Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 014/394/12 - ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«07» вересня 2012 року м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого: судді Закаблук О.В.

При секретарі: Губенко А.П.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАС» про відмову від договору та захист прав споживачів, суд, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла цивільна справа ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАС» про відмову від договору та захист прав споживачів, в якій позивач просить суд винести рішення, яким визнати порушеними права ОСОБА_1 як споживача товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАС», стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАС» на користь ОСОБА_1 23664 грн. збитків, завданих неналежним виконанням зобов»язань за договором, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАС» на користь ОСОБА_1 судові витрати та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 200 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник позивача, - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що ОСОБА_1 (далі-Позивач), протягом 2007 2009 року було придбано талони Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАС» (далі-Відповідач) на отримання дизельного пального обємом 2320 літрів.

Тобто між Позивачем та Відповідачем відбулась купівлі-продаж паливно-мастильних матеріалів, за яким Позивач оплатив дизельне паливо, а Відповідач зобовязувався, за вимогою Позивача та на підставі предявлених талонів, надати йому дизельне пальне обємом 2320 літрів.

У вересні 2009 року Відповідачем було проведено заміну талонів старого зразка на талони нового зразка. В цей період Позивач не встиг замінити свої талони на талони нового зразка.

На даний час Позивач не може використати придбані ним талони старого зразка та отримати дизельне паливо, оскільки АЗС товариства «АВІАС» відмовляються надавати паливо по талонам старого зразка.

У звязку з чим, Позивач звернувся до Відповідача з проханням провести заміну придбаних Позивачем талонів старого зразка на отримання дизельного пального обємом 2320 літрів на нові талони.

Заява Позивача була отримана Відповідачем 18.04.2012 р. Однак, протягом місячного строку відповіді на свою заяву Позивач від Відповідача не отримав.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

На звернення Позивача щодо заміни талонів, Відповідач будь-якої відповіді не надав, тобто фактично Відповідач не виконуючи вимоги Позивача щодо заміни талонів відмовляється передати Позивачу придбаний ним товар, а саме дизельне пальне.

Отже, Відповідач на вимогу Позивача передати товар, не виконує свого зобовязання за договором, оскільки не передає Позивачу придбаний ним товар.

Згідно ст. 665 Цивільного кодексу України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Враховуючи те, що своєю бездіяльністю Відповідач фактично відмовляється передати Позивачу проданий товар, Позивач відповідно до вимог ст. 665 Цивільного кодексу України має право в односторонньому порядку відмовитись від договору та вимагати повернення Відповідачем коштів за оплачений товар.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 3 ст. 612 Цивільного кодексу України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Виходячи з вказаних норм ч. 3 ст. 612, ст. 665 Цивільного кодексу України Позивач може відмовитись від договору купівлі-продажу та прийняття виконання за договором, а також вимагати відшкодування збитків.

Так як Відповідач не виконує свої зобовязань належним чином, Позивач відмовляється від договору купівлі-продажу та прийняття виконання.

Згідно ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Неналежним виконанням Відповідачем своїх зобовязань Позивачу були заподіяні збитки в розмірі вартості придбаного Позивачем дизельного пального обємом 2335 літрів.

Згідно ч. 3 ст. 623 Цивільного кодексу України збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

На час звернення Позивача до суду з даним позовом вартість дизельного пального на АЗС Відповідача складає 10,20 гривень за 1 літр дизельного пального.

Отже, сума збитків, яка підлягає стягненню з Відповідача, становить 23664 гривень (2320 л. Х 10,20 грн. = 23664 грн.).

Неналежним виконанням своїх зобовязань Відповідачем було порушено права Позивача як споживача товарів Відповідача.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 12.04.1992 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин, між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

Згідно ч. 5 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

На підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 3, 15, 21, 110, 119-120 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 22, 526, 530, 610, 612, 623, 655, 656, 665 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного суду України №5 від 12.04.1992р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів»

Представник відповідача, - товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАС», - ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечував.

Суд, вислухавши позивача ОСОБА_1, представника позивача, - ОСОБА_2, представника відповідача, - ОСОБА_3 дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельної фірми «Авіас» про відмову від договору та захист прав споживачів.

В порушення вимоги ЦПК України, до позову "Позивачем не додано жодного доказу на підтвердження своїх вимог.

Необхідно виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов'язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12.04.1996 року:

Заява про захист прав споживача має повністю відповідати вимогам ст. 137 ЦПК України щодо форми й змісту позовної заяви, зокрема, містити відомості:

- про те, яке право споживача порушено;

- коли і в чому це виявилося;

- про способи захисту, які належить вжити суду;

- про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням;

- про докази, що підтверджують позов.

До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов'язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Відповідач запровадив обмін паливних талонів старого зразку на паливні талони нового зразку у зв'язку з тим, що за час знаходження в обігу паливних талонів старого зразку, мали місце неодноразові випадки розкрадання вказаних талонів, а також їх підробки, що призводило до збитків ТОВ ПТФ «Авіас». Частина таких фактів підтверджується відповідними компетентними органами.

Обмін паливних талонів старого зразку на паливні карти «Авіас» проводився з 01.09.2009 року до 16.10.2009 року.

Інформація, у формі оголошень, щодо обміну паливних талонів була розміщена на всіх АЗС, де відпускалися ПММ по талонах «Авіас», на офіційному сайті ТОВ ВТФ «Авіас» - «ауіаб.сот.иа», а також у ЗМІ, зокрема, оголошення були опубліковані у офіційних виданнях - газетах «Голос України» від 10.09.2009 року № 169 (4669) та «Урядовий Кур'єр» від 10.09.2009 року № 165.

З 16.10.2009 року до 19.01.2010 року проведення обміну, наявних у Позивача паливних талонів було ускладнено процедурою інвентаризації паливних талонів по ТОВ ВТФ «Авіас».

Тобто, Позивач був належним чином повідомлений про захід із обміну талонів, яким ТОВ ВТФ «Авіас» прагнуло убезпечити обіг паливних талонів «Авіас» та попередити можливі подальші підроблення таких талонів.

З 19.01.2010 року, відповідно до наказу Директора ТОВ ВТФ «Авіас» від 19.01.2010 року був поновлений обмін пластикових та паперових талонів «Авіас» старого зразку, наявних у юридичних та фізичних осіб.

22.01.2010 року позивачу за його зверненням було замінено талони старого зразку на паливні талони нового зразку згідно ОСОБА_3 заміни талонів № 8 та № 9 від 22.01.2010 року загальною кількістю 1045 літрів дизельного пального.

Таким чином, позивач завчасно був повідомлений про захід із тимчасового зупинення відпуску Товару по паливним талонам «Авіас», а тому мав можливість безперешкодно здійснити обмін таких талонів, або отримати Товар у відведений для цього строк.

Обов'язковою умовою обміну талонів була наявність підтверджуючих документів придбання паливних талонів безпосередньо у ТОВ ВТФ «Авіас».

Ця умова аргументована збитками, які відповідач зазнає через незаконну торгівлю, розкрадання, підробку паливних талонів. Обмін, без підтвердження законного придбання паливного талона, міг сприяти подальшому збагаченню недобросовісних покупців.

Обмін талонів ТОВ ВТФ «Авіас» був здійснений з дотриманням норм цивільного, господарського законодавства та законодавства у сфері захисту прав споживачів.

Позивач не надав суду, так як і Відповідачу, належних допустимих доказів того, що талони на дизельне пальне - 2320 літрів були придбані саме у відповідача, позивачем особисто, доказів дати їх придбання та вартості, а отже доказів укладення між Позивачем та Відповідачем угоди про надання послуг відпуску нафтопродуктів.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року договір - це усний або письмовий правочин між споживачем та продавцем (виконавцем) про якість, строк, ціну та інші умови, при яких реалізується продукція;

Підтвердження оформлення усної угоди оформлюється квитанцією, товарним чи касовим чеком, білетом, талоном чи іншими документами (розрахунковий документ).

Відповідно до п. 15 ст. З Закону України № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані надавати покупцю товарів (послуг) за його вимогою чек, накладну або інший письмовий документ, що засвідчує передання права власності на них від продавця до покупця з метою виконання вимог Закону України "Про захист прав споживачів".

Отже, Позивачем, всупереч ст. 60 ЦПК України, не були доведені ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог. Факт укладання Позивачем договору купівлі-продажу безпосередньо з Відповідачам не доведено, що на нашу думку має важливе значення при вирішенні справи по суті.

Відповідно до вимог ст.ст. 11,14 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставами цивільних прав та обов'язків зокрема є договори та інші правочини.

Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного судочинства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.ст. 626, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до вимог ст.ст. 655, 712 ЦК України за договором купівлі -продажу, в тому числі і за договором поставки одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) а покупець зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 527 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно бути виконано особисто його сторонами: боржником та кредитором.

Вважаємо, що Позивачем в порушення вимог ЦТТК України, до матеріалів справи не надано жодного належного доказу (стосовно того, що між сторонами мали місце договірні зобов'язання і що відповідач порушив умови договору і в односторонньому порядку відмовився від його виконання), на підставі якого суд першої інстанції міг встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги.

Крім того, в матеріалах справи знаходиться інформація відповідь вих.. № 807 ваід 14 серпня 2012 року, надана ТОВ ВТФ «АВІАС» на запит суду, в якій вказано, що громадянином ОСОБА_1, згідно інформації, наявної у товариства з обмеженою відповідальністю виробничо торгівельна фірма «АВІАС», талони на дизельне пальне ТОВ ВТФ «АВІАС» не купувалися.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12.04.1996 року заява про захист прав споживача має повністю відповідати вимогам ст. 137 ЩІК щодо форми й змісту позовної заяви, зокрема, містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обгрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення. квитанція-зобов'язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Такі документи позивач не надав.

Отже, позивачем не доведено, всупереч ст..60 ЩІК України ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог.

Враховуючи вище кладене, керуючись ЗУ «Про захист прав споживачів», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12.04.1996 року, ст.ст. 11,14. 626, 638, 655, 712 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 82, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАС» про відмову від договору та захист прав споживачів, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України.

Суддя:

ОСОБА_4