АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/839/2012 Номер провадження 22-ц/1690/839/2012Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

13 березня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Хіль Л.М., суддів: Мартєва С.Ю., Чічіля В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2011 року у справі за позовом

ПАТ « УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

та за зустрічним позовом

ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору недійсним ,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2011 року -позовні вимоги Публічного акціонерного товаристаалєУкрСиббанк» задоволено. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_2, у звязку з чим подав на нього апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом винесено незаконне рішення, яке порушує норми матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що між ним та Банком було укладено договір про надання споживчого кредиту, проте вказаний договір суперечить вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», а саме його ст. 11 абз. З ч. 1, ч. 4, 8 та ч.І ст. 203 ЦПК України.

Також апелянт вказує, що кредитний договір прямо суперечить вимогам ч. 4 ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ч.2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

ОСОБА_2 вказує на те, що договір про надання споживчого кредиту № 0 не відповідає вимогам ст. 203 ЦПК України, а том7 в сил7 положення ст. 215 ЦПК України є недійсним.

З урахуванням викладеного просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» та задовольнити його зустрічні позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.І ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та не заперечується сторонами по справі, що 21 березня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 26 000 долари США (що еквівалентно 1 313 000 грн. за курсом НБУ на день укладення договору), з кінцевим терміном повернення 21 березня 2029 року та сплатою відсотків у розмірі 12,4 % річних.

Банк взяті на себе зобовязання за договором про надання кредиту виконав та надав відповідачу кредитні кошти в сумі обумовленій договором .

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного

коп., яка складається з: заборгованості за простроченим кредитом 542, 80 долари США (що ПО курсу НБУ становить 4 314 грн. 01 коп.) та заборгованість за простроченими процентами 4 085, 79 доларів СІЛА (що по курсу НБУУ становить 38 194, 98 грн.).

Відповідно до вимог п. 4. 1 кредитного договору нарахована пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 2 191, 67 грн. та за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 7 171, 03 грн.

З урахуванням викладеного місцевий суд прийшов до вірного висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку заборгованості по кредитному договору № 0 від 21 березня 2008 року у розмірі 51 871 грн. 69 коп.

¦ Також суд вірно визначив, що крім суми заборгованості та нарахованої пені з відповідача на користь позивача, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати у розмірі 638 грн. 72 коп.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору недійсним місцевий суд прийшов до правильного висновку, що останні задоволенню не підлягають з наступних підстав.

; Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльністю» встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України,

шативно - правовими актами Національного банку України та угодами творами) між клієнтом та банком.

Статтями 626, 627, 629 ЦК України встановлено, що договором є ювленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або шення цивільних прав та обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні іов договору з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного юнодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як вбачається з кредитного договору та не заперечується ОСОБА_2 валютою ¦кредитування, як і валютою повернення кредиту є долар СІНА.

Суд вірно не прийняв до уваги твердження позивача ОСОБА_2 в |®бгрунтування позовних вимог щодо укладання кредитного договору з ?визначенням валюти долара СІЛА, а не гривні, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 524 ЦК України дійсно передбачено вираження зобовязання ® національній валюті України.

Частина 1 ст. 533 ЦК України також регулює виконання грошового зобовязання в гривнях.

В той же час, ч.2 ст. 524 та ч.2 533 ЦК України передбачено, що сторони |. можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Якщо у | зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. цю до сгатгі 36

нншпии курс гривні до іноземних валют-вет-ановлюеться Національним Банком ШИН;

8 Декрету

Міністрів України Про систему валютіюго регулювашш та валютного контролю , встановлюються Національним Банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Згідно Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 12 листопада 2003 року № 496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долару СІЛА, установлюється щоденно.

Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату.

. ' 3 викладеного вбачається, що незмінність курсу гривні до іноземних валют

законодавчо не закріплена.

тггннП Таким чином, укладаючи спірний кредитний договір в іноземній валюті, і сторони приймали на себе певні ризики, на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь -яких законних підстав вважати, що і зміна встановленого валютного курсу не настане.

пр : Позивачем ОСОБА_2 не доведено, що при укладенні кредитного договору в іноземній валюті та беручи на себе певні зобовязання, він не міг усвідомлюващ. що курс національної валюти по відношенню до долара СІЛА не є незмінним та враховувати підвищений валютний ризик за таким кредитом, оскільки

твердження не ґрунтуються на вимогах закону, законодавчо стабільність ку; гривні до іноземних валют не закріплена.

Виходячи із змісту статей 1046, 1054 ЦК України відповідальність валютні ризики лежить саме на позичальнику.

Щодо посилань позивача ОСОБА_2 на відсутність у Банку індивідуальні ліцензії на здійснення кредитування в іноземній валюті на час укладаї кредитного договору, то суд вірно виходив з того, що відповідно до ст. 5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі генеральної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього ж Декрету.

Відповідно до п.2.3. Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, що затверджене Постановою Правління НБУ № 275 від 17.07.2001 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 21 серпня 2001 р. за № 730/5921) за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями та мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті.

Щодо вимог підпункту "в" п. 4 ст. 5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» , який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то на сьогодні законодавець не визначив межі термінів і сум надання або одержання

1ідцрв.щзк.)гдо'.п. 1.5 Положення про порядок видачі-ПБУ індивідуальних

-іноземної валют

), № 483,

використання іноземної валюти як засобу платежу без індивідуальної ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку на здійснення яких Національний банк видав банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями).

За відсутності нормативних умов для застосування індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій, єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами статті 5 Декрету КМУ є наявність у- банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку.

Представник відповідача надав суду докази в підтвердження наявності у ПАТ «УкрСиббанк» банківської ліцензії № 75 від 24 грудня 2001року за номером 57 на

За таких обставин, посилання позивача щодо обовязкової наявності на момент укладення кредитного договору індивідуальних ліцензій у сторін є безпідставною.

Пунктом 7.8 кредитного договору встановлено, що договір встановлюється з дати його укладення (дати підписання договору сторонами) до повного повернення банку всієї суми кредиту за договором та повного погашення плати за кредит і неустойку , у разі її нарахування. Вказаний пункт містить порядок припинення договору, а тому посилання ОСОБА_2 на відсутність істотних умов в договорі є безпідставними.

При збільшенні розміру відсоткової ставки чи вчиненні інших дій, ОСОБА_2 не позбавлений права звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

В порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України ОСОБА_2 не надано доказів, які б слугували підставою для задоволення його позовних вимог.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2

13 березня 2012 року в засідання суду апеляційної інстанції надано заяву ОСОБА_2 про перенесення розгляду справи на іншу дату у звязку з хворобою останнього.

До заяви надано ксерокопію виписки, проте будь - яких відомостей (відміток), які б підтверджували її відношення саме до ОСОБА_2 не встановлено, виписка належним чином не завірена.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про -ц відкладення на інший.день,

ти

моіли призвести до'зміни чи скасування 02 грудня 2011 року не встановлено.

Підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ, 307, 308, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: