Справа № 0417/2-1755/2011
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 червня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Мороз В.П.

при секретарі - Андрущенко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4, третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сімєю, зміну черговості одержання права на спадкування за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сімєю, зміну черговості одержання права на спадкування за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка у своєму позові посилалася на те, що з квітня 2002 року проживала однією сімєю з гр. ОСОБА_5 Піклувалася про нього, доглядала за ним, оскільки він був людиною похилого віку.

15.06.2008 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на частину квартири АДРЕСА_1. Спадкоємицею за законом першої черги після його смерті є його донька ОСОБА_2

Позивачка вважає, що є спадкоємицею четвертої черги після смерті ОСОБА_5, оскільки проживала з ним однією сімєю більше пяти років.

З урахування викладеного, просила суд встановити факт проживання однією сімєю її з ОСОБА_5, який помер 15.05.2008р. з квітня 2002 року по день його смерті; змінити черговість одержання права на спадкування за законом та визнати, що вона має право на спадкування за законом нарівні із спадкоємцем першої черги за законом; визнати з нею право власності в порядку спадкування за законом на ј частини спірної квартири.

У судове засідання 19.06.2012р. позивачка та її представник не зявилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили.

У судове засідання 19.06.2012р. відповідачка ОСОБА_2 та її представник не зявилися. Представник відповідачки надав суду заяву, в якій просить слухати справу без його розгляду, позовні вимоги не визнають в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Представник Шостої держнотконтори у судову засідання у справі не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Суд зостановлює рішення за наявними в матеріалах справи доказах

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, гр. ОСОБА_5 належить Ѕ частина квартири АДРЕСА_1.

15.06.2008 року помер ОСОБА_5, про що Індустріальним ВРАЦС Дніпропетровського МУЮ, зроблено актовий запис № 946 від 01.07.2008 року.

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємицею після його смерті є відповідачка.

У своєму позові позивачка посилається на те, що проживала разом з померлим однією сімєю, піклувалась про нього, оскільки він був особою похилого віку, вела спільний бюджет, тому є спадкоємицею четвертої черги.

Однак, згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкоємцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Згідно Постанову Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. № 7 (зі змінами) Про судову практику у справах про спадкування, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), враховується правила частини другої ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Тотожні зазначені правові позиції також висловленні в розясненні Міністерства юстиції України від 11.10.2011р. про окремі питання спадкування, а саме: у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, що спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Проте, важко не погодитись з тими науковцями, які вважають, що відсутність законодавчого закріплення поняття "членів сім'ї" є наслідком нерозуміння, хто відноситься до кола спадкоємців четвертої черги за законом. Це, в свою чергу, провокує появі судових розглядів за позовами сторонніх осіб "спадкоємцями", що наполягатимуть визнати їх членами сім'ї в судовому порядку.

Що стосується решти вимог про зміну черговості права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування, то вони також не підлягають задоволенню, оскільки мають своє походження з певних спірних правовідносин, а саме відсутність факту проживання однією сімєю, у розумінні ст. 1264 ЦК України.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України та ст. 16 ЦК України особа може звернутися до суду щодо порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, та вимушений в задоволені позову відмовити повному обсязі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1259, 1264, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4, третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сімєю, зміну черговості одержання права на спадкування за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги.

Суддя В.П.Мороз