АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0420/230/12/11 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/491/1034/12 суддя Бондарчук Г.Д.
Категорія 57 (ІІ) Суддя - доповідач Остапенко В.О.
У Х В А Л А

20 березня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів - Братіщевої Л.А., Карнаух В.В.

при секретарі - Євтодій К.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 акціонерного товариства «Криворіжгаз» на ухвалу судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2012 року по справі за заявою ОСОБА_1 акціонерного товариства «Криворіжгаз» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_2.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

Представник заявника ОСОБА_1 акціонерного товариства «Криворіжгаз»

Боржник ОСОБА_2

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2012 року ОСОБА_1 акціонерному товариству Криворіжгаз (далі ПАТ Криворіжгаз ) відмовлено у прийнятті його заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 суми заборгованості за спожитий природній газ.

В апеляційній скарзі ПАТ Криворіжгаз ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції , посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку щодо наявності між сторонами спору про право та не врахував, що законодавством передбачена можливість боржника скористатися своїм правом на захист шляхом подання у встановлений строк заяви про скасування судового наказу. Крім того, судом залишено поза увагою, що цивільним процесуальним кодексом України не передбачено будь-яких обмежень з приводу строків подання заяв з вимогами про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, зокрема електричної енергії.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції керувався п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України та виходив із того, що із заяви та поданих заявником документів вбачається пропуск позовної давності та спір про право.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.

Як убачається із матеріалів справи, підставою для звернення до суду із заявою про видачу судового наказу стало невиконання боржником зобов'язань, передбачених договором про надання послуг з газопостачання, укладеним 03.05.2006 року між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо: 1) заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу; 2) із заяви і поданих документів вбачається спір про право; 3) наявні обставини, зазначені у пунктах 2-5 частини другої статті 122 цього Кодексу.

Згідно роз'яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п. 9 Постанови № 14 Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження від 23 грудня 2011 року, наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України). Разом із тим лише той факт, що договірні зобовязання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Зважаючи на відсутність у справі даних про причини несплати боржником вартості спожитого природного газу за час, що перевищує позовну давність, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо наявності спору про право.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства Криворіжгаз задовольнити.

Ухвалу судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2012 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття заяви про видачу судового наказу

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню не підлягає.

Складення повної ухвали відкладено до 26 березня 2012 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)