Справа № 2-3771/11
РІШЕННЯ

іменем України

06.04.2012 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Скотаря А.Ю.;

при секретарі Алієвій А.Я.;

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2;

представника відповідача ОСОБА_3;

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5 і ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визначення порядку користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 звернулась до суду з позовною заявою в якій зазначила, що їй на праві власності належить 1/2 частині квартири АДРЕСА_1, загальною площею 69,8 кв.м., жилою площею 40,8 кв.м., яка складається з трьох кімнат площею 12,7 кв.м., 11,2 кв.м. з балконом і 16,9 кв.м. Власником іншої 1/2 частині спірної квартири належить відповідачу. Окрім того, в квартирі зареєстровані дві доньки сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Через неможливість спільного проживання, сварок та скандалів з відповідачем, позивачка зїхала проживати до батьків, де мешкає до теперішнього часу, разом з тим особисто сплачує комунальні послуги.

Позивач просить визначити порядок користування вищевказаною квартирою, виділивши їй та дітям в користування кімнати площею 16,9 кв.м. і 11,2 кв.м., відповідачу кімнату площею 12,7 кв.м., а кухню, вбиральню, ванну кімнату та коридор залишити у загальному користуванні.

В наступному позивачка, з урахуванням висновку будівельно-технічної експертизи, уточнила позовні вимоги і просила виділити їй в користування, з урахуванням проживання з нею дітей, кімнати площею 12,7 кв.м. і 11,2 кв.м. з лоджією, ОСОБА_7 кімнату площею 16,9 кв.м. з лоджією, а коридор, кухню, ванну кімнату та вбиральню залишити в загальному користуванні.

Позивачка в суді підтримала уточнені позовні вимоги, наполягла на їх задоволенні та пояснила, що шлюб з відповідачем розірвано, на теперішній час вона вимушена проживати у батьків разом з двома малолітніми дітьми, хоча має у власності Ѕ частину спірної квартири.

Відповідач надав письмові заперечення на первісний позов де зазначив, що не згоден з порядком користування квартирою, запропонованим позивачкою через порушення в такому разі його прав як власника. В суді представник відповідача проти задоволення уточненого позову заперечував з тих же підстав, додатково зазначивши, що діти можуть проживати разом з ним, в разі чого саме йому повинно бути виділено дві кімнати в користування.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного:

Спірною є квартира АДРЕСА_2, яка має три ізольовані кімнати, право власності на яку в рівних частинах визнано за сторонами. Окрім сторін в квартирі зареєстровані їх діти (а.с. 8-10, 12).

Сторонами не заперечується, отже не підлягає доказуванню, той факт, що позивачка разом з дітьми мешкає за іншою адресою.

Окрім того, ОСОБА_8 тривалий час сплачує комунальні послуги, що надаються за адресою спірної квартири (а.с. 32-57).

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 09/04 від 19.01.2012 визначено кілька варіантів порядку користування квартирою № 73 по вул. Салтівське шосе, 145-В в м. Харкові, най прийнятним з яких суд вважає другий (а.с. 71-95).

На думку суду в умовах, що склались, виділення позивачці, з урахуванням проживання з нею двох малолітніх дітей, в користування кімнат площею 12,7 кв.м. і 11.2 кв.м., а відповідачу кімнати площею 16,9 кв.м. не порушить житлових прав осіб сторін. Відповідач не звертався до суду з позовом про визначення порядку користування квартирою, який би відрізнявся від запропонованого позивачкою.

Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власностіквартира, яка є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі приміщення та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Стаття 150 ЖК України передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 155 того ж кодексу квартиру, що є у приватній власності громадян, не може бути вилучено, власника не може бути позбавлено права користування квартирою.

Визначаючи порядок користування спірною квартирою відповідно до позовних вимог суд не позбавляє відповідачів права володіння чи розпорядження своєю власністю. Крім того, сторони не заявляють вимог про поділ спірної квартири в натурі відповідно до належних їм часток в праві спільної часткової власності, про зміну розміру часток чи стягнення грошової компенсації.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 150, 155 ЖК України, ст.ст. 358 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити та визначити порядок користування квартирою № 73 в будинку № 145-В по вул. Салтівське шосе в м. Харкові, виділивши ОСОБА_8, з урахування проживання з нею малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користування кімнати № 7, площею 12,7 кв.м. і кімнату № 8, площею 11,2 кв.м. з лоджією, а ОСОБА_7 кімнату № 9 площею 16,9 кв.м. з лоджією.

Залишити коридор, кухню, ванну кімнату та вбиральню в квартирі АДРЕСА_1 в загальному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 судові витрати: державне мито в розмірі 8,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Ю. Скотар