Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Приходька К.П.

суддів Голуб С.А ., ОСОБА_1

при секретарі Мариняко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Києво-Святошинського бюро технічної інвентаризації про визнання недійсним договору та виселення та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2008 року ОСОБА_5 пред»явив в суді названий позов посилаючись на те, що 30.08.2007 року він взяв участь в прилюдних торгах, які відбулися за адресою Києво-Святошинського районного управління юстиції в м. Вишневе з приводу продажу житлового будинку площею 310,7 кв.м., житловою площею 85,8 кв.м. та земельної ділянки площею 0,154 га за адресою: с.Білогородка вул.Райдужна, 20 які належали відповідачу ОСОБА_3

Зареєструвати у встановленому законом порядку будинок придбаний з прилюдних торгів позивач не може, оскільки ОСОБА_3 після проведеня прилюдних торгів подарував цей будинок ОСОБА_4 .

Уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд визнати недійсним договір дарування житлового будинку укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 16 лютого 2008 року, виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з будинку №20 по вул. Райдужна в с. Білогородка та визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок та зобов»язати Києво-Святошинське БТІ зареєструвати прав власності на спірний житловий будинок за позивачем ОСОБА_2.

У вересні 2008 року ОСОБА_4

Позивач просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті 05 березня 2009 року його племінника ОСОБА_6.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та неправильним застосуванням норм процесуального права, і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наведених нижче міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 березня 2009 року помер племінник позивача - ОСОБА_6.

Позивач має право на спадкування за законом як спадкоємець третьої черги.

Відповідач ОСОБА_7 була невісткою спадкодавця і проживала разом з ним однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Ця обставина встановлена рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06.04.2011 року. А тому ОСОБА_7 має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги.

Спадкодавець ОСОБА_6 за свого життя склав заповіт, за яким все своє майно заповів ОСОБА_8. Однак, ОСОБА_8 помер 11.05.08 р., тобто до часу відкриття спадщини ОСОБА_6 За таких обставин вказаний заповіт не створює юридичних наслідків.

17 липня 2009 року ОСОБА_7 безпосередньо звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті 05.03.09 р. ОСОБА_6

Позивач подав таку заяву лише 23.06.11 р. через Дівичківську сільську раду шляхом її посвідчення секретарем виконкому цієї ради.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29.08.11 р. позов ОСОБА_9 до Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини було залишено без розгляду за заявою позивача. Причин для подачі такої заяви про залишення позову без розгляду позивач в суді не вказав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням показів свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 не підтверджені посилання позивача, що підставою пропуску ним строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 слугувало здійснення догляду за хворою дружиною, оскільки його дружину доглядала її невістка при участі позивача та його сина, який проживає ним в одному будинку.

У справі також відсутні докази того, що позивач в силу своєї хвороби перебував на стаціонарному лікуванні і не міг вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Натомість, його заява про прийняття такої спадщини подана через виконком Дівичківської сільської ради у 2011 році і причин, які б заважали чи унеможливлювали подачу ним такої заяви у встановлений законом строк, позивач не зазначив і не довів у судовому засіданні.

Посилання позивача на свій вік не вказує на те, що він не розуміє юридично значимі дії, а навпаки, суд прийшов до висновку, що позивач має ясну пам'ять, орієнтується в часі, адекватно реагує на процес, що відбувається в суді і розуміє суть позову і його наслідки.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та про відмову йому у позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Судова колегія погоджується із таким висновком суду виходячи із наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_7 України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. При цьому поважними визнаються причини, пов»язані з об»єктивними, не переборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що у судовому засіданні не доведено поважності причин пропуску строку позивачем на прийняття спадщини. Ті обставини, які зазначав позивач в обґрунтування свого позову не можна визнати такими, що створювали для позивача не переборні і істотні труднощі для подання заяви про прийняття спадщини.

Судова колегія вважає, що рішення суду ухвалене з дотримання норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді