Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 - 3169 / 2012 р. Головуючий у 1 інстанції: Курач І.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

« 24 » липня 2012 року. м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.

Суддів: Подліянової Г.С..

ОСОБА_2

При секретарі: Карацюпі О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 квітня 2012 року у справі за позовом Державного підприємства « Національна атомна енергогенеруюча Компанія « Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу « Запорізька атомна електрична станція» до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору : Севастопольський національний університет ядерної енергії та промисловості про стягнення боргу за навчання та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства « Національна атомна енергогенеруюча Компанія « Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція», треті особи : Севастопольський національний університет ядерної енергії та промисловості, ОСОБА_4 про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2012 року « Національна атомна енергогенеруюча Компанія « Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу « Запорізька АЕС» (далі за текстом ДП НАЕК « Енергоатом» ВП ЗАЕС) звернулось до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за навчання.

В позові зазначено, що 01.01.2010 року між ДП «НАЕК» Енергоатом», позивачем по справі, Севастопольським національним університетом ядерної енергії та промисловості (СНУЯЕтаП) та фізичною особою ОСОБА_5 (відповідно до свідоцтва про зміну імені Серія 1-ЖС № 002848 від 31.03.2011 року прізвище змінено на ОСОБА_3) був укладений договір № 2 - 10-475-3 про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр».

Предметом договору є освітні послуги, які надаються відповідачу по справі, за спеціальністю «електричні станції» з терміном навчання до 31.07.2011 року за рахунок коштів позивача.

П. 5.1. Договору передбачено обов'язок ОСОБА_3 повністю відшкодувати ДП НАЕК « Енергоатом» ВП ЗААЕС витрати, понесені за весь час його навчання у випадку розірвання договору на підставі недотримання ОСОБА_3 рівня успішності, а також у випадку переведення за власним бажанням на контрактну форму навчання.

23.09.2010 року на засіданні атестаційної комісії в СНУЯЕ та П за участю представників ДП НАЕК « Енергоатом» ВП ЗАЕС було прийнято рішення розірвати з ОСОБА_3 договір на підготовку за освітньо-кваліфікаційним рівнем « Бакалавр» на підставі наданого із СНУЯЕтаП листа № 1X18-1019 від 15.07.2010 року результатів успішності екзаменаційних сесій 2009-2010 навчальних років, поточної успішності та дисципліни.

Відповідач, в свою чергу, звернувся з заявою до ректора СНУЯЕтаП з проханням перевести його на навчання на комерційній основі з 01.09.2010 року у зв'язку з незадовільним виконанням вимог навчального плану.

ОСОБА_3 був переведений на комерційну форму навчання, відповідно до наказу СНУЯЕтаП № 1803/оквід 24.09.2010 року.

Станом на 31.01.2012 року на позабалансовому рахунку підприємства обліковується інформація про факт наявності порушення умов договорів навчання в СНУЯЕтаП студента ОСОБА_3» 1668/07-404-з від 03.09.207 році у сумі 20 494,0 грн. та № 2-10-475-3 від 01.01.2010 року в сумі 6 685,0 грн.. Всього вартість витрат на навчання ОСОБА_3 становить 27 179,0 грн..

На вимогу сплатити борг відповідач не відреагував.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за вартість навчання в розмірі 27 179,0 грн., пені в розмірі 2 135,66 грн. , а всього 29 314,66 грн. та сплачені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 293, 15 грн..

Відповідач звернувся з зустрічним позовом.

Позовні вимоги зустрічного позову мотивував тим, що між ним, ДП НАЕК « Енергоатом» та СНУЯЕтаП 03.09.2007 року був укладений договір № 1668/07-404-з про надання освітніх послуг. Вказаний договір підписував він. При цьому на момент підписання договору він був неповнолітній, його мати не підписувала цей договір. Посилаючись на норми ст. ст. 34, 203, 215 ЦК України просить суд визнати договір № 1668/404-з « Про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем « Бакалавр» від 03.09.2007року та додаткову угоду № 1 до договору « Про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем « бакалавр»№ 1668X07-404 з від 03.09.07» від 2008 року та додаткову угоду № 2 до договору « Про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем недійсним та стягнути з ДП НАЕК « Енергоатом» в особі ВП ЗАЕС судові витрати.

Рішенням Енергодарського районного суду Запорізької області від 26 квітня 2012 року позов задоволено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3, на користь Державного підприємства « Національна атомна енергогенеруюча Компанія « Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» вартість навчання в розмірі 27 179,00 грн. та пеню в розмірі 2 135, 66 грн., а всього 29 314,66 грн..

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом установлено, що між ДП НАЕК « Енергоатом» в особі ВП ЗАЕЕС, ОСОБА_6 та СНУ ЯЕ та П був укладений договір № 1668/07 404-з від 03.09.2007 року про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем « Бакалавр» (а.с. 8-9)..

Згідно п. 1.1 цього договору Севастопольський національний університет ядерної енергії та промисловості проводить навчання ОСОБА_3 на денній формі навчання терміном навчання на чотири роки. Загальна вартість навчання на 2007 рік складає 21. 842 грн. відповідно до кошторису витрат, що є додатковою угодою № 5 від 06.08.2007 року до зазначеного договору..

Згідно п. 4.6 договору передбачено відшкодування грошових коштів вартості навчання ОСОБА_3 за власний рахунок ДП НАЕК « Еннергоатом» у випадку розірвання договору на підставі недотримання ОСОБА_3 успішності згідно п. 4.2 договору.

Наказом ректора СНУЯЕ та П № 1368 ОСОБА_3 був зарахований студентом першого курсу денної форми навчання набору 2007 року з 01.09.2007 року з оплатою навчання за рахунок ЗАЕС (.а.с. 78-90).

У 2008 та 2009 роках ОСОБА_3 уклав додаткові угоди № 1, № 2 до вищезазначеного договору де передбачена вартість навчання на 2008 та 2009 роки (а.с. 10-11).

01.01.2010 року сторони уклали договір № 2-10-475 з про підготовку бакалавра, а саме п.5.1 договору передбачено обовязок ОСОБА_3 повністю відшкодувати позивачу витрати, понесені на його підготовку за весь період навчання, в тому й числі і за договором № 1668/07-404-з від 03.09.2007 року у випадку, передбаченому п. 5.1.3 недотримання ОСОБА_3 зобовзань за невиконання навчальних програм у встановлені терміни (а.с. 12-13).

23.09.2010 року на засіданні атестаційної комісії в СНУЯЕ та П за участю представників ДП НАЕК « Енергоатом» ВП ЗАЕС було прийнято рішення розірвати з ОСОБА_3 договір на підготовку за освітньо-кваліфікаційним рівнем « Бакалавр» на підставі наданого із СНУ ЯЕ та П листа № 1/18-1019 від 15.07.2010 року результатів успішності екзаменаційних сесій 2009-2010 навчальних років, поточної успішності та дисципліни. Відповідач за його заявою був переведений на комерційну форму навчання, відповідно до наказу СНУЯЕ та П № 1803 ок від 24.09.2010 року (а.с. 15-24).

Відповідно до довідки ВП ЗАЕС витрати на навчання ОСОБА_3 склали 27179 грн. (а.с.70-72).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплати неустойки.

Суд врахував фактичні обставини справи, вимоги закону, надав належну оцінку доказам по справі і прийшов до обґрунтованого висновку щодо задоволення позову ДП НАЕК « Енергоатом» в особі відокремленого підозрілу « Запорізька АЕС» про стягнення з ОСОБА_3 27179 грн. вартості за навчання та неустойки в розмірі 2 135, 66 грн. за прострочення сплати щомісячних розрахунків, а всього 29 3145. 66 грн.

Беручи до уваги, що додаткові угоди № 1, №2 до договору від 03.09.2007 року, в яких передбачена вартість навчання відповідача на 2008 та 2009 роки, а також договір від 01.01.2010 року в якому передбачено обовязок ОСОБА_3 повністю відшкодувати ДП НАЕК ВП ЗААЕС витрати, понесені на його навчання в Севастопольському національному університеті ядерної енергії та промисловості, в тому й числі і за договором від 03.09.2007 року, він уклав будучи повнолітнім, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем « Бакалавр» від 03.09.2007 року, додаткових угод № 1, № 2 від 2008 року та 2009 року з підстав недодержання вимог ч. 2 ст. 203 ЦК України .

Крім того, суд першої інстанції також взяв до уваги положення п. 5 ч. 1 ст. 119 ЦПК України, і прийшов до вірного висновку, що підставою зустрічного позову ОСОБА_3 є визнання договору недійсним з підстав недодержання стороною в момент вчинення правочину вимог ч. 1-3 статті 203 ЦК України, хоча ОСОБА_3 просив визнати його неукладеним.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про визнання правочину ( договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що судом повно і всебічно зясовані обставини справи, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору не порушені, застосовані правильно, ухвалено законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права є неспроможними і не обґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 квітня 2012 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: