Справа №1490/4100/12 10.09.2012 10.09.2012 10.09.2012
Справа №22-ц1490/2755/12 Головуючий у І інстанції Павлова Ж.П.
Категорія 27 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 вересня 2012 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Серебрякової Т.В. та Локтіонової О.В.,

із секретарем судового засідання Дубовою К.В.,

з участю:

представника позивача за первісним позовом ОСОБА_2,

представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_3,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2012 року по цивільній справі за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_4, третя особа публічне акціонерне товариство «Кредобанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (далі Банк) та товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (далі ТОВ «Кредекс Фінанс») про визнання договору відступлення права вимоги недійсним, -

у с т а н о в и л а :

25 червня 2011 року ТОВ «Кредекс Фінанс» предявив до ОСОБА_4 зазначений первісний позов, який обґрунтував наступним.

31 травня 2005 року АТ «Кредит Банк» (Україна) в простій письмовій формі уклав з ОСОБА_4 кредитний договір № А010001, за умовами якого надав, а позичальник взяв і використав для здійснення часткової оплати за договором купівлі-продажу автомобіля марки SKODA, моделі OKTAVIA, грошові кошти у розмірі 18 224,54 доларів США під зворотне зобовязання останнього повернути їх частинами до 30 травня 2012 року зі щомісячною сплатою процентів за користування ними, виходячи з процентної ставки 14 % річних. Порушення умов кредитного договору, давало Банку право на відшкодування збитків, в тому числі й упущеної вигоди, а також право нараховувати пеню в розмірі подвійної процентної ставки за даним договором, тобто 28%, але не менше однієї гривні за кожний день прострочення, і вимагати від позичальника дострокового виконання боргового зобовязання.

В той же день, на забезпечення виконання кредитного зобовязання, між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за яким, останній передав у заставу придбаний за кредитні гроші автомобіль, заставною вартістю 95 904,90 гривень.

Взяті на себе зобовязання Банк виконав у повному обсязі, в той час як позичальник, проводив виплати нерегулярно, у звязку з цим станом на 23 травня 2011 рік виникла заборгованість в розмірі 86 424 гривень 27 копійок.

Не змінили його позадоговірної поведінки неодноразові нагадування та вимоги Банку про необхідність виконання зобовязання у повному обсязі.

06 жовтня 2010 року між надавачем кредиту, який на той час змінив назву на Публічне акціонерне товариство «Кредобанк», та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги. Згідно нього ПАТ «Кредобанк» уступив, а ТОВ «Кредекс Фінанс» прийняв право вимоги до ОСОБА_4 в зобовязаннях, що витікали з кредитного договору № А010001 від 31 травня 2005 року, відповідно додатку № 7 до договору відступлення, та договору застави.

У звязку із цим, ТОВ «Кредекс Фінанс» просило стягнути з ОСОБА_4 на його користь :

●74 434,54 гривні заборгованості зі сплати тіла кредиту;

●11 149,73 гривні нарахованих, але несплачених процентів;

●840 гривень несплаченої комісії;

●5 531,15 гривні інфляційних втрат;

●16 153,92 гривні загальна сума пені; а всього 108 109 гривні 34 копійки.

23 січня 2012 року ТОВ «Кредекс Фінанс» збільшило позовні вимоги і остаточно просило стягнути з ОСОБА_4 на його користь:

●74 434,54 гривні заборгованості зі сплати тіла кредиту;

●11 149,73 гривні нарахованих, але несплачених процентів;

●840 гривень несплаченої комісії;

●3 480,65 гривень 3 % річних за прострочку виконання зобовязання;

●26 320,33 гривні пені, а всього 116 225 гривень 25 копійок.

8 лютого 2012 року ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_3 подав зустрічну позовну заяву до ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 06 жовтня 2010 року, в частині, що стосується даного кредитного договору, з підстави порушення ним публічного порядку, зокрема, порядку збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації щодо особи позивача за зустрічним позовом без його на те згоди.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2012 року позов ТОВ «Кредекс Фінанс» задоволено повністю та вирішено питання про розподіл судових витрат, в задоволенні зустрічної позовної заяви відмовлено за її безпідставністю.

Представник ОСОБА_4Г ОСОБА_3 подав на це рішення апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, і ухвалити нове рішення про відмову у позові, а зустрічну позовну заяву задовольнити.

В обґрунтування скарги посилався на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та положенням чинного цивільного законодавства.

Апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржене рішення суду І інстанції в частині вирішення первісного позову скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення про його часткове задоволення. В іншій частині рішення залишити без зміни.

Так, задовольняючи первісний позов, районний суд виходив з того, що після укладення договору відступлення права вимоги - ТОВ «Кредекс Фінанси» фактично став стороною кредитного договору, а тому до нього перейшли усі права кредитодавця і він може вимагати як відступлену грошову суму, так і інші платежі, передбачені кредитним договором.

Відмовляючи у зустрічному позові, суд вважав, що з названої позивачем за зустрічним позовом підстави договір відступлення не може бути визнаний недійсним, оскільки така підстава є недоведеною.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у повній мірі погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом І інстанції за зустрічним позовом, його висновки щодо процесуальної долі зустрічного позову вважає вірними, обґрунтованими й законними.

В той же час, колегія вважає, що первісний позов вирішено не у відповідності з вимогами чинного цивільного законодавства.

В силу ст. ст. 512 516 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

З системного аналізу зазначених норм слідує висновок про те, що за договором відступлення права вимоги новий кредитор не стає стороною кредитного зобовязання, до нього переходить лише право вимагати від боржника виконання зобовязання у відступленому розмірі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Крім того, до таких правовідносин застосовують положення ст. 625 ЦК України, щодо стягнення збитків від інфляції та 3% річних за прострочку виконання грошового зобовязання.

Як вбачається з копії договору відступлення права вимоги від 06 жовтня 2010 року та та додатку № 7 до нього (а.с. 72-79), попередній кредитор відступив новому кредиторові право вимагати від боржника сплату грошової суми розміром 86 424 гривні 27 копійок. Право на стягнення пені, за період після укладення договору відступлення, передбачено не було.

За такого, суд зобовязаний був стягнути з відповідача за первісним позовом на користь позивача відступлену суму у розмірі 86 424 гривні 27 копійок та 3 480 гривень 65 копійок 3 % річних за прострочку виконання грошового зобовязання.

Втрати від інфляції стягненню не підлягали, оскільки в уточненій позовній заяві позивач (а.с. - 55) на такій вимозі не наполягав.

Не підлягала до стягнення і пеня, яку нарахувало ТОВ «Кредекс Фінанс», помилково вважаючи, що воно прийняло на себе і право на таке нарахування.

У звязку з виписаним, допущену районним судом помилку слід виправити рішенням апеляційного суду. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача за первісним позовом на користь позивача слід стягнути витрати того на оплату судових витрат.

В той же час, рішення суду в частині вирішення зустрічного позову є вірним, обґрунтованим і законним.

Укладений між двома юридичними особами договір відступлення у повній мірі відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, а тому з названої ОСОБА_4 підстави не міг бути визнаний недійсним, та ще й за позовом особи, яка не була його учасником.

Стосовно ж посилання особи, яка подала апеляційну скаргу, на те, що збирання, зберігання, використання та поширення договором конфіденціальної інформації про особу боржника, фактично робить договір уступки права вимоги нікчемним, то воно не може слугувати скасуванню рішення в частині вирішення зустрічного позову, оскільки інформація надається добровільно самим позичальником, в межах визначених ним самим при укладені кредитного договору. За наявності в чинному законодавстві норми про відступлення права вимоги, особа, яка вступає в зобовязанні правовідносини фактично зголошується на те, що до нового кредитора разом з правом вимоги може перейти й інформація щодо особи боржника, в обсязі необхідно для реалізації такого права. Інше б повністю невілювало названу норму.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду Миколаївської області від 06 серпня 2012 року в частині вирішення первісного позову скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову ТОВ «Кредекс Фінанс».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» 86 424 гривні 27 копійок, заборгованих за кредитним договором № А010001 від 31 травня 2005 року, 3 480 гривень 65 копійок 3 % річних за прострочку виконання грошового зобовязання, 1 282 гривні 25 копійок судових витрат, а всього 91 187 гривень 17 копійок.

В задоволенні решти вимог ТОВ «Кредекс Фінанс» відмовити за їх безпідставністю.

Рішення в частині вирішення зустрічного позову залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: