Справа № 2-3014/2011p.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 березня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді: Мороз В.П.

при секретарі: Андрущенко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ВГІРФО Індустріального РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, про виселення,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог, з урахуванням уточнень (а.с.73-74), зазначила, що вона у 1989 році одержала квартиру АДРЕСА_1 на склад сімї із трьох чоловік.

Пізніше у вказаній квартирі стали зареєстровані та проживати дружина ОСОБА_4 відповідачі ОСОБА_2 та їхня дочка ОСОБА_3

Однак, відповідачі чинять позивачці перешкоди у користуванні вказаною квартирою.

З урахуванням викладеного просила суд виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання їм іншого житлового приміщення.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на їх задоволенні наполягала.

Відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання зявилися, просили відмовити у задоволенні позову, суду надали заперечення проти позову (а.с.38-39).

Представник ВГІРФО Індустріального РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до ордера на житлове приміщення від 21 липня 1089 р. № 945 виданого виконавчим комітетом Індустріального району м. Дніпропетровська ОСОБА_1 на сімю із трьох чоловік, а саме: ОСОБА_1 основний квартиронаймач, син ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 була надана двокімнатна квартира АДРЕСА_2 (а.с.8).

Відповідачка ОСОБА_2 і її неповнолітня на той час донька ОСОБА_3 були зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1.

З пояснень позивачки та відповідачки у судовому засіданні, вбачається між ними склалися неприязні стосунки.

Згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2008р., визнано відсутність ОСОБА_5 в жилому приміщенні квартири АДРЕСА_3 поважною та збережено за ним право користування житловим приміщенням вказаної квартири; вселено ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_4; визнано незаконною реєстрацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, і її неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в квартирі АДРЕСА_5; скасовано реєстрацію проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, і її неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в квартирі АДРЕСА_5; зобовязано Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Індустріального РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, і її неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з квартири АДРЕСА_6; визнано відсутність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в жилому приміщенні квартири АДРЕСА_3 поважною та зберегти за ними право користування житловим приміщенням вказаної квартири; вселено ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_5 (а.с.78-80).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2009 року вищевказане рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2008 року в частині визнання незаконною та скасування реєстрації ОСОБА_2 та її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_6 та зобовязання ВГІРФО Індустріального РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти ОСОБА_2 та її неповнолітню доньку ОСОБА_3 з реєстрації в квартирі АДРЕСА_6 скасовано (а.с.81-84).

Основними засадами судочинства, згідно ст. 129 Конституції України є обовяковість рішень суду, тобто рішення повинно виконуватись в обовязковому порядку на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 64, ч. 4 ст. 156 ЖК України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) відносяться чоловік (дружина) власника будинку (квартири), їх діти і батьки. Членами сім'ї власника будинку (квартири) можуть бути визнані і інші особи, якщо вони постійно проживають спільно з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

В силу ст. 156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє членів його сім'ї права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ч.3. ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як з підстав та в порядку, передбачених законом.

Крім того, проживаючи у спірній квартирі, відповідачка сплачує комунальні послуги, що підтверджується копією квитанцій та чеків

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачу у задоволені позову слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 64, 156 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ВГІРФО Індустріального РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, про виселення відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.П. Мороз