Справа № 2/0516/384/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2012 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

при секретарі Костіній І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом виселення з житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначає, що він є власником будинку за адресою сел. Олексіїво-Дружківка, м.Дружківка, вул.Ульянова,5, в якому і зареєстрований. Крім нього, в будинку інших осіб не зареєстровано.

Приблизно з 2006року з дозволу його дружини в будинку стала проживати його дочка ОСОБА_4 16 травня 2011року з місць позбавлення волі повернувся його онук ОСОБА_3

Він з самого початку був проти того, щоб відповідачі проживали в його будинку, тому що онук зловживає спиртними напоями і в нетверезому стані поведінка його стає неконтрольованою. Після смерті дружини у вересні 2011року відповідачі залишилися жити в будинку проти його волі.

ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, зловживає спиртними напоями, постійно вимагає у нього грошей на випивку, загрожує фізичною розправою, кидається битися. Його мати теж не дає йому спокійно жити в будинку.

У ОСОБА_4 є свій будинок, розташований у м.Костянтинівка, вул.Островського,137, але вона не хоче проживати у своєму будинку.

У лютому 2012року ОСОБА_3 вчинив у нетверезому стані в будинку погром. Життя у власному будинку стало для нього нестерпним у зв'язку з поведінкою відповідачів, і з лютого 2012року він змушений перебратися жити до своєї другої дочки - ОСОБА_5 і зятя ОСОБА_6, які проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 -Дружківка.

Договорів найму житла з відповідачами він не укладав. Неодноразово просив їх виїхати до свого будинку, але вони добровільно звільняти будинок не збираються. На теперішній час відповідачі перешкоджають йому у володінні, користуванні та розпорядженні майном, тому просить суд усунути перешкоди у здійсненні права ним власності на будинок, розташований за адресою: сел. Олексіїво - Дружківка, вул. Ульянова, 5 , шляхом виселення з будинку відповідачів ОСОБА_3 без надання їм іншого житлового приміщення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги. Позивач пояснив, що його померла дружина пожаліла дочку ОСОБА_4 і наполягла на її поселенні в належному йому будинку. Тому приблизно з 2006року в будинку стала проживати ОСОБА_4 Все було нормально, вона жила як член сім'ї. Навесні 2011року повернувся із міст позбавлення воли онук ОСОБА_3, син ОСОБА_4, якого також поселили в його будинку, так наполягала померла дружина. Спочатку онук не пив, а потім став пиячити, приводити в будинок співмешканок, причому його згоду на таке не питав. Став вимагати в нього гроші. Між ними часто виникають конфлікти. Він є людиною похилого віку, боїться знаходитися з онуком, який влаштовує сварки, в одному будинку. Бажає жити спокійно в своєму будинку. У ОСОБА_4 є свій будинок в м.Костянтинівка, в якому вона може проживати разом зі своїм сином. Вважає, що відповідачі перешкоджають йому в користуванні власністю, будинком по вулиці Ульянова,5 , тому просить усунути ці перешкоди, виселивши відповідачів з його будинку.

Відповідачі позов не визнали. ОСОБА_4 пояснила, що дійсно стала проживати в будинку своїх батьків приблизно з 2006року, за згодою батьків. Їй виділили кімнату, де вона встановила свої меблі, речі. І вона мешкала разом з батьками, оскільки фактично проживати їй було ніде. Крім того стан її здоров'я не дозволяв мешкати одною. Вона є власником будинку в м.Костянтинівка, вул.Островського, 137, де і зареєстрована, але будинок не може використовуватися, як житло, оскільки розгромлений. Вона виїзджала тимчасово у м.Донецьк, доглядала онуку, три роки не мешкала в м.Костянтинівка, за цей час будинок її розібрали. Коли повернулася , то жити їй було ніде, і батьки дозволили їй мешкати разом з ними. Коли мати захворіла, вона за нею доглядала. У неї не має іншого житла, а ремонтувати свій будинок, у неї не має коштів та здоров'я.

ОСОБА_3 пояснив, що він не чинить перешкод в користуванні власністю позивачу. Навпаки, позивач першим розпочинає сварки. Іншого житла в нього не має. Він дійсно зареєстрований за іншою адресою, але будинок 103 по вул. Першотравнева не є його житлом. Цей будинок належав його матері, яка його продала купила будинок в м.Костянтинівка. Він залишився в ньому зареєстрований. Після повернення з міст позбавлення волі, він має адміністративний нагляд за адресою вул.Ульянова, 5 і не має права змінювати місце мешкання. Він поселився до будинку за згодою його бабусі та дідуся, позивача у справі. Він допомагав позивачу у догляді за господарством, збудував на подвір'ї зливну яму, обробляв городи. Вважає, що підстав для його виселення не має.

Просять в позові відмовити.

Суд дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користуваня та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що позивач є власником будинку по вул. Ульнова,5 м.Дружківка, сел.Олексїво -Дружківка, що підтверджується довідкою КП "Дружківське міське бюро технічної інвентаризації" № 194 від 29.03.2012р.

Судом встановлено, що в зазначеному будинку зареєстрований і мешкає позивач у справі ОСОБА_1, а також проживають без реєстрації відповідачі: ОСОБА_4 з 2006року, та ОСОБА_3 з травня 2011року, що підтверджується домовою книгою для реєстрації громадян, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10) та поясненнями сторін.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрована і є власником будинку по вул.Островського, 137 м. Костянтинівка, що підтверджується поясненнями відповідача ОСОБА_4 та паспортом відповідача, який оглянутий в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3. Доказів, що він не придбав право користування житлом в цьому будинку , Килосовим суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що проживаючи у спірному будинку, ОСОБА_3 зберігає житло за місцем свого проживання - реєстрації по вул.Островського, 137 м.Костянтинівка, а ОСОБА_3 зберігає житло за місцем реєстрації по вул.Першотравнева, 103.

Посилання відповідачів, що будинок в м.Костянтинівка не придатний для проживання суд не приймає до уваги, оскільки вважає, що саме власник майна ОСОБА_3 несе тягар утримання свого майно. ОСОБА_3 пояснила в суді, що вона добровільно покинула будинок без догляду і виїхала у м.Донецьк, тобто саме з її вини будинок прийшов до такого стану, що в ньому не можливо проживати.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7підтвердили, що між позивачем та відповідачами часто виникають конфлікти на побутовому грунті, у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 вживає спиртні напої. З лютого 2012року позивач вимушений проживати у ОСОБА_6, оскільки боїться фізичного насильства з боку ОСОБА_3, а відповідачі мешкають в будинку позивача, в той час, як у ОСОБА_3 є свій будинок в м.Костянтинівка.

Суд вважає встановленим, що відповідачі, проживаючи в будинку позивача, створюють йому перешкоди в користуванні власністю і не звільняючи спірний будинок, порушують право власності ОСОБА_7 на цей будинок, оскільки, вони перешкоджають йому володіти, користуватися та розпоряджатися цим будинком на власний розсуд, і це право підлягає захисту, тому вимоги позивача щодо виселення відповідачів з будинку, який не належить їм на праві власності, є законними і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 107,30грн, по 53,65грн з кожного.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 131, 209, 212 215, 223 ЦПК України, на підставі ст.ст. 316,317,319,321, 386,391 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення з будинку задовольнити.

Виселити ОСОБА_3, 04.10.1979року народження, ОСОБА_4, 16.05.1959року народження, з житлового будинку №5, який розташований по вулиці Ульянова, сел.Олексїїво-Дружківка м.Дружківка Донецької області , без надання іншого житла.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 10денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т. Л. Панова