АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2374/11 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22ц -491 /2165 / 12 ОСОБА_1
Категорія № 53 (4) Доповідач -Карнаух В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Карнаух В.В.,

суддів: Братіщевої Л.А. Остапенко В.О.,

при секретарі: Бадалян Н.О.,

за участю: представників позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні компенсації за дні невикористаної відпустки , -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2011 року позивач ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні , компенсації за дні невикористаної відпустки.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона працювала продавцем у відповідача, який є приватним підприємцем з 27.09.2009 року по 13.11.2009 рік. При звільненні відповідач не провів з нею розрахунок, заборгованість по заробітній платі на момент звільнення становить 485 грн. 06 коп.

Після уточнення позовних вимог просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_5 на її користь : грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за період з 27.09.2009 р. по 01.11.2009 р. у сумі 60,60 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 02.11.2009 р. по 30.05.2012 р. у сумі 33 828,54 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2012 року позовні вимоги задовольнити частково. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 60,60 грн. в рахунок компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі - 2 425 ,30 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Зокрема, позивачка вважає, що встановлена судом першої інстанції не співмірність компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та суми коштів, невиплачених при звільненні, є не обґрунтованою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції, керуючи положеннями ст..ст. 116, 117 КЗпП України, встановивши на підставі доказів . яким було надано належну оцінку, те, що відповідачем не проведено розрахунку при звільненні ОСОБА_2 у строки, визначені ст.. 116 КЗпП України, дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на користь позивачки.

Однак колегія суддів не може повністю погодитися із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 працювала з 27 вересня 2009 року на посаді продавця в магазині «Абсолют» без укладання трудового договору з відповідачем та реєстрації його в службі зайнятості населення, без оформлення наказу про прийом на робот і запису в трудовій книжці, що встановлено рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 07.12.2010 року.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.05.2012 р., в якому виправлено описку ухвалою від 07.06.2011 р., рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 07.12.2010 року скасовано в частині стягнення заробітної плати та середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, і ухвалено нове рішення. Стягнуто на користь ОСОБА_2 зі ОСОБА_5 заробітну плату за період з 27 вересня 2009 р. по 01 листопада 2009 р. у розмірі 485,06 грн.; в частині стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено; в іншій частині рішення залишено без змін (а.с. 11-12).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.10.2011 р. рішення апеляційного суду залишено без змін (а.с. 25).

Як убачається із роз'яснень, визначених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд задовольняючи вимоги про оплату праці, має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

Однак у рішенні місцевого суду не наведено розрахунків, з яких він виходив при стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Колегія суддів, керуючись положеннями Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, приходить до висновку про те, що сума, яка підлягає ^стягненню з відповідача становить 12560,76 грн., виходячи із розрахунку: кількість робочих днів за період з 02 листопада 2009 року по 19 жовтня 2011 рік, відповідно Листів міністерства соціальної політики України Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2009, 2010, 2011 р.р. становить 492 робочих дня. Розмір середньоденного заробітку ОСОБА_2 становить 485,06 грн./19 робочих днів = 25,53 грн., тому 492 х 25,53 грн. = 12560,76 грн.

З огляду на вищезазначене, рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, як ухвалене з порушенням матеріального права та через неповне зясування обставин, які мають значення для вирішення спору, підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог в цій частині.

Оскільки, на думку колегії суддів, визначена сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є не спів мірною з сумою невиплачених при звільненні позивачки коштів, розмір такого стягнення суперечить загальним принципам і засадам цивільного законодавства України та положенням норм Конституції України, зазначений розмір підлягає зменшенню до 4 000 грн.

В частині стягнення компенсації за невикористану відпустку у розмірі 60,60 грн. рішення суду не оскаржено.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, п.1, 4 ч.1 ст.309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2012 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку скасувати та ухвалити нове рішення . Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 4 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: