Справа №1490/1905/12 14.05.2012 14.05.2012 14.05.2012
Справа 22 ц - 1490/1319/12 Суддя першої інстанції: Репушевська О.В.
Категорія 5 Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
УХВАЛА Іменем України

14 травня 2012 року м. Миколаїв

Колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої: Кутової Т.З.,

судців: Ямкової О.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем: Шпонарською О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу Приватно-орендного виробничого сільськогосподарського підприємства (далі-

ПОВСП) ім. Т.Г. Шевченко

на рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 14 березня 2012 року по справі за позовом

ПОВСП ім. Т.Г. Шевченка до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні майном та здійсненні права власності

ВСТАНОВИЛА: В червні 2011 року ПОВСП ім. Т.Г. Шевченка звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_9 ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні майном та здійсненні права власності.

Позивач посилався на те, що на підставі рішення Господарського суду Миколаївської області від 2 жовтня 2007 року, яке підтверджено рішенням того ж суду від 7 липня 2010 року йому на праві власності належить нежитлова будівля вагової, розташованої за адресою смт. Криве Озеро Миколаївської області по вул. Горького, 267-р. Між тим, вказаною власністю вони не мають змоги користуватись, оскільки її використовують відповідачі, та добровільне не звільняють вказаний об'єкт власності.

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 14 березня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить вказане рішення суду скасувати, посилаючись на те, що суд дав невірну оцінку доказам, які надані по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач на час розгляду справи не є власником спірних споруд, а тому ним не доведений факт порушення його прав у зв'язку з використанням цих приміщень відповідачами.

З такими висновками суду слід погодитися, оскільки вони відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

При вирішенні справи судом встановлено, що рішенням Господарського суду Миколаївської області від 2 жовтня 2007 року за позовом ПОВСП ім. Т.Г. Шевченка до Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області.

визнано право власності позивача на об'єкти спірного по даній справі нерухомого майна.

Вказане рішення постановою Вищого Господарського суду України від 9 квітня 2008 року скасовано ,а справу повернуто на новий розгляд. При новому розгляді даної справи ,ухвалою від 10 червня 2008 року Господарського суду Миколаївської області провадження у даній справі припинено.

З дослідженої судом інвентарної справи № 183 Первомайського МБТІ слідує, що право власності на вагову, яка розташована в о. Криве Озеро по вул. Горького, 267-р, Зареєстровано за ПОВСП ім. Т.Г. Шевченко саме на підставі рішення господарського суду від 2 жовтня 2007 року та ухвали по цій же справі від 5 листопада 2007 року. Однак, як зазначає МБТІ, що незважаючи нате, що рішення, які надані як правовстановлюючий документ на майно, в даній справі скасовані, однак в них не означено прямих вказівок на дії реєструючого органу, то реєстрація права власності не скасована (а.с. 68).

Таким чином, суд першої інстанції вірно виходив з того, що стаття 391 ЦК Україні, якою керувався позивач, передбачає можливість захисту права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, виключно за позовом власника.

Таке рішення може бути ухвалено в разі доведеності ним відповідно до вимог частини 3 статті 10 ЦПК України факту створення йому перешкод у здійсненні права користування диня та розпорядження своїм майном при неможливості усунення цих перешкод в інший спосіб, та при наявності у нього правовстановлюючого документу на підтвердження права власності на спірний об'єкт.

За такого, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, належним чином дослідивши надані докази, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд першої інстанції, застосувавши саме ті норми матеріального закону, які підлягають застосуванню в цьому випадку, дійшов справедливого висновку про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм процесуального і матеріального права та немає підстав для його скасування.

Інші доводи в апеляційній скарзі не спростовую » висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 314, 315 ЦШ України, колегія судців

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватно - орендного виробничого сільськогосподарського підприємства ім. Т.Г. Шевченка відхилити, а рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 14 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді