справа № 1007/1962/2012
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Білик Г.О.

при секретарі Наумець І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання поширеної інформації недостовірною, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недостовірною інформації поширеної про неї ОСОБА_2 в заяві від 30 січня 2011 року про порушення стосовно ОСОБА_1 кримінальної справи, яка адресована начальнику Броварського міжрайонного відділу ГУ МВС України в Київській області, стягнення моральної шкоди в сумі 15 000 грн. 00 коп.

Свій позов обґрунтовує тим, що наприкінці лютого 2011 року їй стало відомо, що 30 січня 2011 року відповідач звернулася до начальника Броварського міжрайонного відділу ГУ МВС України в Київській області з письмовою заявою про порушення стосовно позивача кримінальної справи, в якій ОСОБА_2 принижувала її гідність і честь та поширила неправдиву негативну інформацію про позивача, а саме: що з 1998 року ОСОБА_1 вчиняє в місці проживання хуліганські злочини, розповсюджує наклепи та плітки про сім'ю відповідача, при зустрічі в під'їзді з відповідачем обзиває її нецензурними словами та пише їх на стінах 3-го поверху на якому вона проживає, має довідку з Глевахи, неодноразово була спіймана мешканцями будинку на місці злочину, де лила вночі фекалії в погріби під будинком, постійно ламала та спалювала поштові ящики квартир.

Як стверджує позивач у дійсності жодну з цих дій вона не вчиняла, а тому вся дана негативна інформація принижує її гідність і честь. Поширенням про неї недостовірної інформації, відповідач завдала позивачу глибокі душевні страждання, внаслідок яких остання не має повного душевного і соціального благополуччя.

В звязку з цим позивач звернулась до суду з даним позовом та просить визнати недостовірною негативну інформацію, поширену про неї відповідачем в заяві від 30 січня 2011 р. про порушення стосовно неї кримінальної справи, адресованій начальнику Броварського міжрайонного відділу ГУ МВС України в Київській області.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в їх задоволенні відмовити.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони проживають в одному багатоквартирному житловому будинку за адресою: вул.Незалежності, 15-а в м.Броварах Київської області, між собою мають недоброзичливі недобросусідські відносини вже більше 10 років.

30 січня 2011 року відповідач звернулася до начальника Броварського міжрайонного відділу ГУ МВС України в Київській області з письмовою заявою про порушення стосовно позивача кримінальної справи за вчинені нею хуліганські злочини, починаючи з 1998 року. Відомості про діяння позивача, викладені у вказаній заяві, підтвердили мешканці квартири 42 та 47 в будинку за адресою: вул.Незалежності, 15-а в м.Броварах, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про що свідчать підписи на заяві.

Вважаючи поширені відповідачем у вищезгаданій заяві відомості про позивача такими, що порочать її честь та гідність, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Відповідно ст. 270 ЦК України відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Відповідно ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

У випадку звернення особи до органів державної влади із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі , якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації.

Згідно ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком образи, наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи, вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст.10 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» .

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до ст.23 ЦПК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

З огляду на вищевикладене суд прийшов до висновку, що інформація викладена ОСОБА_2 у вищевказаній заяві від 30 січня 2011 року, яка адресована начальнику Броварського міжрайонного відділу ГУ МВС України в Київській області, є такою, що дала їй можливість використати своє право, передбачене ст. 40 Конституції України, з метою захисту можливо порушених прав та інтересів та не може бути визнана судом такою, що порочить честь, та гідність позивача.

Керуючись ст. 23, 270, 277 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задовленні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недостовірною інформації поширеної про ОСОБА_1 ОСОБА_7 ОСОБА_8 в заяві від 30 січня 2011 року про порушення стосовно ОСОБА_1 кримінальної справи, яка адресована начальнику Броварського міжрайонного відділу ГУ МВС України в Київській області, стягнення моральної шкоди в сумі 15 000 ( пятнадцять тисяч) грн. 00 коп. та судових витрат, - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.О. Білик