Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-3912/ 12 р. Головуючий у 1 інстанції: Білоусова О.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.

Суддів: Подліянової Г.С.

ОСОБА_2

При секретарі: Карацюпі О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині.

ВСТАНОВИЛА :

В листопаді 2011 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить визнати за нею право власності на 9/80 частин жилого будинку № 66 по вул. Толстого в м. Бердянську та 9/80 частин земельної ділянки за цією адресою в порядку спадкування за законом обовязкової частки в спадщині..

В позові зазначила, що відповідач ОСОБА_3 є її рідною сестрою. Їх мати ОСОБА_5 померла 12 липня 2009 року. До смерті мати склала заповіт, яким залишила все своє майно відповідачці, а 11.05.2009 року за побутовим договором дарування вона подарувала належні їй на праві власності 9/20 частин жилого будинку та 9/20 частин земельної ділянки по вул. Толстого,66 в м. Бердянську Запорізької області сестрі ОСОБА_3

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 19.08.2009 року позовні вимоги сестри про визнання договору дарування дійсним та визнання права власності на частину жилого будинку та земельної ділянки були повністю задоволені, але ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23.11.2010 року рішення Бердянського міськрайонного суду від 19.08.2009 року скасовано та ухвалене нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування дійсним, визнання права власності на частину жилого будинку та земельної ділянки відмовлено та поновлено запис про реєстрацію права власності на зазначену частину будинку за матір'ю - ОСОБА_5.

Як спадкоємець першої черги по закону, в передбачений законом строк, вона звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті матері в Бердянську державну нотаріальну контору, але свідоцтва про право на спадщину за законом не одержала, так як оригіналу свідоцтва про право на спадщину від 22.03. 2002 pоку, а також будинкова книга відсутні, про що свідчить постанова державного нотаріуса від 23.11. 2011 року № 5514.

На день смерті матері вона була непрацездатною, так як мала інвалідність спочатку другої, а в подальшому третьої групи, про що свідчить медична довідка, та пенсійне посвідчення серії АБ №807991. Окрім неї та сестри, інших спадкоємців після смерті матері немає, батько помер 21.12.2008 року.

Посилаючись на ст.ст. 1261, 1220, 1221, 1241, 1261 ЦК України, просить позов задовольнити визнати за нею право власності на 9/80 частин жилого будинку та 9/80 частин земельної ділянки обовязкової частки у спадщині..

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 червня 2012 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4, право власності на 9/80 частин жилого будинку № 66 по вул. Толстого в м. Бердянську Запорізької області та 9/80 частин земельної ділянки за цієї адресою в порядку спадкування за законом обов'язкової частки в спадщині.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду в частині визнання права власності за ОСОБА_4 на 9/80 частин жилого будинку в порядку спадкування за законом (обовязкової частки) у спадщині, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в цій частині та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції перевіряється в частині задоволення позову про визнання за ОСОБА_4 права власності на 9/80 частин жилого будинку № 66 по вул.. Толстого в м. Бердянську в порядку спадкування за законом обовязкової частки в спадщині. В іншій частині рішення суду не перевіряється, оскільки не є предметом апеляційного оскарження.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання права власності на 9/80 частин жилого будинку № 66 по вул.. Толстого в м. Бердянську Запорізької області в порядку спадкування за законом обовязкової частки в спадщині, районний суду виходив з того, що спадкодавцю ОСОБА_5 належало на праві власності 9/20 частин спірного будинку, отже зазначена частина будинку входить до складу спадщини, а оскільки позивачка ОСОБА_4 є дочкою померлої ОСОБА_5, на день смерті останньої була інвалідом третьої групи, тому відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту..

З таким висновком суду першої інстанції можна погодитися виходячи з наступного.

Судом установлено, що 12 липня 2009 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 10).

За своє життя 23.06.2006 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповідала відповідачці ОСОБА_3 все своє майно, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру та постановою нотаріуса № 5514 від 24.11.2011 року ( а.с. 6, а.с. 45-49).

Згідно інформації Бердянської державної нотаріальної контори № 269/02-14 від 23.01.2012 року, після смерті ОСОБА_5 в нотаріальну контору, в установлений законом строк, з заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Свідоцтво про право на спадщину не видавалося ( а.с. 44).

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є дітьми ( дочки) спадкодавця ОСОБА_5, що не оспорювалося в суді першої та апеляційної інстанції.

ОСОБА_4 на час смерті ОСОБА_5 була інвалідом 111 групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії АБ № 807991 ( а.с. 11), що відповідно до ст. 1241 ЦК України дає їй право на спадкування, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом ( обовязкова частка).

Окрім позивачки ОСОБА_4 та відповідачки ОСОБА_3 інших спадкоємців після смерті ОСОБА_5 не має.

Постановою державного нотаріуса від 24. 11. 2011 року ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_5, оскільки нею не надано правовстановлюючого документу на будинок та будинкову книгу (а.с. 6).

Відповідно до довідки КП БТІ Бердянської міської ради № 162 від 26.01.2012 року право власності на 9/20 частин спірного будинку зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 22.03.2002 року (а.с. 5, а.с. 43).

Суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, надані докази, вимоги закону і прийшов до обґрунтованого висновку щодо задоволення позову ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги про те, що та частина будинку, якою користувалася ОСОБА_5, а саме одноповерхова прибудова « А1» знищена, а на місті зруйнованої частини жилого будинку № 66 по вул.. Толстого в м. Бердянську ОСОБА_3 збудувала двоповерхову житлову прибудову « А2», а тому право власності ОСОБА_5 на 9/20 частин спірного будинку припинено, не заслуговують на увагу, оскільки з свідоцтва про право спадщину за законом від 22.03.2002 року вбачається, що ОСОБА_5 видано свідоцтво на спадкове майно, а саме на 9/20 частин жилого будинку, що знаходиться в м. Бердянську, по вул.. Толстого № 66, що знаходиться на земельній ділянці площею 753,0кв.м. На зазначеній земельній ділянці знаходиться один шлакоблочний, личкований цеглою жилий будинок, жилою площею 48. 5 кв. м в плані літерою « А», сіни, ганок зазначені літерою «а», жила прибудова саманна, личкована цеглою, зазначена в плані літерою « А1»( а.с. 5).

Інша частина будинку належала співвласнику ОСОБА_6

Отже, будинок в плані літерою « А», з жилою прибудовою літера « А1» належав на праві спільної часткової власності двом співвласникам ОСОБА_5 та ОСОБА_6

З технічного паспорту на жилий будинок № 66 по вул.. Толстого в м. Бердянську, який був виготовлений 15.03.2007 року, та власниками якого зазначено ОСОБА_5 9/20 частин і ОСОБА_6 11/20 частин вбачається, що жилий будинок складається з літери «А», а, а1, а2 , який побудований в 1990 році і жилої прибудови літера « А2», яка побудована у 2005 році (а.с. 30-33).

Відповідно до ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Отже, доводи апелянта про те, що прибудова літера « А1» була знищена, а тому право власності ОСОБА_5 на 9/20 частин спірного будинку припинено, не відповідають фактичним обставинам справи, вимогам закону, оскільки зазначена прибудова « А1»є приналежністю будинку « А», а ОСОБА_5, відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 22.03.2002 року, отримала в спадщину 9/20 частин саме жилого будинку, зазначеного в плані літерою « А», який також значиться в технічному паспорті від 15.03.2007 року під цією самою літерою « А», як жилий будинок., право власності на який було зареєстровано за ОСОБА_5 в КП БТІ Бердянської міської ради.

Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо поділу спірного будинку між співвласниками ОСОБА_5 та ОСОБА_6, і що саме ОСОБА_5 було виділено на 9/20 частин зазначеного будинку жилу прибудова « А1».

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що судом повно і всебічно зясовані обставини справи, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору не порушені, застосовані правильно, ухвалено законне і обгрунтоване рішення, а інші доводи апеляційної скарги є неспроможними та необґрунтованими і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 червня 2012 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: