З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа №1023/1532/12
Провадження №2/1023/423/12
31 жовтня 2012 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., при секретарі - Прядко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
16 серпня 2012 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмір 1 000 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що після народження дитини відповідач покинув сім'ю та виїхав до м. Бровари. З того часу вони перестали підтримувати між собою шлюбні стосунки. Чоловік перестав надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Оскільки відповідач працює неофіційно та має мінливий дохід, просить стягнути з нього аліменти на сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень щомісяця.
В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що на утримання дитини їй необхідно в місяць, приблизно, 1300-1400 гривень. За наявною в неї інформацією відповідач працює у м. Бровари на посаді суши - повара, де він отримує щомісячний дохід не менше 4 000 - 5 000 гривень. Вона вважає, що враховуючи матеріальне становище відповідача та дитини, знаходження її у відпустці по догляду за дитиною, відповідач має можливість надавати щомісяця матеріальну допомогу в розмірі 1 000 гривень.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав, причини неявки суд не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі також не надійшла. Тому за згодою позивачки суд ухвалив заочне рішення відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних доказів у справі.
Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони у справі знаходяться у шлюбі з 23 березня 2011 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міскрайонного управління юстиції Київської області, що підтверджується копією доданого до позову свідоцтва про шлюб.
Під час шлюбу в них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого долучена до матеріалів справи.
Як вбачається з пояснень позивачки, дитина проживає разом з нею, відповідач не надає допомогу на утримання дитини, стан здоров'я дитини задовільний.
Позивачка не працює, знаходиться у частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та допомогу при народженні дитини, що в загальному розмірі складає 823 гривні 33 копійки щомісяця.
Зазначені обставини підтверджені довідкою УПСЗН виконкому Славутицької міської ради Київської області.
Відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, чи має він постійне місце роботи такий розмір в нього доходів судом не встановлено. Зі слів позивачки він працює в м. Бровари на посаді суши - повара, де отримує 4 000 - 5 000 гривень. Відсутність постійного місця роботи не знімає з нього обов'язку, передбаченого ст. 180 Сімейного кодексу України, приймати участь в утриманні дитини. Як зазначила в судовому засіданні позивачка, стан здоров'я відповідача задовільний, інших дітей на своєму утриманні немає.
Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані надавати матеріальну допомогу своїм дітям до моменту досягнення ними повноліття.
Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обов'язку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку.
Належної матеріальної допомоги на утримання дитини ОСОБА_2 не надає. Про способи виконання відповідачем - батьком дитини обов'язку по утриманню дитини не домовились.
Частиною першою ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4)Інші обставини, що мають істотне значення.
За змістом ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Врахувавши стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, витрати на утримання дитини та інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, суд відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України визначає аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісяця.
Судові витрати між сторонами розподіляються за правилами ст.88 ЦПК України. Керуючись ст. ст. 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісяця, починаючи з 16 серпня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.
Стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 214 гривень 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повне рішення складено 4 листопада 2012 року.
Суддя Н. Ф. Теремецька