Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 0602/1295/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

10 жовтня 2012 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Юрчука М. І. секретаря судових засідань ОСОБА_1, з участю позивача ОСОБА_2 і його представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 і її представника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.09.1997 року по 21.10.2010 року. Від шлюбу мають дитину- Цимбалюк ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Баранівського районного суду від 21.10.2010 року в справі про розірвання шлюбу, місце проживання дитини до доягнення нею повноліття визначене з матір'ю.

11.07.2012 року ОСОБА_2 пред'явив позов до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини, де просить визначити місце проживання дитини- Цимбалюк ОСОБА_6 з батьком, тобто з ним- Цимбалюком В.С..

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач ОСОБА_2 зазначає в позовній заяві, що з 16 грудня 2011 року по теперішній час їхня спільна дитина- Цимбалюк ОСОБА_6 проживає з ним в належному йому будинку, де і зареєстрована. Позивач проживає з донькою ОСОБА_6. До теперішнього часу він з відповідачкою не дійшли домовленості про місце проживання дитини і за цей період донька ОСОБА_6 досягля десяти років та може приймати участь щодо визначення її місця проживання. ОСОБА_7 не бажає проживати з матір'ю, оскільки він - батько має кращі умови проживання, надає всі можливості для гармонійного виховання і розвитку дитини, оскільки має власний бізнес. Робочий день його продовжується до 15 години, тому він має можливість дитину відправляти до школи- Баранівської гімназії і вчасно забирати додому.

Відповідач ОСОБА_4 власної жилої площі не має, а наймає квартиру, яка не облаштована у повному обсязі всім необхідним для розвитку дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 і його представник ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги їз підстав, зазначених в позовній заяві, де ОСОБА_2 просить залишити дитину ОСОБА_3 проживати з ним до досягнення нею повноліття. Він не перешкоджає для відповідачки- матери ОСОБА_3 спілкуватися з нею. Відповідачка має великі кредитні борги, що перешкоджає належно матеріально забезпечити сім'ю.

Відповідач ОСОБА_4 і її представник ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_2 не визнали. Відповідачка ОСОБА_4 пояснила, що по рішенню суду донька ОСОБА_3 залишена з нею, якій вона створила всі умови для гармонійного розвитку. ОСОБА_8 була забезпечена і одягом і щоденним гарячим харчуванням, що такого немає у позивача. ОСОБА_7 так само добре навчалася в школі, коли проживала з нею, відвідувала гуртки. Позивач не завжди надавав їй можливості спілкуватися з дитиною вдома, в зв'язку з чим виникали суперечки. Вона часто відвідує доньку в школі. З 16 грудня 2011 року дитина проживає з батьком, яку позивач забрав, коли вона - відповідач не була вдома. Батько не надасть для ОСОБА_7 того тепла і ласки, що вона- мати. ОСОБА_4 вважає, що батько примусив ОСОБА_7 не повертатися до неї- матери.

Представник відповідача ОСОБА_5 вважає, що батько ОСОБА_9 - позивач ОСОБА_2 належно не виховає дитину, який має більше матеріальне забезпечення ніж відповідачка, але так само має великі кредитні борги солідарно з ОСОБА_4.

Представник органу опіки та піклування- служби у справах дітей Баранівської райдержадміністрації в судове засідання не з'явився. Начальник даної служби листом повідомила, щоб справа розглядалася без їхньої участі. Суду наданий висновок органу опіки та піклування Баранівської райдержадміністрації про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_10.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків та думку дитини- Цимбалюк ОСОБА_10, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що немає підстав задовольняти позов.

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 21.10.2010 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, шлюб розірвано між сторонами. ОСОБА_8 ОСОБА_10, 19.07.2001 року залишена до досягнення нею повноліття матері.

Згідно із ч.1,2,3 ст. 157 СК України, питання виховіання дитини вирішується батьками спільно. Той їз батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України , якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов"язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом з пояснень сторін встановлено, що до 16 грудня 2011 року дитина проживала з матір'ю, а 16 грудня 2011 року, у вечірній час, коли позивач ОСОБА_2 забрав з гімназії дитину ОСОБА_10 і привіз до місця проживання дитини і відповідачки, яка в цей час була відсутня, забрав дитину до себе додому, яка проживає з батьком до теперішнього часу.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача ОСОБА_2 проведеного органом опіки і піклування Баранівської райдержадміністрації в складі комісії, позивач ОСОБА_2 проживає в м.Баранівка у власному двохповерховому будинку. Умови проживання для дитини ОСОБА_10 добрі. В кімнатах чисто, затишно. ОСОБА_8 займається бальними танцями. У м. Житомирі займається фігурним катанням та відвідує басейн. ОСОБА_8 має спальну, ігрову та танцювальну кімнати; забезпечена сезонним одягом, повноцінним харчуванням; стосунки в сім'ї добрі, щирі, доброзичливі. ОСОБА_2 створив належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача ОСОБА_4 проведеного органом опіки і піклування Баранівської райдержадміністрації в складі комісії, відповідач ОСОБА_4 проживає в м. Баранівка у найманій двохкімнатній квартирі з кухнею. Умови проживання для дитини ОСОБА_8 добрі. ОСОБА_9 до грудня місяця 2011 року проживала з мамою. В квартирі мала місце для сну, занять, іжі. Мати підтримує стосунки з донькою ОСОБА_8, яка проживає з батьком. Умови проживання дозволяють утриммувати та виховувати доньку ОСОБА_8.

Допитані в судовому засіданні свідки : ОСОБА_11 та ОСОБА_12- мати і сестра позивача показали, що - ОСОБА_2 проживає з дочкою ОСОБА_9 в окремому належному йому будинку. Він забезпечений житлом і краще матеріально забезпечений ніж мати ОСОБА_9, тому доцільніше залишити дитину ОСОБА_12 з батьком.

Згідно висновку органу опіки та піклування Бранівської райдержадміністрації від 01.10.2012 року про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_10, на підставі матеріально побутового обстеження умов проживання сторін, обоє батьків ОСОБА_9 за місцем проживання характеризуються позитивно, алкогольними напоями не зловживають, мають належні житлові умови, не ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, тому пропонують для суду визначити місце проживання дитини за спільною згодою батьків та врахувавши думку самої дитини.

Опитана в судовому засіданні дитина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка досягла віку десяти років пояснила, що вона любить обох батьків і до середини грудня місяця 2011 року проживала з мамою. В той день, коли батько взяв її до себе, він забрав її з школи і привіз додому до мами, якої вдома не було, тому він привіз її до себе, з яким вона проживає до теперішнього часу. Їй було добре з мамою і добре з батьком, але мама більше на неї сварилася, била, примушуючи мити посуд. Батько забезпечує її всим необхідним. Вона бажає проживати з батьком.

Суд вважає, що у дитини окрім поваги до батька, який її забезпечує матеріально і духовно, є страх перед ним. Зазначена обставина підтверджується наданими відповідачкою постанов органу дізнання Баранівського РВ УМВС України в Житомирській області від 24.08.2010- року та від 14.09.2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи проти ОСОБА_2 за ознаками злочинів: за ст. 129 та 296 КК України- за погрози вбивством та заподіяння легких тілесних ушкоджень для матери ОСОБА_13..

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12.06.1998 року №16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо ( в тому числі в одній квртирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишаєтьсмя , суд виходячи із рівності прав та обов'язків батька і матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявив більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Згідно досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_4 мають належні умови для забезпечення потреб доньки ОСОБА_10, мають відповідний дохід від праці, обоє мають кредитні борги.

Проте, як в судовому засіданні, так і у висновку органу опіки та піклування не здобуті докази про те, що є будь-які перешкоди щодо визначення місця проживання доньки ОСОБА_10 з матір'ю.

Згідно ч.6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідачка виконувала свої батьківські обов'язки, коли подружжя почало проживати окремо, донька залишилася проживати з нею і дитина нею опікувалася. В цей період донька не гірше навчалася, як з позивачем- батьком, що підтверджуєьться довідкою Баранівської гімназії від 29.08.2012 року.

Наведені правові норми та інші обставини справи свідчать про можливість ОСОБА_4 забезпечувати нормальний всебічний розвиток дитини- доньки ОСОБА_10. Суд вважає, що при досягненні ОСОБА_10 чотирнадцяти років, вона сама зможе визначити своє місце проживання- з батьком, чи з матірю, як це передбачено ч.3 ст. 160 СК України..

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, ,212, 213, 215, ЦПК України, на підставі ст. ст. 157, 160, 161 СК України, суд,

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини- Цимбалюк ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком, тобто з ОСОБА_2, відмовити за безпідставністю.

Визначити місце проживання дитини-Цимбалюк ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі і були відсутні в судовому засіданні, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_14