АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/1262/2012 Номер провадження 22-ц/1690/1262/2012Головуючий у 1-й інстанції Середа А.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:,

головуючого судді: Хіль Л.М.,

суддів: Кузнєцової О.Ю., Чічіля В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2012 року

у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя ,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя відмовлено.

З рішенням суду не погодилася ОСОБА_2 у звязку з чим звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій вказує, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, в звязку з чим підлягає скасуванню з постановленням нового про задоволення її позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що виходячи з тексту рішення їй відмовлено за пропуском строку звернення до суду з позовом про розподіл майна, що набуте під час перебування в шлюбі з відповідачем. Такий висновок суду вважає невірним, вказує що в 2009 році між нею та відповідачем була досягнута домовленість стосовно розподілу майна, але з вини відповідача вона не виконана, про порушення свого права дізналася лише в березні 2010 року, коли ОСОБА_3 відмовився виконувати умови досягнутої угоди.

Просить скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.02.2012 року та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду' скасуванню з постановленням нового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має прав®

скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних шмог.

Відповідно до ч. З ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

У відповідності з ч.З ст. 10, ч. 1ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що в період з 20.07.1997 року по 10.06.2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу дітей не мають. При розірванні шлюбу питання про розподіл спільно нажитого в шлюбі майна сторони не вирішували.

За рішенням Автозаводського райсуду м. Кременчука від 1.03.2010 року, яке є чинним, вирішено питання про розподіл квартири, що придбана сторонами по справі в період шлюбу.

З позовом по даній справі позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду 31 жовтня 2011 року, вказуючи, що її права відповідач порушив в березні 2010 року внаслідок відмови виконання умов домовленостей стосовно розподілу їх спільного майна та прохала суд ухвалити рішення яким виділити відповідачу майно, що є їх спільною сумісною власністю, а саме автомобіль ВАЗ 21063 1988 року випуску, днз 727 41 СК вартістю 16 000 грн. та металевий гараж № 637 з оглядовою ямою, що знаходиться в автогаражному кооперативі «Молодіжний» вартістю 20000 грн. та стягти з відповідача на її користь вар тість Уг частини цього майна- 18000 грн.

Суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідача, його думка стосовно тверджень позивачки про наявність домовленості про поділ спільного майна невідома, самою позивачкою жодного доказу в

підтвердження своїх тверджень суду не надано.

Суд посилаючись на ст..72 СК України вказує, що позивачкою пропущено строк звернення до суду, передбачений законодавством в 3 роки, та рахуючи його з дати реєстрації розірвання шлюбу сторін по справі, а саме з 10.06.2008 року.

Але з такими висновками колегія суддів не погоджується за наступних підстав.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачкою в

підтвердження своїх позовних вимог надано незавірені належним ксерокопії документів, зокрема ксерокопію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу- вище вказаного автомобіля ТХС № 305359 якого вбачається, що власником останнього є ОСОБА_3, також надана довідка голови кооперативу «Молодіжний» від 13.04.2009 року яка свідчить , що з 11.06.2002 року в гаражі автокооперативу зареєстрований автомобіль ВАЗ 2063 днз 727 41 СК на імя ОСОБА_3

Також встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01.03.2010 року, яке набрало законної сили, між сторонами по

з

|«праві поділено квартиру АДРЕСА_1, що іьною сумісною власністю подружжя.

Оцінка майна вказана самою позивачкою без надання в підтвердження ркодного з доказів, як і про те, що все майно існує.

В позові позивачкою вказано, що гараж є металевим, в апеляційній Іскарзі нею вказано про те, що гараж є залізобетонним.

Також встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м. >еменчука від 01.03.2010 року, яке набрало законної сили, між сторонами по ісправі поділено квартиру АДРЕСА_1, що Ісяільною сумісною власністю подружжя.

В оскаржуваному рішенні, в мотивувальній частині суд посилається на |строки позовної давності, які застосовуються при зверненні до суду з позовом про зділ майна подружжя, але при цьому в його резолютивній частині не вказано з !:*ких саме підстав відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Судом першої інстанції застосовано норму ст. 72 ч. 2 СК України, але без : врахування того, що вказаною нормою права передбачено, що позовна |щавність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг ІЯЇзнатися про порушення свого права власності.

Згідно ст.. 256 ЦК України, позовна давність- це строк, у межах якого расоба може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного орава або інтересу.

Фактичну, точну дату порушення цивільних прав позивачки за наявними матеріалами справи встановити неможливо, але вона знаходиться в ?межах три річного строку позовної давності.

Колегія суддів вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 необхідно відмовити за їх недоведеністю.

Так, звертаючись з позовом до суду позивачка прохала поділити майно, що є ^спільною сумісною власністю подружжя та віднесла до нього автомобіль ВАЗ 21063 1988 року випуску, днз 727 41 СК і гараж, що розташований в автогаражному кооперативі «Молодіжний».

Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦГТК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

В підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_2 не надала до суду жодних належних доказів та не зверталася з клопотанням про їх витребування.

В матеріалах справи відсутні будь-які правовстановлюючі документи на майно: автомобіль та гараж, які прохала поділити позивачка та підтвердження наявності вказаного майна.

При цьому в свої позовній заяві ОСОБА_2 вказувала, що вартість спірного автомобіля з урахуванням відсотку зносу вона оцінює в 16 000 грн., вартість гаража з урахуванням відсотку зносу в 20 000 грн., що також не підтверджується доказами, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості, документи відповідних установ про проведення експертизи чи оцінки вартості майна, відсутнє судження відповідача по справі з цього питання.

З наявної в матеріалах довідки голови кооперативу вбачається, що ірний гараж можливо є самочинним будівництвом.

ОСОБА_3А не приймав участі у розгляді справи в суді першої інстанції, у язку з чим судом не усунуті вказані вище суперечності.

Враховуючи викладені обставини справи, колегія суддів приходить до існовку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому оволенню.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2012 року - скасувати та постановити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя відмовити за їх недоведеністю.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.