Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3351/12 Головуючий у 1-й інстанції Дмитрієва М.М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Осоцького І. І. ,

суддів Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі Бурима В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2011 року у справі за позовом концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2010 року концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідачі по справі проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. У період з січня 2009 року по березень 2010 року позивач надавав відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за вказаною адресою на загальну суму 4568, 20 грн.

Станом на 01.04.2010 року відповідачі не здійснили оплату за надані послуги, тому позивач просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в сумі 4568, 20 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2011 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в сумі 4568 грн. 20 коп., а також 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 51грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4 зазначають, що не зясовані обставини, що мають значення для справи, неправильно надано правову оцінку наявним доказам, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому просять рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ст.1 Закону України від 24 червня 2004 року "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням.

За положеннями ст.19 зазначеного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Особливим учасником відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які, залежно від цивільно-правових угод, можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Згідно зі ст.ст. 19, 25 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальній організації остання має право на стягнення заборгованості.

Обов"язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, передбачений ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відсутність договору, як підстава на безоплатне користування фактично спожитими послугами, не передбачена.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: пункту 3 рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради « Про використання майна теплових мереж міста» № 232/4 від 30 червня 2004 року, акту прийому-передачі майна комунальної власності, концерн «Міські теплові мережі» прийняв в господарче відання майно комунальної форми власності, до переліку якого входила котельня за адресою: вул. Комсомольська, 13 (а.с.151-155 ).

Судом першої інстанції встановлено, що, відповідно до п.1 рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради «Про визначення виконавців житлово - комунальних послуг» № 25 від 29 січня 2009 року, починаючи з 01 січня 2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності м.Запоріжжя, з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, визначено концерн «Міські теплові мережі» (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи, власником квартири №17 в м. Запоріжжі, вул. Комсомольська, 13, є ОСОБА_3Е.(а.с.76-77).

За довідкою, виданою начальником Житлово-експлуатаційної дільниці №58, за адресою: АДРЕСА_1, проживає ОСОБА_3 та її донька - ОСОБА_4 (а.с.7).

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з ОСОБА_3 на користь позивача вартість спожитої нею з січня 2009 року по березень 2010 року теплової енергії, суд виходив з доведеності фактичного споживання відповідачкою у спірний період обсягу наданих послуг з теплопостачання за відсутності договору між ними, як споживачем, та позивачем, який у відношеннях з ОСОБА_3 виступав вже виконавцем послуг, а тому обґрунтовано визнав зазначені дії підставою виникнення зобов"язального правовідношення між сторонами.

Висновок суду узгоджується з положеннями ст.11 ЦК України про те, що підставою виникнення цивільних прав та обов"язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов"язки.

Обов"язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, передбачений ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

У зв"язку з цим посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4 на відсутність договору про теплопостачання між позивачем та ОСОБА_3, ОСОБА_4, як на підставу для відмови у стягненні плати за одержану теплову енергію на користь позивача, не можна визнати обґрунтованими.

Вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за послуги з центрального опалення, надані Концерном "Міські теплові мережі" у приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2, за період з 01.01.2009 року по 31.03.2010 року в сумі 4568 грн. 20 коп. підтверджуються: довідкою про склад сімї (а.с.7), розрахунком суми заборгованості по лицьовому рахунку №55316282 станом на 01.04.2010 року (а.с.5). Вказаний розрахунок відповідачами не спростований, належних доказів в обгрунтування їх неправильності останніми не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що у період з січня 2006 року по березень 2010 року послуги з теплопостачання у квартиру за адресою: АДРЕСА_2, надавались не якісні, не є переконливими, оскільки, всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України, які зобовязують відповідача доводити свої заперечення проти позову належними та переконливими доказами, будь-яких актів претензій до виконавця зазначених послуг, складених у цей період в порядку вимог ст. 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надні, із зустрічними вимогами з приводу надання неякісних комунальних послуг до позивача по даній справі не зверталась.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_4 користується квартирою за адресою: АДРЕСА_2, як член сімї власника ОСОБА_3

В разі, коли жиле приміщення належить особі на праві власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа (ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких витратах визначається його власником і обовязки по оплаті вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України).

При стягненні з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку заборгованості за отримані послуги з теплопостачання судом ця обставина не врахована.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції, відповідно до п.4 ч.1.ст.309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за послуги з центрального опалення за період з 01.01.2009 року по 01.04.2010 року в сумі 4568 грн. 20 коп. та відмови в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за послуги з центрального опалення зі ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення в сумі 30 гривень, документально підтверджені матеріалами справи, підлягають стягненню з ОСОБА_3Е.(а.с.1).

Оскільки позивач - Концерн "Міські теплові мережі", звільнений від сплати судового збору на підставі ч.3.ст.88 ЦПК України, судовий збір в сумі 51,00 грн. підлягає стягненню в доход держави з ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 88, 303, 307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2011 року у даній справі скасувати та ухвалити по справі нове рішення наступного змісту:

Позов Концерну "Міські теплові мережі" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Концерну "Міські теплові мережі" заборгованість за послуги з центрального опалення за період з 01.01.2009 року по 01.04.2010 року в сумі 4568 гривень 20 копійок, витрати по оплаті інформаційно - технічного забезпечення в сумі 30 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави державне мито в сумі 51 гривні.

В частині позову про стягнення грошевих сум з ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: