Справа № 2/0910/727/2011
Провадження № 22ц/0990/253/12
Головуючий у 1 інстанції Бельмега М.В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2012 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Вакарук В.М., Ясеновенко Л.В.

секретаря Юрків І.П.

з участю представника ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь» ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, спортивного клубу одноборств «Беркут» про стягнення заборгованості за договором кредиту, зустрічного позову ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: ОСОБА_5, спортивний клуб одноборств «Беркут» до ПАТ «ОСОБА_2 Русь» про розірвання кредитного договору та реструктуризацію кредитного боргу, з апеляційною скаргою представника ПАТ «ОСОБА_2 Русь» на рішення Косівського районного суду від 21 грудня 2011 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2011 року представник ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь» звернувся із зазначеним позовом в суд, обґрунтувавши його тим, що позичальник ОСОБА_4 та поручителі ОСОБА_5 та спортивний клуб одноборств «Беркут» за укладеним на суму 25000 євро кредитним договором від 16 квітня 2008 року та договорів поруки від 08 квітня 2010 року не виконали його вимоги, у визначений кредитним договором строк та графіком заборгованості не погасили. Тому просили стягнути 28285, 65 євро. Просив стягнути 28285, 65 євро, що станом на 12 травня 2011 року становить 323728, 42 гривень в солідарному порядку.

У жовтні 2011 року ОСОБА_4 звернувся з зустрічною позовною заявою, мотивувавши свої вимоги тим, що підняття відсоткової ставки по кредиту до 16% поставило його у скрутне становище, є незаконним та суперечить нормам цивільного законодавства. Додатковий кредитний договір укладений 13 квітня 2010 року був підписаний ним за ініціативою банку. Зміна відсоткової ставки відбулася без участі поручителів, а тому вони не повинні оплачувати заборгованість за кредитним зобовязанням. Просив стягнути заборгованість в сумі 228444 гривні, як залишок кредиту та відсотки за користування, а щодо стягнення штрафних санкцій по кредиту та відсотках відмовити та реструктуризувати

_______________________________________________________________________________

Справа № 2/0910/727/2011 Головуючий у 1 інстанції Бельмега М.В.

Провадження № 22ц/0990/253/2012 Доповідач Матківський Р.Й.

Категорія 27

залишок боргу строком на 2 роки з щомісячним погашенням боргових зобовязань в сумі 9518, 50 гривень. Збільшення курсу євро до національної валюти мало місце у звязку з впливом світової економічної кризи, внаслідок чого його доходи і можливості значно зменшились, тому дані обставини є істотними та підставою для розірвання кредитного договору відповідно до ст.. 652 ЦК.

Ухвалою від 27 жовтня 2011 року позови обєднані в одне провадження.

Рішенням Косівського районного суду від 21 грудня 2011 року позов ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь» задоволено частково. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та СКО «Беркут» в користь ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь» заборгованість за договором №3273-02-08-2 від 16 квітня 2008 року в сумі 233048, 08 гривень, з яких : 196179,86 гривень в рахунок відшкодування заборгованості по кредиту, 31868, 22 гривні в рахунок відшкодування заборгованості по відсотках та 5000 гривень в рахунок відшкодування пені. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та СКО «Беркут» на користь ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь» 1000,00 грн. оплачених судових витрат. Позов ОСОБА_4 задоволено частково. Розірвано кредитний договір №3273-02-08-2 від 16 квітня 2008 року, укладений між ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь» та ОСОБА_4 Реструктуризовано залишок заборгованості по кредитному договору №3273-02-08-2 від 16 квітня 2008 року в сумі 233048, 08 гривень строком на 1 рік з щомісячним погашенням боргових зобовязань в сумі 19420, 67 гривень.

На дане рішення представник ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь» подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про повне задоволення їх позовних вимог, а позовні вимоги ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Апелянт зазначає, що рішення суду є необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, оскільки підстави розірвання договору та реструктуризації заборгованості по цьому договору відповідно до ст. 652 ЦК України відсутні. Зростання курсу іноземної валюти не є підставою для розірвання договору, оскільки позичальник міг перебачити в момент укладення договору зміну курсу гривні, виходячи з динаміки зміни курсів валют. Суд безпідставно зменшив нараховану заборгованість за кредитним договором, яка підтверджувалась розрахунком, при цьому не керувався відповідними нормами права, а постановив рішення на власний розсуд.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта яка вимоги скарги підтримала, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково первісний та зустрічний позови, суд першої інстанції виходив з того, що нараховану пеню за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту слід зменшити через складне матеріальне становище позичальника, а укладений кредитний договір із позичальником підлягає розірванню через зміну істотних обставин, а саме зростання курсу євро, а заборгованість, яка нарахована Банком на час звернення з позовом в суд, реструктуризації.

Суд першої інстанції задоволив позовні вимоги Банку про стягнення основної заборгованості та відсотків на час звернення в суд по курсу до національної валюти на день ухвалення рішення і ніхто із сторін рішення в цій частині не оскаржує.

Однак, задовольняючи позов ОСОБА_4 до ПАТ «ОСОБА_2 Русь» про розірвання кредитного договору та реструктуризацію кредитного боргу, стягнення на користь ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь» тільки 1000 гривень судових витрат суд неповно зясував обставини справи, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для його скасування та ухвалення в цій частині нового рішення.

За загальними правилами ст. ст. 526, 546 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець), зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальника зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 16 квітня 2008 року між АБ «ОСОБА_2 Русь» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №3273-02-08-2 строком до 15 квітня 2011 року та відсотковою ставкою по кредиту у розмірі 15% річних. 13 квітня 2010 року додатковою угодою внесено зміни до кредитного договору та відсоткову ставку встановлено в розмірі 16% річних.

З розрахунку заборгованості по кредиту і відсотках вбачається, що ОСОБА_4 з травня 2010 року перестав сплачувати відсотки за користування кредитом (а.с. 13). Згідно письмових повідомлень Банку позичальник та поручителі заборгованість по кредиту не погашали.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України).

Отже, позичальник та поручителі зобовязані виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання.

Суд першої інстанції повинен був звернути увагу на той факт, що вимагаючи розірвання договору на підставі зміни обстави, позивач з врахуванням положень процесуального законодавства щодо обовязку доказування повинен був довести впевненість у момент укладення договору в тому, що така зміна не настане.

Отже, з суті кредитного договору та вимог ст. 652 ЦК України випливає, що зміна економічної ситуації та факт коливання курсу іноземної валюти стосовно національної валюти України є комерційним ризиком позичальника, а тому не можуть бути підставами для розірвання кредитного договору або для невиконання зобовязань за кредитним договором, тому суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку про часткове задоволення вимог банку. Крім того, реструктуризація боргу не передбачена законом, який регулює дані правовідносини чи укладеним кредитним договором, а тому колегія суддів вважає ці вимоги ОСОБА_4 безпідставними.

Щодо стягнення судових витрат, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неправильно визначив суму судових витрат, яка підлягає сплаті.

Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем при зверненні з позовом сплачено максимальну суму судового збору, стягнення на користь позивача проведено в сумі 233048, 08 гривень, тому суд повинен був повернути позивачу сплачений розмір судового збору не менше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК розмір неустойки повинен бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд першої інстанції зменшив розмір неустойки, враховуючи обставини які мають значення для справи, стягнув суму заборгованості в розрахунку до національної валюти на день постановлення рішення, зазначивши про це в рішенні, тому апелянт безпідставно зазначає в скарзі, що суд при вирішенні цих питань не керувався нормами права.

Керуючись ст. ст. 218, 307, 309, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ «ОСОБА_2 Русь» задовольнити частково.

Рішення Косівського районного суду від 21 грудня 2011 року в частині часткового задоволення позову ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: ОСОБА_5, спортивний клуб одноборств «Беркут» до ПАТ «ОСОБА_2 Русь» про розірвання кредитного договору та реструктуризацію кредитного боргу, стягнення на користь ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь» 1000 гривень судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення. Відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору та реструктуризацію боргу.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, спортивного клубу одноборств «Беркут» на користь ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь» 1820 гривень судових витрат.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді В.М. Вакарук

ОСОБА_6