Справа № 2315/858/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2012 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Манька М.В.,

при секретарі Сухомудренко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, стягувач - ОСОБА_2,

встановив:

Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 10 листопада 2010 року у справі за заявою Смілянського міжрайонного прокурора в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_2, ОСОБА_1 оголошено померлим.

Постановою державного виконавця ВДВС Шполянського районного управління юстиції від 22 червня 2011 року виконавче провадження № 4295089 з примусового виконання виконавчого листа № АО-125, виданого 18 липня 1997 року Смілянським міським судом Черкаської області, закінчено на підставі п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 липня 2011 року у цивільній справі № 2-о-101/11скасовано рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 листопада 2010 року у справі № 2-0-144/10, де ОСОБА_1 оголошено померлим, оскільки він з 26 жовтня 2010 року по 4 квітня 2011 року проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 і працював у ТОВ «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат».

19 січня 2012 року постановою головного державного виконавця ВДВС Шполянського РУЮ відкрито виконавче провадження № 30747698 з виконання виконавчого листа № 125АО, виданого 18 липня 1997 року Смілянським міським судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі ? частини усіх видів його заробітку на утримання неповнолітньої дитини.

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою, в якій просить визнати поважною причину пропуску ним строку подання скарги на постанову виконавця ВДВС Шполянського РУЮ Черкаської області від 19 січня 2012 року про відкриття виконавчого провадження № 30747698, визнати неправомірною та скасувати вказану постанову головного державного виконавця ВДВС.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до п. 3 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі оголошення померлим боржника сторони виконавчого провадження, якщо виконання його обовязків у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; згідно з ч.1 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом, та п.8 ч.1 ст.26 цього-ж Закону, відповідно до якого державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

ОСОБА_2 в письмовій заяві просить суд відмовити скаржнику в задоволенні його скарги, оскільки ОСОБА_1 є батьком сина ОСОБА_4 та повинен сплачувати аліменти на його утримання.

Головний державний виконавець ВДВС Шполянського РУЮ в запереченні вказав, що скарга ОСОБА_1 є безпідставною, а боржник своїми скаргами перешкоджає стягненню аліментів на утримання дитини та навмисно затягує процес примусового виконання рішення суду, чим позбавляє свою дитину засобів до існування.

Скарга на дії головного державного виконавця задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з положенням ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Посилання скаржника на п. 3 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» вірне, але лише в тому випадку, коли є рішення суду про оголошення померлим боржника. В даному випадку рішення суду про оголошення ОСОБА_1 померлим, скасовано рішенням Смілянського міськрайонного суду 25 липня 2011 року. Оскільки боржник є живим, підстав закінчити виконавче провадження у державного виконавця немає. З цих-же підстав посилання скаржника на ч.1 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» помилкове.

Головний державний виконавець відділу ДВС Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області на законних підставах виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 30747698 від 19 січня 2012 року і ніяких порушень в його діях суд не вбачає.

Інших доказів, які б свідчили про незаконність дій головного державного виконавця чи порушення прав та свобод скаржника, ОСОБА_1 не надав та судом під час розгляду скарги не здобуто.

Враховуючи, що державний виконавець приймав рішення відповідно до закону та в межах своїх повноважень, суд вважає, що права чи свобода скаржника діями головного державного виконавця порушені не були.

Згідно із ст. 70 ЦПК України скаргу ОСОБА_1 подано до суду з дотриманням встановлених строків.

На підставі наведеного, ст. 387 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, стягувач - ОСОБА_2, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Головуючий: М.В.Манько