Справа № 4-с-94/11
Ухвала

іменем України

"20" лютого 2012 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Зіньковська Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві,-

в с т а н о в и в:

Скаржник звернувся до суду з зі скаргою на бездіяльність держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві та просить суд зняти арешт з його майна , шляхом скасування постанови № 393/15 від 06 червня 2003 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 393/15 посилаючись на те, що на підставі виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м. Києва у 2003 році про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження в рамках якого державним виконавцем було накладено арешт на вантажний автомобіль ЗІЛ-130, 1980 року випуску, д/н 09376КВ. Вже тривалий час борг по аліментам відсутній, а при закінченні виконавчого провадження державним виконавцем не було скасовано арешт. Бездіяльність державного виконавця вважає такою, що порушує його права.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав та просить суд зняти арешт з його майна, шляхом скасування постанови № 393/15 від 06 червня 2003 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 393/15.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав скаргу та просив скасувати постанову про накладення арешту.

Субєкт оскарження в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення скаржника, його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, постановою 393/15 державного виконавця Зоря А.С. від 06.06.2003 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження було накладено арешт на автомобіль ЗІЛ130, 1980 року випуску, д/н 09376КВ, який належить ОСОБА_1 (а.с.6). 06 червня 2003 року ОСОБА_1 було направлено копію постанови про накладення арешту в звязку з заборгованістю по аліментам, що підтверджується копією листа (а.с.5).

Наполягаючи на задоволенні скарги ОСОБА_1 пояснив, що на даний час у нього відсутня заборгованість по аліментам, тому є підстави для визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця.

Довідкою № 8 від 07.02.2012 року ТОВ «Торговий дім Святошин»підтверджується, що з січня 2009 року по грудень 2011 року з заробітної плати ОСОБА_1 щомісячно утримуються аліменти (а.с.23-24).

В судовому засіданні встановлено та не оспорюється ОСОБА_1 те, що на момент накладення арешту на автомобіль у скаржника існувала заборгованість по аліментам.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

За таких обставин, суд вважає, що підстав для визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною не має і як наслідок цього не підлягає скасуванню постанова від 06.06.2003 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на ухвалу протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.О. Яровенко