Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-334/2012 Головуючий у 1 інстанції: Мусієнко Н.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів : Сапун О.А.,

ОСОБА_2,

При секретарі: Свинаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 липня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» ( далі ПАТ «ВіЕйБі Банк» ) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

14 травня 2010 року ВАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4», назва якого в подальшому була змінена на ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 30 травня 2007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № КФ 59-07/Н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 144 584 доларів США під 13 % річних з кінцевим терміном повернення 29 травня 2017 року. Цільове призначення кредиту придбання квартири АДРЕСА_1, місто Алушта.

В забезпечення виконання зобовязання між сторонами 30 травня 2007 року також укладено іпотечний договір, за яким ОСОБА_3 передав в іпотеку придбану ним квартиру.

Оскільки взяті зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом в обумовлені кредитним договором строки відповідач належним чином не виконує, станом на 12 травня 2010 року утворилась заборгованість за кредитом 123 074,83 долари США; прострочена заборгованість 13 773,85 доларів США; строкова заборгованість 109 300,98 доларів США; заборгованість по процентах 23 224,94 доларів США. Штраф за несвоєчасне погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитом в розмірі 20% від суми заборгованості становить 41 983,15 грн. Загальна сума боргу дорівнює 1 201 408 грн. 83 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути понесені судові витрати: судовий збір 1 700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн.

12 липня 2011 року ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4» подало суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 199 523, 36 грн., з яких: заборгованість по кредиту 123 074,83 доларів США; заборгованість по процентах за користування кредитом 22 970,44 доларів США ( в перерахунку на національну валюту України по курсу НБУ дорівнює 1 157 540 грн. 21 коп. ); штраф за несвоєчасне виконання зобовязань по договору 41 983 грн. 15 коп. Також просило стягнути витрати в сумі 255 грн., пов'язані з розміщенням в пресі оголошень про виклик відповідача до суду (а. с. 109-111,116-118 ).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 липня 2011 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 199 523 грн. 36 коп., судовий збір у розмірі 1 700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., витрати на публікацію оголошення в пресі 255 грн.

06 жовтня 2011 року ОСОБА_3 звернувся з заявою про перегляд заочного рішення, яка ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2011 року залишена без задоволення ( а. с. 129-149 ).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального і матеріального права, невідповідність висновків суду наданим доказам, просить заочне рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 12 липня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення ОСОБА_3, його представника, заперечення представника Банку, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Статтею 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом зясовано і не оспорюється сторонами, що 30 травня 2007 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № КФ 59-07/Н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 144 584 доларів США під 13 % річних з кінцевим терміном повернення 29 травня 2017 року. Цільове призначення кредиту придбання квартири АДРЕСА_1, м. Алушта.

Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки, платежі та комісії за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором ( а. с. 7-18 ).

В забезпечення виконання зобовязання між сторонами 30 травня 2007 року також укладено іпотечний договір, за умовами якого ОСОБА_3 передав в іпотеку придбану ним квартиру ( а. с.19-37 ).

Згідно до вимог статей 1049,1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Вказані умови також передбачені пунктами 1.1-2.5,3.2.4 Кредитного договору ( а. с. 7-14 ).

Задовольняючи позовні вимоги банку і стягуючи з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 1 199 523 грн. 36 коп. ( у тому числі заборгованість за кредитом 123 074,83 долари США; за відсотками 22 970,44 долари США, що по курсу НБУ станом на 12 травня 2010 року дорівнює 1 157 540 грн. 21 коп.; плата за пропуск платежів 41 983 грн.15 коп. ), а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., судовий збір в сумі 1700 грн., понесені витрати на оголошення у пресі в сумі 255 грн., суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і дійшов обґрунтованого висновку, що укладений між сторонам кредитний договір відповідає вимогам закону, а відповідач ОСОБА_3 свої зобовязання за вказаним договором не виконує.

Такий висновок узгоджується з фактичними обставинами справи, відповідає наданим доказам та вимогам закону.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх заснованими на законі і матеріалах справи.

З приводу доводів апелянта про неспроможність захисту його прав та інтересів у звязку з неповідомлення належним чином про час та місце судового розгляду колегія суддів зазначає наступне.

Статтями 228, 229, 230, 231 передбачено порядок перегляду заочного рішення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2011 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення по даній справі залишено без задоволення. В ухвалі суд навів відповідні доводи з посиланням на матеріали справи.

Зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення суду можливе у випадку встановлення судом двох обставин: 1) відповідач не зявився в судове засідання, в якому ухвалене заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції порушені вимоги процесуального закону щодо розгляду справи у відсутністі відповідача, не беруться колегією суддів до уваги, так як відповідно до ч. 3 ст. 309 Цивільного процесуального кодексу України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки викладені в апеляційній скарзі доводи по суті не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а апелянт в порядку статті 60 ЦПК України не надав належних доказів про необґрунтованість заявлених вимог, тому в порядку статті 308 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 липня 2011 року по даній справі залишити без змін

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 липня 2011 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: