Номер провадження 2/2603/4223/12
Справа №2-1881/12
РІШЕННЯ

Іменем України

17 липня 2012 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.,

при секретарях - Корнюшкіній Н.М., Самойловій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово будівельного кооперативу Суднобудівник 17, 3-особа: Деснянська районна у м.Києві державна адміністрація про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та про визнання недійсними зборів мешканців Житлово будівельного кооперативу Суднобудівник 17 та їх рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ЖБК "Суднобудівник-17" про визнання недійсними загальних зборів Житлово-будівельного кооперативу "Суднобудівник-17" та їх рішень та про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись на той факт, що вона з 1986 року обіймала посаду Голови правління ЖБК "Суднобудівник-17". 27 жовтня 2009 року були проведені загальні збори ЖБК "Суднобудівник-17" у приміщенні середньої школи № 277, яка знаходиться по вул. Сабурова, 6 в м.Києві. Рішенням цих зборів їй, як Голові Правління кооперативу було виражено недовіру, а також було обрано правління у складі 9 осіб та ревізійна комісія. ОСОБА_1 зазначила, що вона вважає рішення загальних зборів ЖБК "Суднобудівник-17" від 27.10.2009 року незаконними, оскільки в цих зборах приймали активну участь і голосували ті особи, які не являлися членами ЖБК "Суднобудівник-17", вимоги Статуту при проведенні загальних зборів ЖБК "Суднобудівник-17" не були дотримані, а тому рішення цих загальних зборів повинні бути визнані неправомірними та недійсними. Крім того позивач просила суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу, з урахуванням компенсації та індексації в сумі 21 390 грн. 68 коп. та компенсацію за заподіяну моральну шкоду, яку позивач оцінює в 6 500 грн. 00 коп.

В процесі розгляду справи судом, позивач неодноразово збільшувала та уточнювала позовні вимоги, остаточно ОСОБА_1 просила суд про визнання незаконними зборів мешканців Житлово-будівельного кооперативу "Суднобудівник-17" та їх рішень, посилаючись на той факт, що вона з 1986 року обіймала посаду Голови правління ЖБК "Суднобудівник-17". 27 жовтня 2009 року були проведені загальні збори ЖБК "Суднобудівник-17" у приміщенні середньої школи № 277, яка знаходиться по вул.Сабурова, 6 в м.Києві. Рішенням цих зборів їй, як Голові Правління кооперативу було виражено недовіру, в послідуючому наказом № 2 від 02.11.2009 року її було звільнено з посади Голови правління ЖБК "Суднобудівник-17" за ст.41 п. 1 КЗпП України, а також було обрано правління у складі 9 осіб та ревізійна комісія. Позивач вказала, що вищезазначене рішення загальних зборів ЖБК "Суднобудівник-17" від 27.10.2009 року, крім того, є незаконним, оскільки в період проведення загальних зборів ЖБК "Суднобудівник-17" 27.10.2009 року вона знаходилась на лікарняному, а відповідно до вимог закону ст. 40 КЗпП України, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, в період його тимчасової непрацездатності, воно було проведено з грубим порушенням трудового законодавства і Статуту ЖБК "Суднобудівник-17", який регулює ці питання. Позивач послалась на той факт, що в зборах приймали активну участь і голосували ті особи, які не являлися членами ЖБК "Суднобудівник-17", вимоги Статуту при проведенні загальних зборів ЖБК "Суднобудівник-17" не були дотримані, а тому рішення цих загальних зборів повинні бути визнані судом неправомірними та недійсними. Позивач вважає звільнення її з посади Голови Правління кооперативу незаконним і просить суд визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення її з посади Голови Правління кооперативу, визнати рішення загальних зборів від 27.10.2009 року недійсними та скасувати їх, стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу, з урахуванням компенсації та індексації в сумі 81 614 грн. 66 коп. та компенсацію за заподіяну моральну шкоду, яку позивач оцінює в 6 500 грн. 00 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 остаточні збільшені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд про їх задоволення, посилаючись на той факт, що вона з 1986 року обіймала посаду Голови правління ЖБК "Суднобудівник-17". 27 жовтня 2009 року були проведені загальні збори ЖБК "Суднобудівник-17" у приміщенні середньої школи № 277, яка знаходиться по вул.Сабурова, 6 в м.Києві. Рішенням цих зборів їй, як Голові Правління кооперативу було виражено недовіру, в послідуючому наказом № 2 від 02.11.2009 року її було звільнено з посади Голови правління ЖБК "Суднобудівник-17" за ст.41 п. 1 КЗпП України. Позивач вказала, що вищезазначене рішення загальних зборів ЖБК "Суднобудівник-17" від 27.10.2009 року, є незаконним, оскільки в період проведення загальних зборів ЖБК "Суднобудівник-17" 27.10.2009 року вона знаходилась на лікарняному, а відповідно до вимог закону ст. 40 КЗпП України, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, в період його тимчасової непрацездатності, воно було проведено з грубим порушенням трудового законодавства і Статуту ЖБК "Суднобудівник-17", який регулює ці питання, а тому просила суд визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення її з посади Голови Правління кооперативу, визнати рішення загальних зборів від 27.10.2009 року недійсними та скасувати їх, стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу, з урахуванням компенсації та індексації в сумі 81 614 грн. 66 коп. та компенсацію за заподіяну моральну шкоду, яку позивач оцінює в 6 500 грн. 00 коп..

