Справа № 1001/1197/2012
Провадження № 2/1001/748/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2012 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Литвиненко О.Л.

секретаря Лунгул Т.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Баришівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Баришівська державна нотаріальна контора Київської області про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового приміщення.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 10.12.1993 року він отримав у Баришівській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно, яке складається з житлового будинку та господарських споруд розташованих по вул. Гагаріна, 26 в с. Морозівка Баришівського району Київської області. За проханням ОСОБА_4 позивач дозволив йому тимчасово проживати у вищевказаному будинку. У липні 2011 року з Баришівського районного суду Київської області позивач отримав позовну заяву підписану відповідачем ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням шляхом зняття з реєстрації. Із доданого до позовної заяви договору купівлі-продажу від 22.02.2002 року позивач дізнався, що ОСОБА_5 перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, діючи від імені позивача продала ОСОБА_4 вищевказаний будинок та отримала за це кошти в сумі 12 000 гривень. Купівлю продаж здійснено по дорученню, яке позивач нібито видавав відповідачу ОСОБА_5. Дане доручення посвідчено головою Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 23.04.2012 року довіреність №41 від 05.12.2001 року посвідчену Морозівською сільською радою Баришівського району Київської області визнано не дійсною. В позові просить суд визнати не дійсним та скасувати договір купівлі-продажу від 22.02.2002 року житлового будинку та господарських будівель та споруд, розташованих по вулиці Гагаріна, 26 в с. Морозівка Баришівського району Київської області.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги позивача ОСОБА_3 в повному обсязі та пояснив суду, що житловий будинок за адресою вул. Гагаріна, 26 в с. Морозівка Баришівського району Київської області позивач отримав по заповіту. Про те, що вищевказаний житловий будинок йому не належить та на даний час проданий за договором купівлі-продажу відповідачу ОСОБА_5 за 12 000 гривень він дізнався лише після смерті батька, а саме у липні 2011 року, коли з Баришівського районного суду Київської області позивач отримав позовну заяву підписану відповідачем ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням шляхом зняття з реєстрації. Із доданого до позовної заяви договору купівлі-продажу від 22.02.2002 року позивач дізнався, що ОСОБА_5 перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, діючи від імені позивача продала ОСОБА_4 вищевказаний будинок та отримала за це кошти в сумі 12 000 гривень. Купівлю-продаж здійснено по дорученню, яке позивач нібито видавав відповідачу ОСОБА_5, але позивач не видавав відповідачці ніякого доручення. Відповідачка ОСОБА_4 з головою Морозівської сільської ради пізно ввечері оформили дане доручення самостійно у відсутність позивача. Встановлено, що дана дія була проведено у відсутність секретаря сільської ради, оскільки вищевказане доручення мало порядковий номер 41, а в книзі реєстрі під даним номером знаходився інший документ. Нотаріусу при оформленні договору купівлі-продажу не було відомо, що вищевказане доручення є недійсне. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 23.04.2012 року довіреність №41 від 05.12.2001 року посвідчену Морозівською сільською радою Баришівського району Київської області визнано не дійсною, дане рішення суду набрало законної сили. Тому і договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку необхідно визнати не дійсним та скасувати, жодної згоди на укладення договору купівлі-продажу позивач не надавав. Просив суд задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив суду, що в 1994 році він приїхав проживати в с. Морозівку, а саме в житловий будинок за адресою вул. Гагаріна, 26. На протязі 10 років ОСОБА_4І проживав у вищевказаному будинку, доглядав за ним та робив ремонт. В 2001 році він з дружиною ОСОБА_5 вирішили переоформити будинок. Позивач ОСОБА_3 пішов разом з ОСОБА_5 до Морозівської сільської ради для оформлення доручення. Сільський голова Морозівської сільської ради видав доручення на ім'я дружини відповідача ОСОБА_5. Відповідач ОСОБА_4 на той час не знав, що видане доручення на ім'я його дружини є недійсним. За згодою з позивачем оформили договір купівлі-продажу вищевказаного будинку. За будинок позивачу ОСОБА_3 заплатили кошти в сумі 12 000 гривень. Кошти віддавали вдома, договору чи розписки про отримання вищевказаної суми позивач не писав. На даний час відповідач ОСОБА_4 проживає у вищевказаному будинку та сплачує за електроенергію. Просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки він не має більше майна для проживання.

Відповідачка ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що вона з чоловіком ОСОБА_4 проживають в житловому будинку за адресою вул. Гагаріна, 26 в с. Морозівка Баришівського району Київської області. В 2001 році вирішили переоформити вищевказаний житловий будинок. Вона з ОСОБА_3 пішли до Морозівської сільської ради для оформлення доручення. ОСОБА_3 попросив оформити доручення на відповідачку ОСОБА_5 тому, що на той час у нього вкрали паспорт. До нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу також ходили за згодою позивача ОСОБА_3. Кошти в сумі 12 000 гривень за житловий будинок за адресою вул. Гагаріна, 26 в с. Морозівка Баришівського району Київської області ОСОБА_3 отримав дома. Розписки про отримання коштів ОСОБА_3 не писав. Просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки вищевказаний договір купівлі-продажу був оформлений за згодою позивача і за будинок ОСОБА_3 отримав кошти.

Представник відповідачів по справі ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав пояснення відповідачів та не визнав заявлений позов. Вважає відповідача добросовісним набувачем. Просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи по справі Баришівської державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не зявився, про день та місце розгляду справи увідомлений своєчасно та належним чином. До суду від нотаріуса Баришівської державної нотаріальної контори Київської області надійшов лист з проханням розглядати справу у відсутність їх представника та з повідомленням про те, що ознайомившись з позовною заявою при вирішенні питання по даній справі вони покладаються на розсуд суду, що дає суду підстави для розгляду справи по суті та ухвалення рішення у відсутність представника третьої особи.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.12.1993 року, виданого Баришівською державною нотаріальною конторою житловий будинок, що знаходиться в с. Морозівка Баришівського району Київської області на праві власності належить ОСОБА_3.

22.02.2002 року ОСОБА_5, яка діяла від імені ОСОБА_3 по довіреності, посвідченій Морозівською сільською радою 05.12.2001 року за № 41 та ОСОБА_4 уклали договір купівлі-продажу серії АЕР №131193 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою вул. Гагаріна, 26 с. Морозівка Баришівського району Київської області.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 23.04.2012 року визнано недійсною довіреність № 41 від 05.12.2001 року, посвідчену Морозівською сільською радою Баришівського районного суду Київської області, яке набрало законної сили.

На час посвідчення довіреності 05.12.2001 року діяв Цивільний Кодекс Української РСР 1963 року. І відповідно до ст. 63 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) угода, укладена від імені другої особи особою, не уповноваженою на укладення угоди або з перевищенням повноважень, створює, змінює і припиняє цивільні права і обов»язки для особи, яку представляють, лише в разі дальшого схвалення угоди цією особою. Наступне схвалення угоди особою яку представляють, робить угоду дійсною з моменту її укладення.

Позивач ОСОБА_3, дізнавшись про укладення договору купівлі-продажу серії АЕР №131193 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою вул. Гагаріна, 26 с. Морозівка Баришівського району Київської області ОСОБА_4 діяла від імені ОСОБА_3 по довіреності ОСОБА_4, не дав згоди для подальшого його схвалення і звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового приміщення.

Відповідно до ст. 48 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Поскільки при укладанні договору купівлі-продажу серії АЕР №131193 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою вул. Гагаріна, 26 с. Морозівка Баришівського району Київської області ОСОБА_4 діяла від імені ОСОБА_3 по довіреності, яка рішенням суду визнана недійсною, то є всі підстави для визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу серії АЕР №131193 від 22.02.2002 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

17.01.2012 року рішенням Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_3 визнано таким, що втратив право користування жилим приміщення житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами за №26 по вул. Гагаріна в с. Морозівка Баришівського району Київської області і зустрічний позов ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним залишено без задоволення.

При винесенні вказаного рішення судом перевірялися лише обставини видачі доручення ОСОБА_3 ОСОБА_5 05.12.2001 року, яке посвідчене померлим сільським головою Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області, а не його дійсність, як зазначено у вказаному рішенні. Тобто судом досліджувались інші підстави для визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Не знайшло підтвердження в судовому засіданні твердження відповідачів та їх представника про передачу відповідачу 12 000 гривень як оплату за спірний будинок в с. Морозівка по вулиці Гагаріна, 26 Баришівського району Київської області при оформленні договору купівлі-продажу. Відсутні докази про підтвердження та визнання відповідачів добросовісними набувачами спірного житлового будинку за адресою в с. Морозівка по вулиці Гагаріна, 26 Баришівського району Київської області. При розгляді даної справи відповідачами не заявлялись вимоги про визнання їх добросовісними набувачами спірного житлового будинку.

Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України ( в редакції 2004 року) до позовів про визнання заперечуваного правочину недійсним і про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, право на пред»явлення якого виникло до 1 січня 2004 року, застосовується позовна давність, встановлена для відповідних позовів законодавством, що діяло раніше.

Згідно ст. 71 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено ( позовна давність), встановлюється в три роки.

Відповідно до ст. 76 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 23.04.2012 року визнано недійсною довіреність № 41 від 05.12.2001 року, посвідчену Морозівською сільською радою Баришівського районного суду Київської області, яке набрало законної сили. В даному рішенні встановлено і зазначено, що позивачем ОСОБА_3 не пропущено строк позовної давності, так як 17 червня 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням шляхом зняття її з реєстрації. Із заявленого позову ОСОБА_3 дізнався, що ОСОБА_4 є власником його домоволодіння за договором купівлі-продажу від 22.02.2002 року, посвідченого нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори, який був оформлений на підставі довіреності посвідченої Морозівською сільською радою 05.12.2001 року за № 41 на ім"я ОСОБА_5. Інших спростовних доказів про те, що позивач ОСОБА_3 знав про наявність довіреності № 41 від 05.12.2001 року відповідачами суду не надано. Тому суд вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності по даному позову.

З урахування викладених обставин суд вважає за необхідне визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу від 22.02.2002 року серії АЕР №131193 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою вул. Гагаріна, 26 с. Морозівка Баришівського району Київської області.

Встановлені судом обставини підтверджуються:

- показами свідка ОСОБА_6 про те, що ще на весіллі ОСОБА_4 чула як ОСОБА_3 подарував відповідачу оспорюваний будинок, але документів ніяких не бачила;

- показами свідка ОСОБА_7 про те, що батьки і позивач ще на весіллі обіцяли подарувати відповідачу вказаний будинок, але документів на нього він теж не бачив;

- копією паспорта ОСОБА_3 який народився 05.09.1973 року в с. Власівна Баришівського району Київської області серії СМ №486600;

- копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.02.2002 року будинок в с. Морозівка по вулиці Гагаріна, 26 Баришівського району Київської області;

- копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.12.1993 року, виданого ОСОБА_3 як спадкоємцю зазначеного в заповіті майна ОСОБА_8;

- копією рішення Баришівського районного суду Київської області від 23.04.2012 року;

- копією ухвали Апеляційного суду Київської області від 23.07.2012 року;

- копією рішення Баришівського районного суду Київської області від 17.01.2012 року;

- копією ухвали Апеляційного суду Київської області від 29.02.2012 року;

- копією рішення №6 Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області від 29.01.2002 року;

- іншими матеріалами справи.

За даних обставин заявлений позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 15, 30, 61, 62, 118-120, 217 ЦПК України, ст.ст. 48, 71, 76 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі.

Визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу від 22.02.2002 року серії АЕР №131193 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою вулиця Гагаріна, 26 с. Морозівка Баришівського району Київської області.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_9