Справа № 2-469/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2012 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді: Мазай Н.В.

при секретарі: Мусіч Ю.М.

сторони : не з»явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Монастирищенського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства,

в с т а н о в и в :

Позивач 15.10.2012 року звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, посилаючись на те, що 21.10.1999 року помер її чоловік ОСОБА_4, що проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті чоловіка залишиось спадкове майно: автомашина, житловий будинок, присадибна земельна ділянка. Спадкоємцями майна померлого І черги за законом є вона, як дружина та дочка ОСОБА_2, яка спадщини не прийняла. Спадщину вона фактично прийняла, а саме проживала з померлим однією сім»єю, вели спільне господарство, зберігала документи на спадкове майно. 26.05.2000 року вона отримала у Монастирищенській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину автомашини за законом та свідоцтво про право власності на Ѕ частину автомашини, а 20.05.2003 року вона отримала у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину будинку і на Ѕ частину будинку видано свідоцтво про право власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на присадибну земельну ділянку у нотаріальній конторі, вона не може, так як нею загублений Державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР № 12-15-113. Дублікатів Державних актів на право власності на землю відділ Держкомзему у Монастирищенському районі на умерших не видає. Визнання права власності на присадибну земельну ділянку можливе лише у судовому порядку. Просить визнати за нею, право власності на присадибну земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 5100 кв.м., яка розташована в с. Леськове вул. Комсомольська, 66 Монастирищенського району Черкаської області і належала померлому ОСОБА_4, який помер 21 жовтня 1999 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР № 12-15-113, який зареєстрований в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 4 в порядку спадкування за законом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду подала заяву від 06.12.2012 року про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю ( а.с. 49).

Представник позивача ОСОБА_5 ( діє на підставі довіреності № 209 від 08.10.2012 року) в судове засідання не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву від 06.12.2012 року, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність. Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує повністю ( а.с. 50)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На дресу суду подала заяву від 06.12.2012 року відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнає повністю ( а.с. 51).

Представники відповідача ОСОБА_3 сільської ради Монастирищенського району Черкаської області в судове засідання не зявились. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду надали заяву від 01.11.2012 року, відповідно до якої позовні вимоги ОСОБА_1 повністю винають та підтримують ( а.с. 26).

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі і виходить з наступного:

- згідно ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень;

- згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі;

- судом встановлено, що ОСОБА_4, помер 21.10.1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СР № 120282, виданого ОСОБА_3 сільською радою Монастирищенського району Черкаської області 21.10.1999 року (а.с. 14).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Наявність спадкового майна у померлого ОСОБА_4 підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 12-15-113 від 12.06.1997 року (а.с. 15), витягом з технічної документації про нормативну грошу оцінку земельної ділянки № 1311 від 28.09.2012 року (а.с. 16), копією витягу з Поземельної книги про земельну ділянку, витяг № 0000666 від 31.08.2012 року (а.с. 17), довідками № 000345 від 02.10.2012 року та № 000508 від 05.12.2012 року, виданих Відділом Держкомзему у Монастирищенському районі Черкаської області (а.с. 5, 48), довідкою № 2241 від 14.12.2011 року виданою ОСОБА_3 сільською радою Монастирищенського району Черкаської області (а.с. 6).

Відповідно до ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають право власності на землю на підставі цивільно-правових угод чи прийняття спадщини.

За таких обставин, із досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_4 при житті володів, користувався та розпоряджався згаданою земельною ділянкою в с. Леськове Монастирищенського району Черкаської області, площею 0,5100, а отже вона перебувала у його власності, яка припинилась внаслідок його смерті.

Той факт, що позивач у справі ОСОБА_1, приходилась спадкодавцю ОСОБА_4 дружиною, свідчить копія свідоцтва про одруження від 27.11.1957 року, запис № 77, виданого Монастирищенським районним бюро ЗАГС, серія І-ЯР № 306919 (а.с. 13).

Факт прийняття позивачем у встановленому законом порядку спадщини підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 29663308 від 20.02.2012 року, серія УС № 623207 (а.с. 7- 8), довідкою № 506/01-16 від 05.11.2012 року, Монастирищенської державної нотаріальної контори ( а.с. 35), копією свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі за № 935 від 20.05.2003 року ( а.с. 9), копією свідоцтва про право власності, зареєстровано в реєстрі за № 933 від 20.05.2003 року (а.с. 11), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 651923 від 28.05.2003 року ( а.с. 34), довідкою № 538/0214 від 26.11.2012 року виданої Монастирищенською державною нотаріальною конторою ( а.с. 45).

Відповідно до довідки, що видається у зв»язку з оформленням спадкових прав № 2241 від 14 грудня 2011 року, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, крім позивача спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_4, який помер 21.10.1999 року є дочка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, працездатна, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_3. Інших рідних, дітей, братів, сестер, дядьків, тіток, членів сім»ї та інших родичів покійного до шостого ступення споріднення, в тому числі малолітніх та неповнолітніх дітей, а також інших непрацездатних, які б проживали разом з померлим в одному номері, за даними сільської ради, не має (а.с. 6).

Доказів того, що дочка прийняла спадщину після померлого батька чи зверталася до суду з позовом про визначення додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини, суду не надано.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Наказом № 43 від 04.05.1999 року, Державного комітету України по земельних ресурсах (зі змінами та доповненнями) затверджена Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і права постійного користування землею ( в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі п. 5 якої передбачено, що при втраті (псуванні) державного акта на землю власнику або землекористувачу видається відповідний дублікат. Для отримання дубліката власник утраченого (зіпсованого) державного акта на право власності на земельну ділянку письмово звертається до відповідного органу, яким було видано зазначений державний акт. У заяві вказується де, коли і за яких обставин утрачено (зіпсовано) зазначений державний акт. Власник також дає повідомлення про втрату зазначеного державного акта в місцевих засобах масової інформації.

- оголошення про те, що загублений Державний акт на землю, ЧР № 121513, виданий ОСОБА_4, вважати недійсним, міститься в газеті «Зоря»№ 98 (10588) від 10 грудня 2011 року ( а.с. 19).

- згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав;

Враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, позивач має право на спадкування за законом на майно, яке належало спадкодавцю, іншого порядку визнати за нею право власності на земельну ділянку чинним законодавством не передбачено, суд приймає визнання відповідачами позову та виносить рішення про його задоволення.

На підставі викладеного, Наказу № 43 від 04.05.1999 року Державного комітету України по земельних ресурсах (зі змінами та доповненнями) «Про затвердження Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і права постійного користування землею ( в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», ст. 81 Земельного Кодексу України, ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1225 ЦК України та керуючись ст. ст. 3, 5 - 8, 10, 11, 14, 60, 158-159, 169, 174, 197, 213-215, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителькою вул. Аврамівська, 104 с. Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області (паспорт серії НЕ № 281199 виданий 24.09.2002 року Монастирищенським РВУМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний номер знятий) право власності на присадибну земельну ділянку, для ведення особистого підсобного господарства площею 5100 кв.м., яка розташована в с. Леськове по вул. Комсомольська, 66 Монастирищенського району Черкаської області, в порядку спадкування за законом по смерті ОСОБА_4, який помер 21.10.1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 21.10.1999 року, серії І-СР № 120282, виданого Аврмівською сільською радою Монастирищенського району Черкаської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н. В. Мазай