Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.

суддів : Павицької Т.М., Шевчук А.М.,

при секретарі судового засідання Мартинюк І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 лютого 2011 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом. Позивач, на підставі ч.2 ст.405 ЦК України, просив визнати колишню дружину ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом. Зокрема належним йому на праві приватної власності житловим будинком №2 по вул. Північній в селі Гульськ Новоград-Волинського району Житомирської області.

Зазначав, що відповідачка з 2003 року в будинку не проживає без поважних причин, хоча в ньому зареєстрована.

Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 лютого 2011 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом в належному ОСОБА_1 на праві приватної власності житловому будинку №2 по вул.Північній в селі Гульськ, Новоград-Волинського району Житомирської області.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

_________________________________________________________________

Справа №22ц/1981/11 Головуючий у суді 1ї інст. ОСОБА_3

Категорія 44 Суддя - доповідач Заполовський В.Й.

Вказує, що суд не врахував вимог Закону України від 11 січня 2011 року „Про внесення до ст.61 СК України змін щодо обєктів права спільної сумісної власності подружжя, згідно якого обєктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним з подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду.

Оскільки спірний будинок набутий в період їх шлюбу, то він є спільною сумісною власністю її та позивача. Тому позивач безпідставно порушив питання про втрату нею права користування цим будинком.

Разом з тим зазначає, що вона належним чином не була повідомлена судом про час та місце розгляду справи, не отримала копії позовної заяви та була позбавлена надати докази на спростування вимог позивача.

Не врахування судом вищенаведеного, на думку відповідачки, призвело до неправильного вирішення позову.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції вважав, що позивач ОСОБА_1 являється власником всього житлового будинку №2 по вул. Північній в селі Гульськ Новоград-Волинського району Житомирської області, а його колишня дружина відповідачка по справі ОСОБА_2 не проживає в цьому будинку без поважних причин понад один рік, однак продовжує перебувати там на реєстраційному обліку, чим порушує права позивача. А тому наявні підстави передбачені ч.2 ст.405 ЦК України для визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування вказаним житловим будинком.

Проте з таким висновком погодитися не можливо, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 березня 1990 року по 18 квітня 1995 року.

08 квітня 1992 року на підставі рішення виконкому Гульської сільської ради Новоград-Волинського району від 17 березня 1992 року за №11 на сімю ОСОБА_1 з двох чоловік (він та дружина ОСОБА_1Л.), відселену з села Ноздрище Народицького району, згідно акту передачі було передано в особисту власність житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. Північній, 2 в с. Гульськ, Новоград-Волинського району Житомирської області.

Свідоцтво про право власності на даний будинок було видано на імя ОСОБА_1 за спільною заявою сторін.

Зазначені обставини стверджуються свідоцтвом про право власності на житловий будинок, довідкою сільської ради, актом депутата, свідоцтвом про розірвання шлюбу, актом обстеження, актом передачі в особисту власність житлового будинку (а.с.4 - 8, 26, 37).

Ці ж обставини встановлені рішенням апеляційного суду Житомирської області від 03 квітня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок та яким за ОСОБА_2 визнано право власності на Ѕ частину вище зазначеного будинку.

Оскільки ОСОБА_2 являлась і являється власником Ѕ частини спірного житлового будинку, то вимога позивача про визнання її такою, що втратила право користування цим житловим будинком є безпідставною та задоволена судом першої інстанції бути не могла.

У звязку з цим рішення суду відповідно до вимог ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 лютого 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житлом - житловим будинком №2 по вул. Північній в селі Гульськ Новоград-Волинського району Житомирської області.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий Судді