Справа № 1412/6697/12
Провадження № 2/1412/4274/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2012 року Заводський районний суд міста ОСОБА_1

у складі: Головуючого судді - Кузьменко В.В.,

при секретарі - Каламурза О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

В липні 2012 року позивач звернувся із вказаним позовом, який його представник ОСОБА_4 мотивував тим, що від шлюбу із відповідачем позивач має дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу лишився проживати із матірю. Відповідач позбавляє позивача можливості користуватися правами батька та приймати участь у вихованні дитини. Просив суд, ухвалити рішення про зобовязання відповідача надати позивачу можливість побачень із сином один тиждень раз на три місяці з ночівлю та протягом серпня місяця, з правом виїзду дитини на відпочинок та оздоровлення. Окрім того, стягнути з відповідача 5 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, оскільки внаслідок її дій щодо перешкод у спілкуванні із сином, суттєво послаб стан здоровя позивача, погіршився сон тощо.

В судовому засіданні позивач та його представник - ОСОБА_4 вимоги позову підтримали повністю, наполягаючи на його задоволенні. Суду пояснили, що позивач регулярно, за власної ініціативи надає фінансову допомогу дитині, має намір вилікувати дитину, оздоровлювати в санаторії, постійно телефонує вчителю дитини, цікавиться станом його навчання тощо.

Відповідач - ОСОБА_3 та її представник - ОСОБА_6 проти задоволення позову заперечували, суду пояснили, що відповідач надавала ОСОБА_2 можливість бачитись з дитиною, він приходив до них до дому. Останнім часом, приблизно з січня-лютого 2012 року, відповідач дійсно намагається обмежити спілкування дитини із батьком, через те, що позивач не виявляє достатньої турботи до сина, на його утримання надає замалі кошти, при спілкуванні із батьком, дитина отримує психологічні травми. Окрім того, тривалі побачення із батьком можуть негативно відобразитись на стані здоровя хворобливої дитини, оскільки батько ігнорує вимоги щодо догляду за дитиною, режиму його харчування, проведення медичних процедур тощо. В задоволенні позову просили відмовити повністю.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Адміністрації Заводського району міста Миколаєва - ОСОБА_7 проти задоволення позову не заперечувала, в останньому судовому засіданні була відсутня.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків, оцінивши все в сукупності, суд дійшов наступного.

Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі, який в подальшому було розірвано, про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №202 від 18.04.2008.

В шлюбі сторін, 02.03.2005 народилась дитина - ОСОБА_5, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 22 березня 2005 року складено відповідний актовий запис за №735.

Дитина проживає із матірю, в квартирі АДРЕСА_1.

Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 25.05.2012 за №522 було позивачу визначено участь у вихованні дитини, шляхом надання йому можливості побачень один тиждень раз натри місяці з ночівлею та протягом серпня місяця, з правом виїзду дитини на відпочинок та оздоровлення. В той же час, відповідач чинить позивачу перешкоди у спілкуванні із дитиною. Вказане рішення не скасовано, його виконання не зупинено.

Відповідно до частини 1 статті 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод.

З характеристики на особу дитини вбачається, що мати не має достатнього авторитету у сина - ОСОБА_5, в той час як спілкування із батьком іде йому на користь, оскільки після побачень із батьком хлопчик виявляє стриманість, врівноваженість, душевний спокій та радість.

Допитана судом свідок, дільничний лікар - ОСОБА_8 суду пояснила, що дитина має середній стан здоровя, спеціального режиму, окрім дієти немає, дитина хворіє, проте таких захворювань, які б прямо загрожували його життю не має.

Допитаний в якості свідка - ОСОБА_9, який є другом родини, знає сторін з 1998 року, суду пояснив, що відповідач перешкоджає батьку спілкуватися із дитиною, не відчиняє дверей, ігнорує телефонні виклики. Позивач надає матеріальну допомогу дитині, неодноразово ОСОБА_2 передавав кошти через нього, коли не мав можливості здійснити це особисто. Під час побачень із батьком настрій дитини значно покращується, в той час як розтавання із ним дитина переживає досить тяжко.

Відповідно до частини 2 статті 159 СК України, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Встановлено, що позивач має намір приймати значно більшу участь у вихованні сина, проте відповідач свідомо чинить йому у цьому перешкоди, ухиляється від виконання рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 25.05.2012. Позивач психічно здоровий, алкогольними, наркотичними засобами не зловживає, має постійну роботу та високий дохід, запропонований позивачем графік побачень із дитиною складений з урахуванням специфіки його роботи.

Відповідно до частини 2 статті 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоровя дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

За такого, суд враховуючи інтереси дитини, приходить висновку, що для нормального і гармонійного розвитку дитини необхідно встановити порядок участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку, встановленому Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 25.05.2012 №522, яке повністю відповідає інтересам дитини.

Відповідно до частини 2 статті 158 СК України, особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобовязана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

При цьому, згідно вимог частини 2 статті 18 СК України, суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів є, серед іншого, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якщо це передбачено СК України або договором.

У відповідності до положень статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки, обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги в цій частині не ґрунтуються на вимогах закону або договору, суд прийшов до висновку, що у задоволені позову в частині відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Керуючись статтями 10, 60, 212, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Визначити участь батька, ОСОБА_2, у вихованні дитини, надавши йому можливість побачень з сином, ОСОБА_2 Нікітою Євгеновичем, ІНФОРМАЦІЯ_2, один раз на три місяці з ночівлею та протягом серпня місяця, з правом виїзду на відпочинок та оздоровлення.

В задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста ОСОБА_1 шляхом подачі апеляції в 10 денний термін з дня його винесення. Особи,які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ п і д п и с ОСОБА_10

згідно з оригіналом

Суддя Заводського районного

суду міста ОСОБА_1 ОСОБА_10