Справа № 1306/5527/2012
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"27" вересня 2012 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді : Крамара О.В.

при секретарі : Малик О.Я., Матчишин І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

19 червня 2012 року, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 11 червня 1994 року уклала шлюб з ОСОБА_2, який зареєстрували в Летнянській сільській раді Дрогобицького району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 6.

Від даного шлюбу 07 грудня 1994 року в них народилася дочка ОСОБА_3 та 09 березня 2001 року народився син ОСОБА_4.

Подружнє життя в них не склалося з самого початку, вони так і не змогли створити міцної сімґї, виявилося, що вони не зійшлися характерами, у них різні погляди на сімейне життя. Відповідач з часом став зловживати алкогольними напоями, постійні сварки та скандали, бійки, вона з дітьми постійно живе в страху, інколи навіть тікають з дому, крім цього він матеріально сімґю не забезпечує, оскільки працює періодично, бо його звідусіль виганяють, діти його також не цікавлять. Вона просила його не пити, не скандалити, нормально вести себе, але він не рахується з її думкою, не реагує на її прохання, вона неодноразово зверталася в міліцію на його неправомірні дії в сімґї, його попереджали, наказували, але й це позитивного результату не дало. Вона по даний час все терпіла, оскільки намагалася зберегти сімґю, щоб діти не росли без батька, але так продовжувати жити і все це терпіти надалі стало просто неможливо, та вона і діти вже так жити не хочуть.

На даний час їхня сімґя існує лише формально, за цей час вона переконалася в тому, що подальше збереження шлюбу між ними є недоцільним, а тому змушена звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 27.06.2012 року, за клопотанням відповідача сторонам було надано 3 (три) місяці терміну для примирення

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечував щодо розірвання шлюбу.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-СГ № 288168, виданого Летнянською сільською радою Дрогобицького району Львівської області 11.06.1994 року, вбачається, що 11.06.1994 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 уклали шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище "Іванішин".

Згідно ст. 24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Судом на підставі пояснень сторін встановлено, що відносини між ними не склалися, сторони не мають бажання зберегти сім'ю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрату почуттів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату ними почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено.

Враховуючи вищенаведене та

керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.110, 112 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 11.06.1994 року у Летнянській сільській раді Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 6.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишається на прізвищі, обраному під час державної реєстрації шлюбу «Іванішин»

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Крамар О.В.