Справа № 2-581/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2012 року Білоцерківський міськрайоний суд у складі:

головуючого судді Закаблук О. В. ,

при секретарі Чуприна О. С.,

за участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 м.Біла Церква справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи Трушківська сільська рада Білоцерківського району, Білоцерківський районний відділ земельних ресурсів, про визнання державного акту на право власності на землю недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з названим позовом, просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку на ім»я відповідача ОСОБА_5 в с.Трушки по вул.Комарова, мотивуючи тим, що під час виготовлення даного Державного акту були порушені його права як користувача суміжної земельної ділянки, а саме, невірно зазначено межі земельної ділянки, які він не погоджував, а тому він не має можливості розпочати будівництво на своїй земельній ділянці, так як частина наділеної йому земельної ділянки приватизована відповідачем у справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 підтримав заявлені позовні вимоги та суду показав, що на підставі рішення Трушківської сільської ради від 12.06.1992 року йому була надана земельна ділянка із земель вільного присадибного фонду в с.Трушки по вул.Комарова площею 0,12 га для будівництва житлового будинку та господарських будівель. Актом комісії Трушківської сільської ради від 12.06.1992 року названу земельну ділянку було винесено на місцевість в натурі та рішенням Трушківської сільської ради від 13.07.1993 року йому було надано дозвіл на будівництво. Він виготовив план забудови садиби, рішенням Трушківської сільської ради від 11.10.2010 року було надано дозвіл на розробку технічної документації про передачу у власність відведеної йому земельної ділянки та 31.08.2010 року за участю відповідача було встановлено межі земельної ділянки в натурі по вул.Комарова,90-а, однак під час виготовлення технічної документації було виявлено, що частина належної йому земельної ділянки вже приватизована відповідачем у справі ОСОБА_5, а тому вважає що вказаним Державним актом порушено його права як належного користувача земельної ділянки в с.Трушки по вул.Комарова,90-а, просить позов задовольнити, скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5

Представник позивача в судовому засіданні за довіреністю ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та суду пояснив, що під час виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку відповідач ОСОБА_5 невірно проінформувала представників землевпорядної організації про межі її земельної ділянки, внаслідок чого під час приватизації було приватизовано частину земельної ділянки, яка була виділена позивачу під будівництво. Вважає, що строки позовної давності позивачем не пропущені, так як позивач дізнався про порушення своїх прав лише в 2010 році, під час виготовлення технічної документації на приватизацію своєї земельної ділянки.

Представник відповідача за угодою адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, суду показав, що у позивача відсутні будь яків документи про те, що йому у встановленому законом порядку виділена земельна ділянка під будівництво в с.Трушки по вул.Комарова, 90-а, земельна ділянка, яка в 1992 році виділялась позивачу, не виділена в натурі. Земельною ділянкою, яка нібито була виділена позивачу, він не користувався до 2010 року, і сільська рада під час приватизації земельної ділянки ОСОБА_5 не мала належних документів про право користування позивачем земельною ділянкою, а тому Державний акт позивача від 18.12.2006 року видавався на законних підставах, позов до задоволення не підлягає. Позивач в 2010 році звернувся до сільської ради з приводу виділення йому земельної ділянки в натурі, так як з його слів був виготовлений будівельний паспорт, після чого сільською радою вилучався Державний акт на право власності на земельну ділянку відповідачки з метою перерозподілу земельної ділянки, яка вже перебувала у власності ОСОБА_5, внаслідок чого відповідач була змушена звертатись у правоохоронні органи з заявою про протиправне заволодіння її правовстановлюючим документом. Вважає, що позивач пропустив строки позовної давності в три роки зі зверненням до суду про порушення його прав щодо користування земельною ділянкою, так як відповідач використовує свою земельну ділянку вже тридцять років, про те, що позивач мав право на якусь земельну ділянку відповідач не знала, приватизувавши свою ділянку в 2006 році, тоді як про нібито порушення прав позивача він дізнався в 2010 році.

Представник третьої особи, голова Трушківської сільської ради Білоцерківського району ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_4, при вирішенні справи покладається на розсуд суду та суду показав, що він є головою сільської ради протягом шести років та особисто не знайомий з позивачем ОСОБА_4 та йому відомо, що позивач в с.Трушки не проживає та не використовував наділену йому земельну ділянку до 2010 року. Про те, що відповідач ОСОБА_5 приватизувала частину земельної ділянки ОСОБА_4 він дізнався зі звернення самої ОСОБА_6, яка, як вбачається з документів ПП «Обрій», схеми розміщення земельних ділянок, під час приватизації фактично зайняла частину земельної ділянки позивача. Зазначає, що на час виготовлення технічної документації в 2010 -2011 роках йому не було відомо про те, що позивачу ОСОБА_4С була наділена якась земельна ділянка по вул.Комарова,90-а в с.Трушки.

Представники третьої особи , Білоцерківського районного відділу земельних ресурсів, попереджені належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явились, причини неявки суду не повідомили, заперечень щодо позову не надали, а тому суд вважає можливим вирішити справу у відсутність представника названої третьої особи.

Суд, заслухавши представників сторін, третю особу, оглянувши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, який обґрунтовує наступним чином.

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі рішення 25 сесії 4 скликання Трушківської сільської ради від 23.03.3006 року № 25-122 відповідачу у справі ОСОБА_5 була передана у власність земельна ділянка загальною площею 0,3236 га для ведення особистого селянського господарства в с.Трушки по вул.Комарова,56, де вона і проживає. Під час виготовлення Державного акту на право власності на земельну ділянку відповідача ОСОБА_5 серії ЯГ№ 216383, розробки технічної документації, межі земельної ділянки були встановлені в натурі на місцевості, правовстановлюючі документи щодо прав на земельну ділянку по вул.Комарова,90а на позивача ОСОБА_4 в сільській раді були відсутні, земельна ділянка позивачу по вул.Комарова,90-а в с.Трушки в натурі на місцевості не виділялась.

Водночас, рішенням Трушківської сільської ради від 12.06.1992 року мешканцю м.Біла Церква, позивачу у справі ОСОБА_4 була наділена земельна ділянка з земель вільного присадибного фонду в с.Трушки по вул.Комарова площею 0,12га для будівництва будівель та господарських споруд, хоча фактично вільна ділянка малась площею 0,11 га, шириною27м., довжиною 40 м. та межувала з суміжними землекористувачами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Земельна ділянка позивачу в натурі на місцевості не виділялась, позивач зазначену земельну ділянку не використовував, будівництва не здійснював, технічної документації на будівництво житлового будинку не виготовлював до 2010 року, коли звернувся до Трушківської сільської ради, було виготовлено Акт встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі від 21.08.2010 року по вул.Комарова,90, де фактично включено до земельної ділянки ОСОБА_4 частину земельної ділянки ОСОБА_6 яка вже перебувала у власності ОСОБА_5 з 2006 року, вказано довжину земельної ділянки 50,51м., замість наявних 40 м., ширину земельної ділянки зазначено 22,40 м., тобто фактично звужено та подовжено розміри земельної ділянки, яка наділялась ОСОБА_4 за рахунок частини земельної ділянки, яка перебуває у власності відповідача ОСОБА_5 і яка вже була зазначена в акті погодження меж земельної ділянки в натурі як суміжний землекористувач.

На підставі зазначеного акту рішенням 34 сесії 5 скликання від 11.10.2010 року ОСОБА_4 було надано дозвіл на розробку технічної документації про передачу у власність земельної ділянки в с. Трушки по вул.Комарова,90-а для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною орієнтовною площею 0,12 га., однак під час виготовлення технічної документації було виявлено, що частина земельної ділянки перебуває у власності відповідача ОСОБА_5, а тому виник спір про право на земельну ділянку, яка перебуває у власності відповідача, позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним державного акта відповідача, мотивуючи тим, що названим державним актом порушене його право на вільне володіння та користування наділеною йому земельною ділянкою, даний спір підлягає вирішенню судом в порядку цивільного судочинства.

Вищезазначене підтверджується окрім показань позивача, представників сторін та третьої особи, копією паспорта позивача, з якої вбачається, що ОСОБА_4 проживає в м.Біла Церква по пров.Академічний,3 кв.8, станом на 29.06.2005 року був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 в гуртожитку.

Відповідно до рішення Трушківської сільської ради від № 08-82 від 06.08.2003 року відповідачу ОСОБА_5 вирішено передати у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування будинку і споруд, 0,26 га для ведення особистого селенського господарства в с.Трушки по вул.Комарова,56, межі земельної ділянки встановлено та погоджено в натурі із суміжними землекористувачами ОСОБА_7 , ОСОБА_9, ОСОБА_10, причому позивач ОСОБА_4 не вказаний суміжним землекористувачем з відповідачкою. 23.03.2006 року. Рішенням сільської ради № 25-122 від 23.03.2006 року затверджено матеріали інвентаризації і передачі земельних ділянок у власність щодо земельної ділянки відповідача ОСОБА_5 та 18.12.2006 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №216383, в якому позивач ОСОБА_4 не зазначений як суміжний землекористувач.

Згідно рішення Трушківської сільської ради від 12.06.1992 року позивачу наділено з вільного присадибного фонду, акту від 12.06.1992 року позивачу ОСОБА_4 комісією відведено в натурі земельну ділянку по вул.Комарова без номера шириною 27м., довжиною- 40 м., в кількості 0,11 га під забудову, причому земельна ділянка межувала з садибами ОСОБА_7 та ОСОБА_8, відповідач ОСОБА_5 суміжним землекористувачем не зазначена, що також вбачається з витягу з рішення виконавчого комітету Трушківської сільської ради від 13.07.1993 року №7, згідно якого позивачу надавався дозвіл на будівництво по вул.Комарова без номера в с.Трушки. Назване суперечить Акту встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі позивача від 21.08.2010 року, згідно якого позивачу проведено обміри земельної ділянки по вул.Комарова,90 ( а не 90-а), земельна ділянка визначена в розмірах довжиною 50,51 м., шириною 22,40 м., та суміжними землекористувачами зазначено ОСОБА_7 та відповідач ОСОБА_5, що також підтверджено Кадастровим планом земельної ділянки.

Відповідно до рішення № 34-403 34 сесії 5 скликання Трушківської сільської ради від 11.10.2010 року позивачу ОСОБА_4 надано згоду на розробку технічної документації про передачу у власність земельної ділянки орієнтованою площею вже 0,12 га по вул.Комарова,90-а.

Таким чином, аналізуючи надані суду докази в сукупності з обставинами справи, суд прийшов до висновку, що на час виділення у власність земельної ділянки відповідачу ОСОБА_5 були відсутні правовстановлюючі документи на право володіння, користування ОСОБА_4 земельною ділянкою по вул.Комарова,90-а в с.Трушки, а тому у позивача відсутні правові підстави посилатись на порушення його прав відповідачем ОСОБА_5 з посиланням на вимоги ст.ст. 95,152,155 ЗК України як на підставу задоволення вимог щодо порушення прав користування земельною ділянкою, так як правовстановлюючі документи позивача про виділення йому земельної ділянки для будівництва житлового будинку в с.Трушки по вул.Комарова,90-а відсутні, факт належного виділення в натурі, користування позивачем земельною ділянкою в с.Трушки по вул.Комарова,90-а на час виготовлення та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку в судовому засіданні не доведений позивачем, а тому в задоволенні позову слід відмовити, як заявленому безпідставно та необгрунтовано.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що ним використовувалась земельна ділянка по вул.Комарова,90-а в с.Трушки, сплачувався податок на землю та не приймаються до уваги чотири квитанції про сплату земельного податку за 1999-2003 роки, так як в судовому засіданні не встановлено самого факту користування в натурі земельною ділянкою в с.Трушки позивачем, правовстановлюючі документи позивача на право користування земельною ділянкою по вул.Комарова,90-а в с.Трушки суду позивачем не надано.

Крім цього, ст.ст. 152,155 ЗК України, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, встановлено способи захисту прав громадян на захист права власності або землекористування, відповідальність органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за видання актів, які порушують права власників земельних ділянок, тоді як позивач ОСОБА_4 не являвся і власником чи землекористувачем земельної ділянки по вул.Комарова,90-а в с.Трушки, державний акт на право власності на названу земельну ділянку у позивача відсутній, на час отримання оспорюваного державного акту на право власності на земельну ділянку відповідачем ОСОБА_5 позивач не мав правовстановлюючих документів на право належного володіння чи використання земельною ділянкою по вул.Комарова,90-а в с.Трушки Білоцерківського району , в натурі на місцевості земельна ділянка за названою адресою позивачу не виділялась, а тому вимоги щодо усунення порушень прав позивача як землекористувача заявлені всупереч вимогам названих статей закону, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 116 ЗК України, яка регулює правові відносини з приводу підстав набуття права на землю,громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Ст.118 ЗК України, на яку посилається позивач, визначений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, а тому посилання позивача на названі норми закону як на підставу задоволення позовних вимог щодо визнання недійсним державного акту на право власності на землю відповідача безпідставні, задоволенню не підлягають.

Крім цього, відповідач просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності позивачем та відмовити в задоволенні позову за пропуском строків позовної давності, що вважається судом обґрунтованим, так як в судовому засіданні встановлено, що рішення щодо виділення земельної ділянки по вул.Комарова в с.Трушки позивачу ОСОБА_4 приймалось сільською радою в 1992 році, однак позивач не користувався та не виготовлював технічної документації на надану йому земельну ділянку до 2010 року, тобто протягом 18 років, хоча повинен і міг був її використовувати, а тому міг знати про порушення його прав відповідачем ще з 2006 року, часу виготовлення технічної документації, прийняття рішень щодо передачу у власність позивачці земельної ділянки, яку вона використовує постійно, видачі державного акту на право власності на земельну ділянку відповідачу, а тому позивачем пропущений строк позовної давності у три роки, яка встановлена вимогами ст.257 ЦК України і що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог за заявою сторони відповідно до вимог ст.267 ч.3,4 ЦК України.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, на підставі наданих судом доказів в межах заявлених позовних вимог суд прийшов до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_4 щодо необхідності визнання державного акту на право власності на землю ОСОБА_5 недійсним, як такого, що виданий з порушенням його прав, а тому в задоволенні позову слід відмовити, як заявленому всупереч вимогам закону та без достатніх підстав.

Позивач був звільнений від витрат по сплаті судового збору на час подачі позову до суду, а тому названі витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.95,116,118,152,155 Земельного Кодексу України, ст.ст.257,267ЦК України, ст.ст. 60,61,68 СК України та ст.ст.10,60,61,208,209,213, 214,215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи Трушківська сільська рада Білоцерківського району, Білоцерківський районний відділ земельних ресурсів, про визнання державного акту на право власності на землю недійсним,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене через Білоцерківський міськрайонний суд до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з часу його проголошення.

Суддя ОСОБА_11