АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0413/2-1282/12
Справа № 2/413/1282/12 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/491/2034/12 ОСОБА_1
Категорія 26 ( ІІІ ) Доповідач Карнаух В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Карнаух В.В.

суддів: Братіщевої Л.А., Остапенко В.О.,

при секретарі: Бадалян Н.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_4 акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_5» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 акціонерного товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Суха Балка» ( надалі ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5») на його користь у відшкодування моральної шкоди, спричиненої втратою професійної працездатності у звязку із професійним захворюванням, 140 560 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2012 року позов ОСОБА_2. задоволено частково: стягнуто з ПАТ «Суха Балка» на його користь у відшкодування моральної шкоди 25 000 грн. Стягнуто з відповідача 107,30 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Зокрема вважає, що судом застосовано до спірних правовідносин норми законодавства, які не підлягали застосуванню та не застосовано спеціальний Закон, який підлягає застосуванню.

Крім того, посилається на те, що позивачем не наданий висновок МСЕК про наявність факту спричинення йому моральної шкоди, а довідка МСЕК про відсоток втрати працездатності не є підтвердженням факту заподіяння моральної шкоди; позивачем не надано доказів спричинення йому моральної шкоди.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_2 працював з квітня 1981 року по липень 2011 рік на ш.Ювілейна ПАТ Суха Балка в підземних умовах праці у шкідливих умовах.

ОСОБА_6 № 52 розслідування хронічного професійного захворювання від 24 травня 2011 року комісією встановлено, що керівництво шахти Ювілейна ВАТ Суха Балка порушило законодавство про охорону праці, ст.153 КзпП, ст.13 Закону України Про охорону праці в період праці позивача на підприємстві відповідача (а.с.8-9).

За висновком МСЕК від 24 червня 2011 року позивачу було первинно встановлено 35 % втрати професійної працездатності та третя група інвалідності.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач винен у виникненні у позивача професійного захворювання.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

ОСОБА_6 ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Отже, враховуючи викладене й те, що право на відшкодування моральної шкоди у

звязку з ушкодженням здоровя ОСОБА_2 повязано з виконанням трудових обовязків, виникло з 24.06.2011 року, тобто з моменту встановлення йому стійкої втрати професійної працездатності, питання про відшкодування працівнику такої шкоди слід вирішувати на загальних підставах, передбачених нормами КЗпП України та Закону України «Про охорону праці», а не відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», норми якого є спеціальними.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_5 України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що в даному випадку саме на органи МСЕК покладений обов'язок встановлення факту заподіяння моральної шкоди позивачу є безпідставними та такими, що суперечать Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким нанесене ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 22.11.1995 р. № 212, оскільки МСЕК встановлює даний факт щодо потерпілих на виробництві, яким не було встановлено стійку втрату професійної працездатності, в той час як позивачу встановлено стійку втрату професійної працездатності.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку з професійним захворюванням встановлений в судовому засіданні. Позивач періодично потребує амбулаторного і стаціонарного лікування, переносить біль , постійно відчуває незручність, обмежений у фізичній роботі по дому, переносить моральні страждання, що позбавляє його нормальних життєвих зв'язків і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.

У звязку з чим доводи апеляційної скарги стосовно не надання позивачем доказів спричинення моральної шкоди не можуть бути взяті колегією суддів до уваги.

Висновок суду про відшкодування позивачу з боку відповідача моральної шкоди відповідає Рішенню Конституційного ОСОБА_5 України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008р., відповідно до якого статтею 237-1 КЗпП України громадянам, що потерпіли від нещасного випадку або професійного захворювання, надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

Однак, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом без повного урахування розяснень п.9 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_5 України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, характер отриманого позивачем професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

З огляду на те, що позивачу встановлено 35 % втрати професійної працездатності та беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер отриманого позивачем професійного захворювання, і повязані з ним фізичні і моральні страждання, інтенсивність і довготривалість фізичних і психічних страждань , істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, і наслідків, що наступили, колегія суддів вважає , що розмір моральної шкоди , який підлягає стягненню на користь позивача з ПАТ Євраз ОСОБА_5, повинен бути зменшений з 25 000 грн. до 18 000 грн., а рішення суду підлягає в цій частині зміні відповідно до положень п.3ч.1ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_5» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2012 року в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з ОСОБА_4 акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_5» на користь ОСОБА_2 змінити, зменшити до 18 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: