Справа № 2-3571/12
Ухвала

Іменем України

"19" листопада 2012 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Анциборенко Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 53 282,19 гривень. З метою забезпечення позову разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №16 у м.Житомирі по вул. Лятошинського 18, що належить ОСОБА_2 до закінчення провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.1 ст.151 ЦПК України суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом.

Одним із видів забезпечення позову відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. При цьому, згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України (Постанова № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч.2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З позовної заяви вбачається, що відповідач станом на 11.10.2012 року має борг у сумі 53 282,19 грн.. Позивачем не надано доказів належності квартири відповідачу, не зазначено, яка вартість квартири №16 у м.Житомирі по вул. Лятошинського, 18. Також позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У звязку з відсутністю відомостей про належне відповідачу на праві власності нерухоме майно та його вартість, накладення арешту може бути не співмірним із заявленими позивачем вимогами, оскільки може значно перевищувати суму заявлених вимог.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави для накладення арешту на квартиру №16 у м.Житомирі по вул. Лятошинського, 18, відсутні.

Керуючись ст.ст.151-153, 293 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий суддя Н. М. Анциборенко