Представники відповідача ЖБК "Суднобудівник-17" в судовому засіданні позов не визнали у повному обсязі, зазначили, що загальні збори членів ЖБК "Суднобудівник-17" 27 жовтня 2009 року відбулись без порушень вимог діючого законодавства, а тому відсутні підстави для визнання їх рішень недійсними. Крім того, представники зазначили суду, що посада голови правління є виборною, відповідач була неодноразово повідомлена про рішення зборів та звільнення її з посади, і безпосередньо 22 грудня 2009 року під час намагання проведення нею зборів та в березні 2010 року у приміщенні дозвільної системи Деснянського району, вимогу про скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 заявила у лютому 2011 року, тобто з пропуском строку позовної давності, а тому просили суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник 3 особи: Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації за викликами в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи у відсутності представника адміністрації (а.с.92, 105 т.3).

За таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника 3 особи: Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, показання свідка ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів №1167/2 від 02.12.1986 року, затверджено рішення громадян-працівників заводу Ленінська кузня про створення кооперативу Суднобудівник-17, зареєстровано керівництво правління та ревізійної комісії ЖБК, в тому числі головою правління ОСОБА_1 позивача по справі (а.с.46-47 т.1).

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Сторонам розяснювалось, що відповідно до вимог ст.ст.27, 31 ЦПК України, позивач, відповідач, третя особа для підтвердження своїх вимог та заперечень, зобовязані надати суду всі наявні докази, або повідомити про них суд до початку розгляду справи судом по суті.

Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

ЖБК "Суднобудівник-17" було створене 08 грудня 1986 року на підставі діючого на той час законодавства про кооперацію.

У 2003 році набрав чинності Закон України "Про кооперацію", згідно зі ст. 41 якого, кооперативи та кооперативні об'єднання, які створено до набрання чинності цим законом, зобовязані протягом року з дня набрання чинності цим законом привести свої статути у відповідність з цим законом. До приведення статутів у відповідність із цим законом кооперативи та кооперативні об'єднання керуються положеннями діючих статутів у частині, що не суперечить цьому закону.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, статут ЖБК "Суднобудівник-17" не було приведено у відповідність із Законом України "Про кооперацію" (а.с.14-45 т.1).

Відповідно до ст. 15 закону України "Про кооперацію", позачергові загальні збори членів кооперативу скликаються на вимогу не менше третини його членів та повинні бути скликані протягом 20 днів з дня надходження такої вимоги. У разі незабезпечення правлінням (головою) кооперативу скликання позачергових загальних зборів вони можуть бути скликані особами, які вимагали їх скликання, протягом наступних 20 днів.

Позивач ОСОБА_1, згідно запису в трудовій книжці, працювала на посаді Голови правління ЖБК "Суднобудівник-17" з 08.03.2003 року, на підставі виданого нею ж Наказу № 3/К від 08.03.2003 року про переведення з сумісної роботи на постійну роботу, згідно штатного розкладу (а.с.81, 82 т.1).

Як зазначила суду представник відповідача ОСОБА_3, влітку 2009 року членам ЖБК "Суднобудівник-17" стало відомо, що позивач ОСОБА_1 самостійно, без проведення загальних зборів кооперативу, направила на адресу Головного управління з питань цінової політики Київської міської державної адміністрації завідомо неправдиві документи про нібито погодження на загальних зборах кооперативу від 27 травня 2009 року підвищення оплати за обслуговування будинку та прибудинкової території, що підтверджується відповіддю з Управління ДСБЕЗ ГУМВС України у м. Києві від 30.12.2009 року. (а.с.216 том 1). З цього приводу, протягом літа 2009 року члени ЖБК "Суднобудівник-17" усно неодноразово вимагали від позивача ОСОБА_1 надання пояснень з приводу її дій та проведення загальних зборів, проте отримували усні відмови.

Згідно копії протоколу №22/09/09 від 22 вересня 2009 року, на подвір"ї будинку № 57 по вул..Закревського у м.Києві відбулися збори членів ЖБК "Суднобудівник-17" та мешканців будинку. На вищезазначених зборах, члени ЖБК "Суднобудівник-17" вимагали від позивача ОСОБА_1 надання оригіналу Статуту та проведення загальних зборів кооперативу, надання пояснень з приводу підвищення тарифів на обслуговування будинку та прибудинкової території, надання звіту про фінансово-господарську діяльність кооперативу, внесення змін до Статуту ЖБК "Суднобудівник-17" відповідно до положень Закону України "Про кооперацію". На вказаних зборах була присутня і позивач у справі, протокол зазначених зборів та їх рішення нею у передбаченому законом порядку оскарженим не був (а.с.190, том 1).

Згідно витягу Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, перелік засновників (учасників) юридичної особи, згідно списку 188 членів кооперативу (а.с.48-52 т.1).

Як зазначила суду представник ЖБК "Суднобудівник-17", станом 27.10.2009 року ними було проведено поіменну перевірку - опитування членів ЖБК, внаслідок якої було встановлено та підтверджено документально кількість членів ЖБК "Суднобудівник-17" у кількості 131 особи.

Позивач ОСОБА_1 з вказаною кількістю осіб членів ЖБК не погодилась, до матеріалів справи надала список з кількістю 160 членів ЖБК, в подальшому зазначала, що кількість членів ЖБК відповідає кількості засновників (учасників) юридичної особи, згідно списку 188 членів кооперативу, що вказано в даних витягу Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, однак судом даний факт оцінюється критично, з тих підстав, що кількість засновників (учасників) юридичної особи на момент її створення не означає відповідність кількості членів ЖБК на час розгляду справи судом, належних доказів в підтвердження кількості 160 осіб, або ж 188 осіб членів ЖБК, позивачем суду надано не було.

Як було встановлено в судовому засіданні, позивач, будучи Головою правління ЖБК "Суднобудівник-17" не вела обліку членів ЖБК поіменно з видачею посвідчень члена ЖБК, а відтак суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів в підтвердження того, що кількість членів ЖБК "Суднобудівник-17" станом на вересень 2009 року перевищувала склад у 131 особу.

Оскільки, на зборах 22 вересня 2010 року були присутні 51 член кооперативу при загальній кількості 131 член кооперативу, тобто 36,9 % членів кооперативу, за таких обставин, позивач ОСОБА_1, як Голова правління, повинна була скликати загальні збори не пізніше 12 жовтня 2009 року, як того вимагає Закон України "Про кооперацію".

В судовому засіданні було встановлено, що позивач не скликала загальні збори членів ЖБК, на яких би обиралися керівні органи, чим порушувала права членів кооперативу приймати участь в управлінні ЖБК "Суднобудівник-17", не виконала в порушення вимог Статуту ЖБК "Суднобудівник-17" обовязку перед членами ЖБК, які 22 вересня 2009 року вимагали від позивача ОСОБА_1 скликання загальних зборів членів кооперативу до 12.10.2009 року. Не вела обліку членів ЖБК поіменно з видачею посвідчень члена ЖБК, не скликала звітно-виборчих зборів у встановлений строк, як це передбачено Статутом, таким чином, протягом тривалого часу не виконувала обовязків, прийнятих загальними зборами членів кооперативу, що передбачено Статутом ЖБК "Суднобудівник-17".

Після 22 вересня 2009 року позивач перестала з'являтись у приміщенні Правління ЖБК "Суднобудівник-17", від будь-яких пояснень відмовлялась та у строк до 12 жовтня 2009 року загальні збори членів ЖБК "Суднобудівник-17" не скликала.

