АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Провадження № 22-ц/491/672/12 Головуючий в суді першої
Справа № 2-2920/2011 інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 (1) Доповідач - Ляховська І.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2012 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів Михайлів Л.В., Соколан Н.О.,

при секретарі Бондаренко І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 січня 2012 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2011 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_3 та, уточнивши позовні вимоги, просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №20150108 від 02 липня 2007 року в сумі 57748,06 грн. звернути стягнення на предмет застави автомобіль , модель: , рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер АЕ 6668ВМ, що належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом продажу вказаного майна, з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом, з іншою особою покупцем, зі знаттям вказаного автомобілю з обліку в органах ДАЇ України, з наданням йому всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 січня 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_3 ставить питання про зміну рішення суду в частині надання права позивачу на укладення від її імені договору купівлі-продажу будь-яким способом із іншою особою та просить зазначити спосіб реалізації предмету іпотеки із застосуванням процедури, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а також встановити початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації. Вважає що суд, неправомірно надав позивачу право укладати від її імені договір купівлі-продажу будь-яким способом, оскільки самостійне визначення банком ціни продажу автомобіля може призвести до відчуження майна за будь-яку ціну і, як наслідок, призведе до того, що розмір її заборгованості перед банком не зменшиться.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 укладений кредитний договір №20150108, згідно умов якого відповідач отримала кредитні кошти в іноземній валюті у розмірі 70 562,39 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01 липня 2012 року.

Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобовязаний щомісяця сплачувати кредит, нараховані відсотки за користування кредитними коштами, а у разі неналежного виконання зобовязань передбачено нарахування та сплата штрафних санкцій.

У забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між сторонами укладено Договір застави рухомого майна від 02 липня 2007 року, згідно умов якого ОСОБА_3 передала в заставу автомобіль , модель: , рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий седанВ, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить їй на праві власності.

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_3 взятих на себе зобовязань утворилась заборгованість, розмір якої станом на 11 липня 2011 року становить 57748,06 грн., з яких: заборгованість за кредитом 36 149,17 грн.; заборгованість по відсоткам 15 407,77 грн.; заборгованість по комісії 1 164,51 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобовязань 1 164 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, ПАТ КБ «Приватбанк» просив звернути стягнення на предмет застави належний відповідачці автомобіль шляхом продажу вказаного майна, з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом, з іншою особою покупцем, зі знаттям вказаного автомобілю з обліку в органах ДАЇ України, з наданням йому всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції погодився із доводами позивача та звернув стягнення на заставлене майно у спосіб, визначений позивачем.

Колегія суддів не знаходить підстав для зміни рішення суду в частині визначення способу реалізації предмета застави, на чому наполягає позивачка ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі.

Згідно із ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета застави, із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст.26 цього Закону, в тому числі і шляхом продажу предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Укладаючи договір застави рухомого майна від 02 липня 2007 року, сторони погодили умови та порядок звернення стягнення на предмет застави.

Так, згідно з п. 24 цього договору звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором Заставодержателя будь-яким із способів: шляхом передачі предмета застави у власність Заставодержателю в рахунок виконання зобовязань за кредитним договором; шляхом продажу Заставодержателем предмета застави з укладення договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем або на публічних торгах; шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, в тому числі з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу предмета застави від імені Заставодавця; у випадку нотаріального посвідчення на підставі виконавчого напису нотаріуса; іншим незабороненим чинним законодавством способом.

Із витягу про реєстрацію обтяжень рухомого майна вбачається, що позивачем внесені зміни до відомостей про обтяження рухомого майна та 06 вересня 2011 року зареєстровано тип обтяжень: звернення стягнення (а.с.16).

Встановивши під час розгляду справи, що позивачем виконані умови договору застави, передбачені розділом «Звернення стягнення і реалізація предмета застави», додержані строки, обумовлені договором застави, здійснена процедура, передбачена ст.28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги щодо непрозорості процедури відчуження заставленого майна та можливості порушень з боку банківської установи у питанні визначенні ціни продажу рухомого майна не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до положень п. 24 Договору застави пошук покупця на предмет застави виконується як заставодавцем, так і заставодержателем.

Посилання апеляційної скарги на положення «Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009-2010рр.), які стосуються встановлення способу реалізації предмета іпотеки, також не можуть бути взятими до уваги, оскільки вони поширюються на правовідносини, що виникають при зверненні стягнення на предмет іпотеки (нерухоме майно), в той час як у даній справі правовідносини сторін виникли з приводу звернення стягнення на предмет застави, тобто рухоме майно.

З тих же підстав не заслуговують на увагу і посилання апеляційної скарги на порушення судом ст.. 39 Закону «Про іпотеку».

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду підтверджені наявними у справі доказами, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не містять підстав для її задоволення.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

В іншій частині рішення суду не оскаржено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 січня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Складення повної ухвали відкладено до 02 квітня 2012 року.

Головуючий : І.Є.Ляховська

Судді: Л.В.Михайлів

ОСОБА_4