Справа № 0809/2-338/11
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.03.2012 року Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Мєркулової Л.О.
при секретарі Худайбердієвій Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Запорізький завод феросплавів», третя особа: відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, в м. Запоріжжі, про встановлення факту професійного захворювання, суд , -
Позивач звернулась до суду з позовом до ПАТ «ЗЗФ»про встановлення факту професійного захворювання.
У своєму позові та у судовому засіданні позивач пояснила, що згідно відомостей трудової книжки її загальний трудовий стаж складає понад 30 років. Із них біля 22 років вона працювала в умовах шкідливих для здоров'я, а саме: з жовтня 1980р. по січень 1990р. за професією лаборант хімічного аналізу в центральній заводський лабораторії ВАТ «Запорізький завод феросплавів», та з січня 1990р. по лютий 2001р. на цьому ж підприємстві - контролером в виробництві чорних металів відділу технічного контролю (ВТК).
Отже за весь час, працюючи у відповідача, вона контактувала із небезпечними та шкідливими речовинами, які поступово впливали на стан її здоров'я.
У своєму позові позивач вказала, що відбір проб робилися вручну за допомогою кувалдочки ( вагою 5-6 кг.) в складах та шихтарниках цехів підприємства. А в зимовий час відбір проводився із вагонів, які знаходились у складах, шихтарниках та під'їзних шляхах залізничного транспорту. При цьому засобами індивідуального захисту у вигляді респіраторів, як необхідний засіб, контролери ВТК забезпечені не були. Крім того, із санітарно-гігієнічної характеристики не вбачається й замірів на концентрацію шкідливих речовин по всім плавильним печам, складам готової продукції цих цехів та шихтарникам протягом 1990-200 Ір.р.
Упродовж тривалого часу вона постійно лікувалася в медико-санітарній частині № 7, яка обслуговує робітників відповідача, проходила медичне обстеження у 6-й міській лікарні м. Запоріжжя та у відділені профпаталогії Запорізької обласної лікарні, де їй було рекомендовано обстеження в НДІ. У листопаді 2004р. вона пройшла обстеження в Київському інституті медицини праці.
Згідно до висновків експертної комісії, яка працювала виключно із медичними документами без огляду хворого, було встановлено діагноз: «бронхіальна астма та набряк Квінке»який не пов'язують із умовами праці.
Цей висновок, як вважає позивач, є помилковим, викладеним усупереч наданим нею медичним документам, згідно до яких Запорізькими лікарями їй вже було встановлено захворювання за діагнозом: «хронічний обструктивний бронхіт, емфізема легень».
Позивач вважає, що причина відмови їй у професійному захворюванні полягає в укладанні між відповідачем та Київським інститутом медицини праці належного договору про обслуговування робітників на предмет встановлення їх захворювання пов'язаного із умовами праці.
У травні 2000 року за рекомендацією дерматолога позивач тривалий час вживала медичні препарати, які провокують алергію, у наслідок чого з діагнозом «набряк Квінке»її було госпіталізовано до МСЧ № 7. Однак, цю алергію, згідно до медичної картки хворої №3766, медики чомусь пов'язували із харчовою.
У вересні 2000р., після обстеження та лікування, враховуючи наявність попереднього діагнозу позивачу встановлюють діагноз «бронхіальна астма», і як причину вказують на медикаментозну, харчову та пилкову алергії. посилання на наявність в неї полівалентної (медикаментозної, харчової та пилкової) алергії не підтверджено, оскільки на час її обстеження в Українському інституті медицині праці не були проведені алергопроби на встановлення саме цього виду алергії. Крім цього, при щорічному проходженні медичної комісії на профпригодність ніде не фіксується той факт, що позивач раніше страдала на алергію. А випадок, який стався у травні 2000р. має разовий характер, оскільки в подальшому, при неодноразовому проведені аналізу на виявлення у мене алергенів цього типу реакція була негативною.
В листопаді 2000р. позивача знову було госпіталізовано до МСЧ № 7 з приводу поганого самопочуття: важкість при диханні, одишка після нетривалого пересування, та за результатами дослідження мені встановлюють діагноз: «обструктивний бронхіт, емфізема легенів», хоча хронічний обструктивний бронхіт в мене було виявлено ще у 1999 році.
У 2005 році позивач звернулася до Українського інституту
промислової медицини м. Кривий Ріг для підтвердження зв*язку її захворювання з умовами праці. Після обстеження інститут підтверджує її основний діагноз: «Х.О.З.Л.- 2, Л.Н.-2, емфізема легенів»та для остаточного вирішення питання зв'язку мого захворювання із працею рекомендує звернутися до ЦЛЕК Інституту медицини праці АМН України м. Київ, оскільки вважає, що це питання знаходиться в його компетенції.
У вересні 2006р. позивач звернулась до Українського інституту
медицини праці м. Київ,але ніякого повного обстеження на наявність у неї професійного захворювання, не проводилось. У позивача не були взяті проби на алергію. R- знімки суглобів робилися двічі, але їх не було описано належним чином, не було враховано висновки її обстеження в Інституті ортопедії та травматології м. Київа та його рекомендації щодо її обстеження в інституті токсикології на наявність у її організмі марганцю.
Позивач вважає, що обстеження щодо встановлення факту її
захворювання: «Х.О.З.Л., емфізема легенів», пов'язаного із працею в умовах шкідливих для здоров'я згідно висновку експерта № 7/к від 06.02.2012 року було проведено неповно, без урахування перелічених у позові обставин та в виду погіршення її стану здоров'я саме за цією хворобою, а також вважає, що це захворювання виникло внаслідок її професійної діяльності та зумовлюється виключно впливом на її здоров'я шкідливих речовин та інших факторів, пов'язаних з роботою.
Позивач вважає, що при складані санітарно-гігієнічної характеристики умов праці як лаборанта експрес лабораторії ЦЗЛ так і контролера ВТК з боку ВАТ «Запорізький завод феросплавів»були допущені неточності та не в повному обсязі надана ним до Заводської райСЕС інформація щодо замірів на концентрацію шкідливих речовин та наявність алергенів при виконанні цих робіт, також відсутні данні про роботу у шкідливих та безпечних умовах праці по вказаним професіям за минулих часів, що в подальшому призвело до порушення її прав відносно встановлення зв'язку її захворювання із умовами праці
У судовому засіданні позивач свій позов підтримала і просить
його задовольнити і встановити, що її захворювання - хронічне обструктивне захворювання легенів (Х.О.З.Л.) як професійне захворювання, що пов*язане з умовами праці на ПАТ «Запорізький завод феросплавів», та зобов*язати відповідача ПАТ «ЗЗФ»скласти належним чином акту за формою П-4.
Відповідач представник ПАТ «Запорізький завод феросплавів»
позов не визнав і надав до суду письмові заперечення. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що у висновках центральної лікарсько-експертної комісії Інституту медицини праці Академії медичних наук України за 2004 р. та 2006 р. не встановлено професійного характеру захворювання ОСОБА_1 з її умовами праці і тому ПАТ «ЗЗФ»не організувало ніякого розслідування. У зв*язку з тим, що у медичних висновках не встановлено професійного характеру захворювання ОСОБА_1, то ПАТ «ЗЗФ»не тільки не зобов*язано, але й не має права організовувати розслідування професійного характеру захворювання. Тому, представник відповідача вважає, що вони є неналежним відповідачем по справі. Але у судовому засіданні представник ПАТ «ЗЗФ» заявив, якщо рішенням суду буде встановлено факт професійного захворювання ОСОБА_1, то вони складуть безумовно акт за формою П-4.
Третя особа представник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що згідно висновку експерта у ОСОБА_1 не встановлено професійне захворювання.
Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін та їх представників, пояснення третьої особи, суд приходе до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Згідно професійного маршруту ОСОБА_1, складеного ПАТ «Запорізький завод феросплавів»(а.с.112) від 29.07.2011р. , вбачається, що вона працювала у відповідача контролером в ВТК з 1990 р. по 2001 р., з 1980 р. по 1990 рік в лабораторії, за виключенням років, які вона знаходилась у відпустці по догляду за дітьми з 1984р. по 1986р., та з 1986 р. по 1988 р.
До трудових функцій лаборанта хімічного аналізу входять роботи з аналізу феросплавів, шлаків та сировини. При проведені хімічного аналізу використовувалися шкідливі речовини, такі як кислота серна, кислота соляна, кислота плавикова та лугу.
У експрес-лабораторії, де працювала ОСОБА_1, проводились хімічні аналізи з використанням біля 27 реактивів (перелік яких зазначено у характеристиці робочого місця), серед яких є і окис марганцю.
Як вбачається із санітарно-гігієнічної характеристики умов праці щодо лаборанта експрес - лабораторії від 16.01.2004р. № 10-20-23, усі концентровані кислоти та сипучі реактиви зберігалися під витяжною шафою,що не відповідає дійсності, оскільки за час моєї праці у експрес - лабораторії розчин із мімічним аналізом після випарювання ставився в охолоджувач, а саме у відкриту раковину із залізною коробкою, яка знаходилася не під витяжкою. Аналітичні ваги, на які набиралася навіска (складовий марганцем дрібний порошок) також знаходилися не під витяжкою.
А у зв'язку зі зношенням устаткування витяжна вентиляція експрес-лабораторії постійно не працювала. Крім того у характеристиці умов праці лаборанта зазначено, що аліквоті частини розбавлялися розчином кімнатної температури та відбиралися ротом шляхом відсмоктування.
Тому щоденне виконання цієї операції приводило до погіршення стану мого здоров'я, а саме завдавало шкоди всієї легенькової системи. Слід також зазначити, що за умовами атестації робочого місця лаборанта хімічного аналізу для працівників цієї професії передбачено видача молока та додаткова відпустка за роботу в важких та шкідливих умовах праці, що насамперед підтверджує про наявність на цьому місці шкідливих речовин (кислота серна, кислота соляна, кислота плавикова та лугу).
Але у наданій характеристиці навіть не вказані заміри концентрації шкідливих речовин та алергенів на робочому місці лаборанта, які негативно впливають на стан здоров'я лаборанта, що є не допустимим та таким що порушує законі права робітника, оскільки згідно до «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою КМ України № 1112 від 25.08.2004р., зв'язок професійного захворювання в умовах праці працівника насамперед визначається на підставі санітарно - гігієнічної характеристики умов праці, яка повно та всебічно повинна зазначати інформацію щодо наявності або відсутності шкідливих речовин, які впливають на стан здоров'я робітника при виконані ним своїх трудових обов'язків.
До трудових функцій контролера у виробництві чорних металів на гарячих дільницях входять роботи з контролю за якістю готової продукції за хімічним складом, чистоті та функції в плавильних цехах, а також відбір, розділ та доставка в центральну заводську лабораторію проб метану. При виконані роботи контролер ВТК знаходиться на виробничих дільницях розливочних прольотів, складів готових виробів, де на нього постійно, упродовж робочої зміни, впливають шкідливі фактори повітряної середи, які характерні для виробництва. Згідно даних санітарно-гігієнічної характеристики умов праці контролера ВТК ВАТ «Запорізький завод феросплавів»від 16.01.2004р. № 10-20-23 максимально припустимий коефіцієнт складу пилу та марганцеоксидів значно вищий ніж допустимі норми. Однак, при перевірці алергізуючих та шкідливих факторів на робочому місці контролера ВТК в указаній характеристиці не фіксуються заміри на концентрацію шкідливих речовин в місцях розливки феросплавів, при перевірці тари під розливку, при відборі проб розливаємого шлаку та сплаву в розливочних дільницях, а також під час дроблення, прибирання феросплавів, загрузки у ящики, контейнери та вагони безпосередньо в зоні технологічного циклу, де фактично всю робочу зміну знаходиться контролер. Авжеж роботу контролера на вказаних дільницях виробництва безпосередньо підтверджує «Положення про працю контролерів ВТК ВАТ «Запорізький завод феросплавів»від 11.10.1996р.
Згідно висновку експерта № 7/к від 06.02.2012 року експертом було встановлено, що по показникам атестації робоче місце ОСОБА_1 слід вважати зі шкідливими та тяжкими умовами праці.
З урахуванням особливостей дії на організм шкідливих речовин, якій підлягала в процесі своєї професійної діяльності ОСОБА_1 з переліку професійних захворювань до них може бути віднесено тільки неспецифічне професійне захворювання Х.О.З.Л., емфизема легенів, тобто хронічний бронхіт згідно п.4 Переліку…
Шкідливі речовини зазвичай викликають повільно розвиваючі патологічні зміни типу хронічних бронхітів.
Хронічний бронхіт за висновками експерта це саме розповсюджене захворювання органів дихання, у розвитку якого мають значення різноманітні фактори, тому однозначно встановити зв*язок у ОСОБА_1 з професійною діяльністю, оперуючи тільки двохкратними даними про перевищення ПДК пилу на робочому місці при атестації у 1993 р. та 2000 році не має можливості.
Як вбачається із численних обстежень ОСОБА_1 в різних клініках, інститутах, де їй було встановлено основний діагноз: бронхіальна астма П ст.., ХОЗЛ, емфізема легенів, легенева недостатність.
При ХОЗЛ П ступеню не може бути легеневої недостатності.
Таким чином, суд приходе до висновку, що висновок експерта № 7/к від 06.02.2012 року був зроблений тільки на підставі тих документів, що надав ПАТ «ЗЗФ», і додаткового не було досліджено додаткових підстав причинного зв*язку з первинними діагнозами, не було прийнято рекомендацій інших медичних закладів, у тому числі спеціалізованого закладу Криворізького НДІ промислової медицини, яким було підтверджено наявність у ОСОБА_1 хронічного обструктивного захворювання легенів першої ст.
Згідно «Положення про бюро судово-медичних експертиз», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров*я від 17.01.1995 р. № 6 та зареєстрованого в Мін*юсті України 26.07.1995 р. за № 258/794 до компетенції бюро входить проведення судово-медичних експертиз.
Тому суд не узяв до уваги заперечення третьої особи, що експертиза повинна проводиться не бюро судово-медичних експертиз, а медико-соціальною комісією.
Згідно «Переліку професійних захворювань», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1662 від 08.11.2000р., до переліку віднесено такі захворювання, як «набряк Квінке, крапівниця», бронхіальна астма»та «Х.О.З.Л, емфізема легенів»як такі, що можуть виникнути у робітника при виконанні ним роботи, пов'язаної з впливом на його здоров'я шкідливих речовин та алергенів у різних галузях промисловості, а саме у металургійному виробництві.
Згідно до п.7 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійного захворювання та аварій на виробництві», затвердженого постановою КМ України від 25.08.2004р. № 1112 встановлено: «До гострих професійних захворювань і гострих отруєнь належать захворювання та отруєння, спричинені під впливом небезпечних факторів, шкідливих речовин не більше ніж протягом однієї робочої зміни. Гострі професійні захворювання спричиняються впливом хімічних речовин, іонізуючого та неіонізуючого випромінювання, значним фізичним навантаженням та перенапруженням окремих органів і систем людини».
Визначення бронхіальної астми відображено в «Принципах та критеріях діагностики професійних захворювань»,рекомендованих ОСОБА_2 Українського НДІ промислової медицини МОЗ України, а саме: таке захворювання розвивається поступово з перших днів праці у контакті з алергічними та дратівливими речовинами, розвивається на підставі хронічного бронхіту, і латентний період якого складає від декількох тижнів до декількох десятиріч. Це захворювання клінічно проявляється різноманітним чином у різних людей, а також в неоднакові строки, в залежності від індивідуальних особливостей організму. У позивача ОСОБА_1, бронхіальна астма встановлена за усіма медичними висновками.
Судом встановлено, що згідно довідки МСЧ № 7 від 17.01.2001г., згідно до якої ОСОБА_1 була рекомендована праця за відсутності кремній-складового пилу марганцюганцю та його з'єднаннями,та за розпорядження по ВТК від 18.01.2001р. № 2 її було переведено на іншу роботу - контролером КПП.
Таким чином, перевід свідчить про те, що виключно шкідливі умови праці ОСОБА_1, які постійно впливали на її легенькову систему, поступово руйнували її.
Відповідно до п.9 Пленуму Верховного Суду України № 5 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення»зазначено те, що при застосування п.З. ст. 256 ЦПК України, яким передбачено встановлення каліцтва на виробництві, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, справи вирішуються в порядку встановленому для розгляду трудових спорів.
Тому, позов ОСОБА_1 повністю знайшов свої докази та обґрунтування у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 55 Конституції України, п.74 Положення про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою КМ України № 1112 від 25 серпня 2004р., постановою КМ України № 1662 від 08 листопада 2000р., ст. 171 КЗпП України, Пленумом Верховного Суду України № 5 від 33.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають медичне значення», наказом Міністерства охорони здоров'я від 17.01.1995р. № 6, Інструкцією по застосуванню переліку захворювань № 347/68/338 від 29.12.2000р., п.З ч. 1 ст.256 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Запорізький завод феросплавів», третя особа: відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі, про встановлення факту професійного захворювання задовольнити у повному обсязі
Визнати факт захворювання у ОСОБА_1 - «хронічне обструктивне захворювання легенів (Х.О.З.Л.)»як професійне захворювання, що повязане з умовами праці на ПАТ «Запорізький завод феросплавів».
Зобов*язати ПАТ «Запорізький завод феросплавів» скласти належним чином акт за формою П-4.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної чинності після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.О.Мєркулова