Крім того, позивач ОСОБА_1 була відсутня на власному робочому місці, - у кімнаті Правління ЖБК "Суднобудівник-17" щовівторка з 29 вересня 2009 року по 09 грудня 2009 року, про що членами ЖБК "Суднобудівник-17", були складені відповідні акти про її відсутність на робочому місці (а.с. 192 202, том 1).

17 жовтня 2009 року особи, які 22 вересня 2009 року вимагали від позивача ОСОБА_1 скликання загальних зборів членів кооперативу, на дошці оголошень та на дверях кожного під'їзду у будинку № 57 по вул. Закревського у м. Києві вивісили повідомлення про проведення загальних зборів членів ЖБК "Суднобудівник-17" 27 жовтня 2009 року у приміщенні середньої школи № 277 за адресою: м. Київ, вул. Сабурова, 6. (а.с. 203, том 1). Позивачеві поштою було направлено повідомлення про скликання загальних зборів, які відбудуться 27 жовтня 2009 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 жовтня 2009 року у приміщенні актової зали середньої шкоди № 277 за адресою: м. Київ, вул. Сабурова, 6 відбулися загальні збори членів ЖБК "Суднобудівник-17", що підтверджується протоколом № 27/10/09 на яких були присутні 105 членів кооперативу (а.с. 204, том 1).

Станом на 27 жовтня 2009 року членами ЖБК "Суднобудівник-17", згідно списку є 131 особа (а.с. 208-209, том 1).

З урахуванням мешканців будинку № 57 по вул. Закревського у м. Києві, які не є членами кооперативу, на вказаних загальних зборах були присутніми більш як 200 осіб. Також був присутній і представник Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації ОСОБА_2, який будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка, підтвердив легітимність вказаних зборів.

Позивач ОСОБА_1 на вказаних зборах присутньою не була. Проте, відповідно до ст. 12 Закону України "Про кооперацію", участь у загальних зборах кооперативу є право його членів. Згідно зі статтею 15 Закону України "Про кооперацію", загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених за наявності не менше двох третин уповноважених. Жодна із статей вказаного закону не передбачає обовязкову присутність на зборах Голови Правління кооперативу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних доказів в підтвердження особистих пояснень, що рішення загальних зборів ЖБК "Суднобудівник-17" від 27.10.2009 року є незаконним, оскільки в цих зборах приймали активну участь і голосували ті особи, які не являлися членами ЖБК "Суднобудівник-17", що вимоги Статуту при проведенні загальних зборів ЖБК "Суднобудівник-17" не були дотримані, збори не мали кворуму, а відтак суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги щодо визнання зборів ЖБК "Суднобудівник-17", що відбулися 27.10.2009 року такими, що не набули повноважень Загальних зборів, як вищого органу управління кооперативом.

Статтею 15 Закону України "Про кооперацію" передбачено, що загальні збори кооперативу утворюють органи управління. Статтею 16 Закону України "Про кооперацію" передбачено, що порядок обрання або відкликання членів правління або голови кооперативу, визначаються Статутом кооперативу. Статутом ЖБК "Суднобудівник-17" передбачено, що загальні збори ЖБК обирають голову правління, правління та ревізійну комісію.

Крім того, відповідно до ст. 147-1 КЗпП України працівники, які займають виборні посади, звільняються за рішенням органу який їх обрав.

Згідно Статуту ЖБК "Суднобудівник-17", загальні збори обирають голову правління, скликаються не менш ніж 1 раз на рік, загальні збори визнаються дійсними, якщо в них бере участь не менше двох третин загальної кількості членів кооперативу.

На зазначених зборах були ухвалені рішення про зняття позивача ОСОБА_1 з посади Голови Правління ЖБК "Суднобудівник-17", оголошення їй недовіри, про витребування від неї установчих документів кооперативу, про приведення Статуту ЖБК "Суднобудівник-17" у відповідність із нормами діючого законодавства, про обрання нового складу Правління та ревізійної комісії, про повідомлення Головного управління з питань цінової політики Київської міської державної адміністрації про подання ОСОБА_1 підробних документів про затвердження тарифів, про прийняття нових членів до ЖБК "Суднобудівник-17".

Всі рішення були ухвалені абсолютною більшістю присутніх на зборах членів кооперативу, що підтверджується копією протоколу загальних зборів членів ЖБК "Суднобудівник-17" від 27 жовтня 2009 року та показаннями свідка ОСОБА_2, який підтвердив, що рішення в частині зняття з посади голову правління кооперативу за недовіру було прийнято одностайно.

Згідно вимог ст. 221 КЗпП України, трудові спори розглядаються: 1) комісіями по трудових спорах; 2) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами. Такий порядок розгляду трудових спорів, що виникають між працівником і власником або уповноваженим ним органом, застосовується незалежно від форми трудового договору. Установлений порядок розгляду трудових спорів не поширюється на спори про дострокове звільнення від виборної платної посади членів громадських та інших об'єднань громадян за рішенням органів, що їх обрали.

Як вбачається з Протоколу № 27/10/09 загальних зборів ЖБК "Суднобудівник-17" від 27.10.2009 року позивач була знята з посади Голови правління ЖБК за недовіру.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Проте, позивачем не було надано суду доказів відсутності кворуму на загальних зборах ЖБК "Суднобудівник-17" від 27.10.2009 року, а також доказів виконання нею як Головою правління ЖБК обовязку провести загальні звітно-виборчі збори в ЖБК "Суднобудівник-17".

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивач обіймала виборну посаду, звільняючи ОСОБА_1 з посади Голови правління ЖБК "Суднобудівник-17" на підставі рішення загальних зборів від 27.10.2009 року членів ЖБК "Суднобудівник-17", відповідачем було дотримано всіх вимог та не було допущено порушень порядку звільнення позивача з займаної виборної посади, передбаченого ст. 147-1 КЗпП України, а тому не має правових підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання недійсними загальних зборів ЖБК "Суднобудівник-17" від 27 жовтня 2009 року та рішень, прийнятих на цих зборах, щодо відсторонення позивача від посади Голови правління ЖБК.

На підставі рішення загальних зборів від 27.10.2009 року членів ЖБК "Суднобудівник-17" було видано наказ № 2 про звільнення ОСОБА_1 з посади Голови правління ЖБК по ст. 41 п. 1 КЗпП України ( а.с. 217, том 1).

Позивачем було уточнено позовні вимоги та поставлено питання про визнання незаконним та скасування наказу № 2 від 02.11.2009 року, заявлено вимогу про стягнення з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату, і середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди, оплату листків непрацездатності та виплату компенсації за невикористані відпустки.

Як пояснила в судовому засіданні позивач ОСОБА_1, наказ про її звільнення з займаної посади було винесено під час її перебування на лікарняному, його копія їй вручена не була, про звільнення вона дізналась з письмових пояснень представника відповідача під час розгляду справи судом.

Вказані пояснення позивача не знайшли свого обгрунтування під час розгляду справи судом та спростовуються письмовими доказами по справі, а саме копією Акту ЖБК "Суднобудівник-17" від 10 грудня 2009 року, згідно якого ОСОБА_1 публічно була ознайомлена з рішенням Загальних зборів від 27.10.2009 року про зняття її з посади голови правління, від отримання копії вказаного протоколу відмовилась у присутності інших членів ЖБК, про що містяться в акті відповідні поіменні підписи (а.с.213 214 т.1).

Крім того, як вбачається з первинної позовної заяви ОСОБА_1 від 19.11.2010 року (а.с.6-10 т.1), позивач особисто зазначила, що 19.03.2010 року у приміщенні відділення дозвільної системи Деснянського РУГУ МВС України в м.Києві їй було вручено протокол № 27/10/09 загальних зборів членів ЖБК "Суднобудівник-17" про що міститься відповідний підпис (а.с.204 207 т.1).

Як було встановлено судом, на вказаних загальних зборах членів ЖБК "Суднобудівник-17" було прийнято рішення про вираження недовіри Голові правління кооперативу ОСОБА_1 та звільнення її з вказаної посади.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач була обізнана про рішення загальних зборів членів ЖБК "Суднобудівник-17" про її звільнення з займаної виборної посади 10 грудня 2009 року при публічному ознайомленні з рішенням Загальних зборів від 27.10.2009 року та повторно 19.03.2010 року у приміщенні відділення дозвільної системи Деснянського РУГУ МВС України в м.Києві,

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно вимог ст.234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Відповідно до ст..267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як було встановлено судом, усі оригінали листків непрацездатності на імя позивача ОСОБА_1 знаходяться у неї на руках, до бухгалтерії ЖБК для відповідної оплати вона їх не здавала, трудова книжка позивача перебувала на руках саме у неї, оскільки саме вона, як Голова правління кооперативу, власноруч вносила всі записи про своє працевлаштування до ЖБК "Суднобудівник-17", а відтак відповідач був позбавлений можливості внести до трудової книжки позивача запис про її звільнення з займаної посади, відповідно до рішення загальних зборів членів ЖБК "Суднобудівник-17" від 27.10.2009 року та наказу № 2 від 02.11.2009 року та повернути вказану трудову книжку ОСОБА_1.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач будучи обізнаною про рішення загальних зборів членів ЖБК "Суднобудівник-17" про її звільнення з займаної виборної посади 10 грудня 2009 року при публічному ознайомленні з рішенням Загальних зборів від 27.10.2009 року та повторно 19.03.2010 року у приміщенні відділення дозвільної системи Деснянського РУГУ МВС України в м.Києві, навмисно уникала від отримання відповідних правових документів про звільнення з займаної посади голови правління кооперативу, однак жодних дій з приводу захисту своїх порушених прав своєчасно не вжила, вимогу про визнання недійсним та скасування наказу про звільнення заявила 12.04.2011 року у судових дебатах при первинному розгляді справи судом, про що зазначено в ухвалі Вищого Спеціалізованого Суду України від 09.09.2011 року (а.с.56-58 т.3), позивачем не надано суду доказів поважності пропуску строку на звернення до суду, не заявлено клопотання про визнання пропуску вказаного строку з поважних причин та поновлення строку на звернення до суду, а відтак ОСОБА_1 пропустила строк у межах якого вона мала можливість звернутись до суду з вимогою про захист свого порушеного права.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд застосовує позовну давність та відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення.

Як було встановлено судом, усі оригінали листків непрацездатності на імя позивача ОСОБА_1, які вона просить зобовязати відповідача оплатити, знаходяться у неї на руках, до бухгалтерії ЖБК для відповідної оплати вона їх не здавала, належним чином оформленого графіку щорічних відпусток працівників ЖБК "Суднобудівник-17" та табелю використання робочого часу працівниками ЖБК "Суднобудівник-17" за період часу з 01 травня 2010 року по 21 грудня 2010 року суду надано не було. Крім того, відсутні будь-які докази того, що позивач ОСОБА_1 дійсно не користувалась власним правом на відпочинок та не отримувала належну компенсацію, навіть у період виконання нею обовязків Голови правління ЖБК "Суднобудівник-17".

За таких обставин, з урахуванням того факту, що суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 не надано, і судом, в ході розгляду справи, не здобуто належних доказів в обгрунтування заявлених позовних вимог, а тому не має правових підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання недійсними загальних зборів членів ЖБК "Суднобудівник-17", як і не має правових підстав для стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, оплати листків непрацездатності з урахуванням компенсації та індексації в загальній сумі 81 614 грн. 66 коп..

Відповідно до положень Конституції України, зокрема ст.ст.32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Згідно вимог ст.23 ч.1, 2 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Відповідно до п.3 Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у звязку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Враховуючи той факт, що суд дійшов висновку про відмову позивачу ОСОБА_1 в позові до відповідача ЖБК "Суднобудівник-17" про визнання недійсними загальних зборів членів ЖБК "Суднобудівник-17", стягненні нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, оплати листків непрацездатності з урахуванням компенсації та індексації в загальній сумі 81 614 грн. 66 коп., за таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 6500 грн. 00 коп..

На підставі викладеного та Керуючись ст.ст.32, 56, 62 Конституції України, ст. ст.10, 27, 30, 60, 61, 169, 212 - 213, 215 ЦПК України, ст.ст.23, 256, 267 ЦК України, ст.ст.147-1, 221, 233 КЗпП України, ст. 7, 15, 16, 41 Закону України "Про кооперацію", Статутом ЖБК "Суднобудівник-17" від 1986 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до Житлово будівельного кооперативу Суднобудівник 17 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та про визнання недійсними зборів мешканців Житлово будівельного кооперативу Суднобудівник 17 та їх рішень - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: