РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2-3395/11

19.01.2012

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

Головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

при секретарі Слива Р.М.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи КП «Єдиний розрахунковий центр м.Сєвєродонецька», відділення громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Сєвєродонецького МВ УМВС України в Луганській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, треті особи КП «Єдиний розрахунковий центр м.Сєвєродонецька», відділення громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Сєвєродонецького МВ УМВС України в Луганській області.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що в грудні 1979 року позивач ОСОБА_1 отримав 4 кімнатну квартиру на 7 осіб за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 13/154, що підтверджується копією контрольного талону до ордеру № 468 «н» від 27.12.1979 року. Відповідач по справі ОСОБА_4 вселився до вищезазначеної квартири в квітні 1980 року, як син позивача. Відповідач з 2003 року в квартирі за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 13/154, не проживає, що підтверджується актом перевірки паспортного режиму від 12.09.2011 року. Відповідач не підтримує жодних стосунків з сімєю, не цікавиться житлом, не приймає участі у ремонті, не оплачує комунальні послуги. Тому позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1, з наступним зняттям з реєстраційного обліку.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_4 це її рідний брат, який жив в спірній квартирі за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 13/154, в період з 1979 року до 2003 року, а потім зібрав частину своїх речей та пішов з квартири жити до своєї співмешканки, а згодом забрав усі свої речі з спірної квартири і більше до квартири не повертався. З квартири брат пішов сам, ніхто його не виганяв. В квартирі залишився лише старий светр брата. Знайомі бачили його в м. Сєвєродонецьку, але до квартири він не приходить. Ніяких коштів на утримання квартири та оплату комунальних послуг брат не давав. З 2003 року позивачі зробили в спірній квартирі ремонт: поклеїли шпалери, замінили труби, встановили лічильники води. Замки з 2003 року в квартирі не змінювались.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердили доводи викладені в позові, підтримали позицію позивача ОСОБА_5, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, через оголошення у пресі, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» в судове засідання не зявився, проте до початку судового засідання до суду надійшла заява директора КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» ОСОБА_6 про розгляд справи за відсутності представника підприємства.

Представник третьої особи ВГІРФО Сєвєродонецького МВ УМВС України в Луганській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності представника ВГІРФО Сєвєродонецького МВ УМВС України до суду не надходило.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що позивачі це його сусіди, стосунки з ними нормальні. З 1980 року свідок живе в м. Сєвєродонецьку по вул. Новікова, 13/146. Відповідач по справі ОСОБА_4 є родичем позивачів. Свідок знає відповідача, вони вчились в паралельних класах. З 1980 року ОСОБА_4 з жив у квартирі, але останнім часом свідок його не бачив. Коли свідок прийшов з армії в запас в 1996 році, то бачив відповідача в м. Сєвєродонецьку. Останні пів року свідок не бачив відповідача в спірній квартирі, не бачив щоб він виносив сміття, приносив продукти харчування. Чи існував між сторонами конфлікт свідку не відомо.

Позивачі в судовому засіданні не заперечували проти ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, у звязку з чим судом 19.01.2012 року на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справі, вислухавши пояснення позивачів, свідчення свідка, суд встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів, його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що в грудні 1979 року ОСОБА_1 отримав 4 кімнатну квартиру на 7 осіб за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 13/154, що підтверджується копією контрольного талону до ордеру № 468 «н» від 27.12.1979 року.

Згідно довідки № НОМЕР_1 «Житлосервіс «Злагода» від 08.09.2011 року в квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який має склад сімї: дочка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3; дочка - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4; онука - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5; онука - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6; син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7

Відповідно до довідки СГІРФО від 14.10.2011 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_8 за адресою: вул. Новікова, 13/154, з 29.04.1980 року по теперішній час.

Згідно акту КП «Єдиний розрахунковий центр м.Сєвєродонецька» від 12.09.2011 року при перевірці паспортного режиму за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 13/154, комісією КП «ЄРЦС» встановлено, що в квартирі зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4.

При огляді, комісією КП «ЄРЦС» встановлено, та підтверджено опитуванням свідків, що фактично з 2003 року в квартирі мешкають: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_9 більше восьми років, у звязку з чим, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1, підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача зняти ОСОБА_4 з реєстраційного обліку з квартири АДРЕСА_3, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також в містах Києві та Севастополі.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про виселення особи з житлового приміщення є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобовязувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має потреби.

Крім того, відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача зняти ОСОБА_4 з реєстраційного обліку з квартири АДРЕСА_4 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 62, 88, 212, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу ОСОБА_4 не пізніше трьох днів з дня його складання у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення в повному обсязі буде складено протягом пяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Рішення в повному обсязі складено 24.01.2012 року.

Суддя Ж.І. Кордюкова