посуд) у кількості 50 шт. 350 гривень;

- кухонний подарунковий набір (столові ложки, виделки і ножі) 320 гривень;

- фотоапарат „Minolta 160 гривень;

- автомагнітола 500 гривень;

- золота жіноча обручка, 585 проби, позивачки-відповідачки - 1500 гривень;

- золота чоловіча обручка,585 проби, його 1500 гривень;

- срібний чоловічий ланцюжок, його 700 гривень, всього майна і речей, які вже розподілені відповідачкою за її власним розсудом і які не можливо повернути, на загальну суму 34860 гривень.

В судовому засіданні позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 свій позов підтримала в повному обсязі, зустрічний визнала частково та пояснила, що з 14.10.1996 року по 27.10.2009 року вони з ОСОБА_2 перебували в шлюбі, від якого мають спільну дитину ОСОБА_3

Перебуваючи у шлюбі вони з відповідачем придбали спільно майно, а саме: стінка «Вікторія», вартістю 1200 грн., спальня «Соня», вартістю 2200 грн., ці меблі вона купувала в кредит, що підтверджується кредитним договором. За весільні гроші вони купили мисливську рушницю за 550 гривень та сейф для її зберігання за 50 гривень.

Окрім вказаного в шлюбі особисто нею було куплено наступне: телевізор «LG», вартістю 1200 грн., електровудка, вартістю 300 грн., телевізор «Elenberg», вартістю 750 грн., млинок електричний, вартістю 550 грн., вхідні двері, вартістю 1200 грн., люстра, вартістю 65 грн., карнизи 2 штуки, вартістю 100 грн., пилосос, вартістю 270 грн., праска, вартістю 110 грн., електроплитка «Елна», вартістю 280 грн., відеомагнітофон, вартістю 125 грн., килимові доріжки в кількості 4-х штук, на загальну вартість 950 грн., бензопила, вартістю 1500 грн., диван-малютка, вартістю 750 грн., письмовий стіл, вартістю 100 грн., підставка для посуди, вартістю 50 грн.

Також за період їх подружнього життя її батьки придбали та подарували їй, і ці речі поділу не підлягають, а саме кухонний куточок, диван з кріслами. Також вона не ділить речі, які подарували батьки відповідача, а саме шафу, сервант і стіл. Ще її батьки подарували їм холодильник «Норд»за 1400 грн., який ОСОБА_2, не віддав, а тому дитина забрала домашній кінотеатр, вартістю 1000 грн.

Таким чином за період сумісного проживання було придбано речей на суму 15090 грн.

Просила суд виділити їй: диван-малютку, холодильник, стінку «Вікторія», килимову доріжку розміром 210 на 4,5 м., домашній кінотеатр, телевізор «Elenberg», всього на суму 45650 грн., різницю у розмірі Ѕ загальної суми, а саме 2995 гривень просила стягнути з відповідача на її користь. Інше перелічене майно просила залишити відповідачу.

Зустрічний позов вона визнає частково, оскільки вважає, що відповідач-позивач надає неправдиві дані, які не супроводжуються жодними доказами, по зустрічному позову вона визнає, що вони придбали спільно наступне майно гарнітур «Вікторія», спальню «Соня», мисливську рушницю, сейф для рушниці, телевізор «LG», телевізор «Elenberg», домашній кінотеатр, електромлин, вхідні двері, люстру, карнизи, пилосос, праску, електроплиту, тюль, штори, коврові доріжки, диван-малютка, письмовий стіл, підставку для посуди, кухонний куточок, холодильник «Норд», фотоапарат, але вартістю не 160 грн., а 60 грн., авто магнітолу. Не визнає і вони такого майна не купували, як дві пральні машинки, кухонний посуд, кухонний подарунковий набір, золоту жіночу обручку, золоту чоловічу обручку, срібний чоловічий ланцюжок. А також не визнає, що вони купували автомобіль ВАЗ 2104, вона брала його у користування, його немає на даний час, машина знаходиться у власника. Стверджує, що майже все майно перебуває у відповідача, вони з дитиною забрали лише один пенал від меблевої стінки, телевізор «Elenberg», домашній кінотеатр, кухонний куточок, фотоапарат, авто магнітола, золота обручка нею загублена, а де його вона не знає.

В судовому засіданні відповідач-позивач ОСОБА_2 первісний позов не визнав, свій позов підтримав та пояснив, що дійсно вони перебували з ОСОБА_1 у шлюбі за час якого придбали ряд речей, які перелічив у зустрічному позові.

Також щодо вказаного відповідачкою решти нібито спільного майна бензопили, набору для рибальства, то дані речі купувались особисто його матірю для господарських потреб, а відеомагнітофон є його особистою власністю, оскільки був придбаний ще до шлюбу, отже вказані речі не є спільною сумісною власністю і розподілу не підлягають.

Після розлучення, коли він був на роботі в м.Києві, ОСОБА_1 у вересні 2009 року самовільно вивезла спільне майно і деякі його особисті речі, а саме: автомобіль ВАЗ 2104, 19992 року випуску, д.н. НОМЕР_1, придбаний ними у 2006 році за 3200 доларів США, більшу частину меблевого гарнітуру «Вікторія», телевізор «Elenberg», домашній кінотеатр, пилосос, праску, кухонний мякий куточок, дві пральні машинки, кухонний посуд, кухонний подарунковий набір, фотоапарат, авто магнітола, дві золоті обручки, срібний чоловічий ланцюжок. Дані речі були вивезені нею за адресою нового чоловіка ОСОБА_1 місто Гайворон, вулиця Б.Хмельницького 16, Кіровоградської області.

Просив суд ухвалити рішення суду, яким розділити спільно нажите в шлюбі з ОСОБА_1 майно, згідно викладених у резолютивній частині зустрічної позовної заяви вимог.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він з ОСОБА_2 перебуває в товариських стосунках, а раніше, коли сторони жили разом, товаришував з ними обома.

У подружжя ОСОБА_2 за час їх спільного проживання був автомобіль ВАЗ-2104, червоного кольору, яким вони разом користувалися. А після розлучення він вказаного автомобіля вже не бачив, ОСОБА_2 ходив пішки.

Коли сторони ще жили разом, то допомагав ОСОБА_2 заливати підлогу в одній кімнаті його будинку, то бачив, що кімнати були обставлені меблями, а коли зайшов до Слави після розлучення, то вже багато майна не було. Йому не відомо за скільки сторони придбали автомобіль.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що під час шлюбу у подружжя ОСОБА_2 був автомобіль, четвірка, ВАЗ 2104, червоного кольору.

Сторони розлучилися приблизно у 2009 році. Після розлучення, наскільки йому відомо, ОСОБА_1 забрала собі автомобіль, коли Слава приїхав із заробітків, то машини вдома вже не було. Яким чином зникло майно з будинку ОСОБА_2 він не знає, але коли він заходив до ОСОБА_2 після розлучення, то бачив що немає всіх меблів, які були раніше. Оскільки він товаришує з Славою, то той йому розказував, що вони з дружиною купили автомобіль, документів на машину він не бачив. Слава йому не розповідав, а він не питав, за скільки вони придбали автомобіль. З ОСОБА_1 з приводу автомобіля він не розмовляв. Частіше спірним автомобілем керувала ОСОБА_1.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що у подружжя ОСОБА_2 був автомобіль ВАЗ 2104, який вони купили в шлюбі за 3-4 тисячі доларів, точну суму не знає. Автомобіль був червоно кольору, номерних знаків не памятає. Сторони розлучилися 3-4 роки назад. Якось він приїхав у село і бачив, як ОСОБА_1 загружала вантажний автомобіль, вивозила меблі. Після того як сторони розлучилися, він більше не бачив у селі ВАЗ 2104 червоного кольору. Автомобіль ВАЗ 2104 сторони купили коли він ще жив у селі. Він товаришував з сімєю ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розповідав йому що вони з ОСОБА_1 купили машину. На кого був оформлений техпаспорт йому не відомо. Він заїжджав у гості до подружжя ОСОБА_1, коли вони придбали ВАЗ 2104, і обоє йому розповідали про це.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що сторони придбали автомобіль ВАЗ 2104 коли були в шлюбі. Вони разом ним їздили, бувало керували подинці. Про вартість автомобіля йому нічого не відомо. Знає, що Слава їздив по довіреності. Він не памятає коли саме сторони розлучилися, але знає, що після розлучення спірного автомобіля в селі вже не було видно. ОСОБА_1 виїхала з села восени, а якого року він не памятає, це було ще до розлучення. Він був в будинку подружжя ОСОБА_1 і до розлучення і після. Були деякі зміни, не стало меблів, великого ліжка не було на місці. Скільки саме було вивезено меблів, йому не відомо.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що у 2006 році він вирішив продати свій автомобіль НОМЕР_2, знайшов людей, які купили його за 2500 доларів. Але це були посередниками, вони перепродали машину вже за дорожчу суму подружжю ОСОБА_1. При цьому посередник звів сімю ОСОБА_1 з ним і він дав доручення на них обох на право керування автомобілем та на право продажу, дане доручення було посвідчено у нотаріуса. Після того доручення переоформлялося, це було рік назад, до нього приїхала ОСОБА_1 і вони переоформили доручення, але вже на ОСОБА_1 і якусь іншу особу, не памятає прізвища, але то був не ОСОБА_2 Позивачка-відповідачка пояснила, що вже не проживає разом з ОСОБА_2 Копія довіреності, яку оформляли рік тому у нього є, я надасть її суду. Він не давав свій автомобіль в користування сторонам, він його продав їм через посередника, а посередником був двоюрідний брат ОСОБА_1, його прізвища та адреси не знає. За продаж автомобіля він отримав кошти, і дав доручення на право користування та продажу, тому що так тоді практикувалося, не оформляти договір купівлі-продажу машин, а продавати їх за дорученням. Доповнив що у 2006 році приїхав брат ОСОБА_1, з ним були ОСОБА_2 і ОСОБА_1 і він дав довіреність на право керування та продажу автомобіля ВАЗ 2104. Кошти за продаж автомобіля йому давав брат ОСОБА_1, а ОСОБА_1 вже платили цьому братові. Він є власником спірного автомобіля і несе за нього відповідальність, йому про це відомо.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що позивачка-відповідачка ОСОБА_1 розбила сімю її доньки і на даний час проживає з її колишнім зятем ОСОБА_11 у місті Гайворон, по вулиці Б.Хмельницького 16. Вони живуть разом вже три роки, вона бачила, як ОСОБА_1 і її колишній зять їздили на червоному автомобілі, вона зробила фото з даного автомобіля в серпні 2012 року. На даний час ОСОБА_1 продала цей червоний автомобіль, вона бачила, що вже інші люди ним їздять. Раніше спірний автомобіль належав ОСОБА_2

Вона познайомилася з ОСОБА_2 вже після того, як ОСОБА_1 розбила сімю її доньки і вона поїхала в село Рижавка, щоб розпитати про ОСОБА_1. Їй було дуже боляче, адже її донька прожила з ОСОБА_11 12 років, а ОСОБА_1 розбила їх сімю і ОСОБА_11 вигнав її доньку з дому. Вона думає, що спірний автомобіль є власністю сімї ОСОБА_1, бо вони купували його в шлюбі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що ОСОБА_1 розбила її сімю, зараз вона проживає з ОСОБА_11 разом. З ОСОБА_2 вона познайомилася через свою матір. У червні 2008 року у місті Гайворон почав зявлятися автомобіль ВАЗ 2104 червоного кольору під керуванням ОСОБА_1, а трохи згодом вона оселилася в їх місті назавжди.

Згодом вона взнала, що спірний автомобіль є спільною власністю колишнього подружжя ОСОБА_1, але за кермом завжди бачила лише ОСОБА_1. На даний час ОСОБА_1 продала спірний автомобіль, коли саме їй не відомо. Свого колишнього чоловіка вона бачила за кермом спірного автомобіля в минулому році, коли вже перебував в новому шлюбі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що ОСОБА_2 це її син, він проживав з ОСОБА_1 однією сімєю. Коли їх сімя розпалася, її син залишив онуку ключі від будинку, і тому ОСОБА_1 мала доступ до будинку, вивозила майно з хати, яке хотіла. А те, що не встигла вивезти то тепер подала в суд на розподіл. Людмила забрала з будинку пральні машинки, телевізор, музичний центр, вона всього не знаю бо свідком не була. ОСОБА_1 вивозила майно таємно, це було в 2008 чи в 2009 роках, коли ще онука, син ОСОБА_2, жив біля них.

ОСОБА_1 забрала автомобіль собі, ОСОБА_2 на нього й не претендував, тому що зважав на те, що дитина живе з мамою, а тепер вона подала на розподіл так як вона вважає, тому її син і вказав що автомобіль є спільним майном і придбаний був ними під час шлюбу.

Вона заходила в будинок після розлучення, там багато чого змінилося, не має меблів і іншого майна. Вони купували машину разом за 3200 доларів США, мабуть разом розраховувалися, вона не була при цьому присутня. Доручення на право керування автомобілем було оформлено на обох і на сина і на невістку.

Вячеслав працював деякий час у колгоспі в будівельній бригаді, а потім їздив на заробітки в Москву і в Київ, вона постійно допомагала дітям грішми, оскільки отримую гарну пенсію державного службовця. Бензопилу і набір вудок було куплено за її гроші, отже це її речі. З речей сімї сторін у неї вдома є лише один телевізор, їй дай його син, оскільки її телевізор був вже старий. Вона не знає куди з будинку сина поділося велике ліжко.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що ОСОБА_1 це його сестра, якій він допомагав матеріально. В вересні 2009 року він допомагав сестрі перевозити майно та речі від колишнього чоловіка. Зараз він не памятає які саме речі та яке майно забрала сестра.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 14 жовтня 1996 року по 27 жовтня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, оскільки сімейне життя не склалося, шлюб між ними розірваний.

За час спільного проживання сторони придбали легковий автомобіль ВАЗ-2104, 1992 року випуску, державний номерний знак №77212 МА, вартістю 3200 доларів США, еквівалентній 25600 гривень;

- меблевий гарнітур „Вікторія, вартістю 1200 гривень;

- меблевий гарнітур „Соня вартістю 2200 гривень;

- мисливську рушницю вартістю 550 гривень;

- сейф для зберігання рушниці 50 гривень;

- телевізор „LG- вартістю 1200 гривень;

- телевізор „Elenberg вартістю 750 гривень;

- домашній кінотеатр 1000 гривень;

- електромлин 550 гривень;

- вхідні бронедвері 1200 гривень;

- люстру 65 гривень;

- карнизи 2 шт.- 100 гривень;

- пилосос „DEAWOO - 270 гривень;

- праску „Schtaiger - 110 гривень;

- електроплитку „Елна 280 гривень;

- тюль 4 м 100 гривень;

- щтори(ламбривен) 125 гривень;

- коврові доріжки 210/2,5 200 гривень, 210/3,5- 250 гривень, 170/3,5 200 гривень, 210/4,5 вартістю 300 гривень;

- диван „Малютка 750 гривень;

- письмовий стіл (бувший у використанні) 100 гривень;

- пластикову підставку для сушки посуду 50 гривень;

- кухонний м?який куточок (диван і 2-а крісла) 400 гривень;

- холодильник „Норд -1400 гривень;

- дві пральні машинки, загальною вартістю 700 гривень;

- фотоапарат „Minolta 160 гривень;

- автомагнітолу 500 гривень;

- електровудку - вартістю 300 гривень;

- бензопилу - вартістю 1500 гривень;

- відеомагнітофон - вартістю 350 гривень, всього на загальну суму 42510 гривень, яке підлягає розподілу.

Суд не приймає до уваги заперечення позивачки-відповідачки ОСОБА_1 про те, що легковий автомобіль ВАЗ-2104, 1992 року випуску, державний номерний знак №77212 МА вони брали в користування, а не купляли у ОСОБА_9, оскільки її заперечення повністю спростовуються показами свідка ОСОБА_9 даними ним в судовому засіданні про те, що вказаний автомобіль він продав сімї ОСОБА_1, а не передав в користування, як стверджує позивачки-відповідачки ОСОБА_1, оскільки за продаж автомобіля він отримав кошти, і дав доручення на право користування та продажу, тому що так тоді практикувалося, не оформляти договір купівлі-продажу машин, а продавати їх за дорученням, та показами свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 даними ними в судовому засіданні. Також її заперечення спростовуються наданими нею ж до суду письмовими запереченнями на зустрічний позов ОСОБА_2, які заходяться в матеріалах справи(а.с.27-29), в яких вона вказує, що дійсно у 2006 році був придбаний автомобіль ВАЗ-2104, за 3200 доларів США.

Суд вважає необхідним виключити з розподілу вказані в позовні заяві ОСОБА_2 речі, а саме: кухонний посуд (тарілки та інший посуд) у кількості 50 шт. 350 гривень;

- кухонний подарунковий набір (столові ложки, виделки і ножі) 320 гривень;

- золоту жіночу обручку, 585 проби - 1500 гривень;

- золоту чоловічу обручку, 585 проби 1500 гривень;

- срібний чоловічий ланцюжок - 700 гривень, оскільки відповідач - позивач ОСОБА_2 не надав суду доказів про те, що ці речі дійсно були ними придбані та забрані і знаходяться у позивачки-відповідачки ОСОБА_1.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного сумісного майна колишнього подружжя підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст.60-63 68-71 СК України, ст.ст.15, 16, 177, 190, 317, 319, 321, 368, 369 ,372, 386 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 в користування:

- легковий автомобіль ВАЗ-2104, 1992 року випуску, державний номерний знак №77212 МА, вартістю 25600 гривень;

- меблевий гарнітур „Вікторія, вартістю 1200 гривень;

- телевізор „Elenberg вартістю 750 гривень;

- домашній кінотеатр вартістю 1000 гривень;

- пилосос „DEAWOO - вартістю 270 гривень;

- праску „Schtaiger - вартістю 110 гривень;

- коврову доріжку 210/4,5 вартістю 300 гривень;

- диван „Малютка вартістю 750 гривень;

- дві пральні машинки, загальною вартістю 700 гривень;

- автомагнітола вартістю 500 гривень;

- холодильник „Норд - вартістю 1400 гривень;

- фотоапарат „Minolta 160 гривень, а всього майна на суму 32740 гривень.

Виділити ОСОБА_2 в користування:

- меблевий гарнітур „Соня вартістю 2200 гривень;

- мисливську рушницю вартістю 550 гривень;

- сейф для зберігання рушниці вартістю 50 гривень;

- телевізор „LG вартістю 1200 гривень

- електромлин - вартістю 550 гривень;

- вхідні бронедвері вартістю 1200 гривень;

- люстру вартістю 65 гривень;

- карнизи 2 шт. - вартістю 100 гривень;

- електроплитку „Елна вартістю 280 гривень;

- тюль 4 м вартістю 100 гривень;

- щтори(ламбрикен) вартістю 125 гривень;

- коврові доріжки 210/2,5 вартістю 200 гривень, 210/3,5- вартістю 250 гривень, 170/3,5 вартістю 200 гривень;

- письмовий стіл (бувший у використанні) вартістю 100 гривень;

- пластикову підставку для сушки посуду вартістю 50 гривень;

- кухонний мякий куточок (диван і 2-а крісла) вартістю 400 гривень;

- електровудку - вартістю 300 гривень;

- бензопилу - вартістю 1500 гривень;

- відеомагнітофон вартістю 350 гривень, а всього майна на суму 9770 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 11485 гривень - різницю за надлишкову отриману частини спільного майна.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині розподілу кухонного посуду (тарілки та інший посуд) у кількості 50 шт. вартістю 350 гривень, кухонного подарункового набору (столові ложки, виделки і ножі) вартістю 320 гривень, золотої жіночої обручки 585 проби - вартістю 1500 гривень, золотої чоловічої обручки 585 проби вартістю 1500 гривень - срібного чоловічого ланцюжка - вартістю 700 гривень відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області, через Уманський міськрайонний суд, протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий (підпис)

З оригіналом згідно - суддя В.С.Прокулевич