АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0413/2-1452/11
Справа 2- 1452/11 Головуючий у першій
Провадження 22-ц/491/537/12 інстанції ОСОБА_1
Категорія 32 ( 4_) Доповідач Карнаух В.В.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Карнаух В.В. ,

суддів: Братіщевої Л. А., Остапенко В.О.,

при секретарі Бондаренко І.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5,

третьої особи ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 листопада 2011року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_6, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок здійснення дорожньо-транспортної пригоди ,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20 серпня 2009 року о 10.30 год. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_6, який керував транспортним засобом ГАЗ 3307 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (хлібний фургон). Транспортний засіб був орендований фізичною особою підприємцем ОСОБА_4

ОСОБА_6В, будучи неуважним до дорожньої обстановки, порушив правила дорожнього руху, в результаті чого сталася ДТП. В результаті зіткнення позивач ОСОБА_2 травмований, отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, пошкоджений його транспортний засіб.

Після уточнення позовних вимог позивач просить суд стягнути з ОСОБА_4 у відшкодування матеріального збитку 3381 грн., компенсацію моральної шкоди 25000 грн., судові витрати - 5350 грн., витрати за проведення експертизи 350 грн., витрати на правову допомогу 5000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 листопада 2011року у задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Зокрема, вважає, що судом не враховано, що ОСОБА_6 під час дорожньо транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з ОСОБА_4, керуючи автотранспортним засобом ГАЗ 3307, виконував виробниче завдання.

Суд безпідставно дійшов висновку про те, що договір оренди не можна визнати дійсним, оскільки він нотаріально не був посвідчений.

Крім того, судом не взято до уваги положення ст.1172 ЦК України, які передбачають відшкодування шкоди, завданої працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що 20 серпня 2009 року сталася дорожньо-транспортна пригода , в результаті якої ОСОБА_6, керуючи належним на праві власності ОСОБА_7 автомобілем ГАЗ 3307, що перебував в оренді ФОП ОСОБА_4І, державний номер НОМЕР_1 (хлібний фургон) , допустив наїзд на ОСОБА_8І,, який керував належним йому на праві власності мопедом, внаслідок чого останнього травмовано, транспорті засоби отримали механічні ушкодження.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи (а.с.55-64) розмір нанесеної матеріальної шкоди власнику мопеда ОСОБА_2 складає 2281,85 грн.

Позивачу в результаті ДТП спричинені тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №2722 від 21.10.2009. відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров,я. Порушення водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху та наслідками спричинення потерпілому ОСОБА_2 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, має причинний зв,язок, згідно до висновків судової авто технічної експертизи № 58/27-350 від 30.12.2009 року.

Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 вересня 2010 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України /а.с.12/.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки між відповідачем ОСОБА_4 і власником автомобіля «ГАЗ 3307», реєстраційний номер якого АЕ 4038 СМ, ОСОБА_9, 12 листопада 2008 року оренди зазначеного автомобіля нотаріально не посвідчений, то цей договір не є дійсним, і ОСОБА_4 не повинен нести відповідальності за шкоду, завдану позивачу.

Однак з такими висновками суду колегія суддів погодитися не може, з наступних підстав.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі / право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо/ володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об,єктом, використання, зберігання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до положень ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових /службових/ обов,язків.

Положення п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.92. / із змінами/ передбачає, що відповідальність юридичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої завдано шкоду, перебуває з організацією в трудових відносинах, і шкоду заподіяно нею у зв,язку з виконанням трудових /службових/ обов,язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства та враховуючи, що водій ОСОБА_6 на момент скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_4, що вбачається із трудового договору №8 від 20.02.2009. / а.с. № 98 Кримінальна справа № 1-256/52091709/ та виконував трудові обов,язки, відшкодовувати шкоду, на думку колегії суддів, повинен ФОП ОСОБА_4

Вирішуючи питання про розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з ФОП ОСОБА_4 на користь позивача, колегія суддів вважає, що ці вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 3023,36 грн., виходячи з розрахунку 2281,85 грн. - витрати відновлюваного ремонту мопеда, витрати на санаторне лікування 611 грн., 130,51 грн. - витрати на медикаменти.

Оскільки при вирішені даного спору суд першої інстанції зазначені норми залишив поза увагою, .не застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню, та ухвалив незаконне рішення, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, відповідно до положень п.4. ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Крім того, в порушення ст. 11 ЦПК України, суд першої інстанції вирішивши питання про визнання договору оренди транспортного засобу недійсним, вийшов за межі позовних вимог, оскільки це питання не було предметом позову.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Колегія суддів вважає, що неправомірними діями відповідача позивачу спричинена моральна шкода, оскільки порушені його права власності, в результаті зіткнення він пережив моральні страждання через спричинення тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості; через що він вимушений довгий період часу лікуватися.

Враховуючи обставини, при яких була заподіяна шкода, характер і тривалість душевних переживань позивача, істотність змушених змін у його житті, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 3000 грн.

В задоволенні іншої частині позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Визначаючи розмір судових витрат на правову допомогу, колегія суддів виходить з положень Постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27.04.2006 року № 590 (далі Постанова).

Згідно з Постановою витрати, повязані з правовою допомогою сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не можуть перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Витрати, повязані з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, не можуть перевищувати 50% розміру мінімально заробітної плати за сукупність дій, необхідних для розгляду справи.

Як вбачається з журналів судового засідання за розгляд кримінальної та цивільної справи, безпосередньо в суді представник позивача був присутнім 2год.42 хв = 2,7 год. Враховуючи викладене та розмір мінімальної заробітної плати 1073 грн., граничний розмір витрат на правову допомогу безпосередньо в суді складає 1158,84 грн. (1073 грн. х 40% х 2,7 год.).

Разом з тим, колегія суддів враховує, що представником позивачки були вчинені й інші дії, необхідні для розгляду справи, а саме: складання позовної заяви, зміненої позовної заяви, усні консультації, тому за сукупність вказаних дій граничний розмір за вищевказаною Постановою складає 1073 грн. х 50%= 536,5 грн., з урахуванням, що данні дії були також проведені і при розгляді кримінальної справи тому становлять 1073 грн. Крім того, в судовому засіданні колегії суддів була надана квитанція на суму 200 грн. за участь представника позивача в суді апеляційної інстанції.

Оскільки розмір витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн. перевищує граничний розмір , то на користь позивача з відповідача ОСОБА_4 підлягає стягненню 2431, 84 грн.

Відповідно до ст.ст. 86, 84, 88 ЦПК України стягненню з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 підлягають витрати: на правову допомогу в сумі 2431,84 грн. витрати на проведення експертизи в сумі 350 грн. та на користь держави судовий збір за розгляд справи у судах першої та апеляційної інстанцій в сумі 423,45 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314,316 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 листопада 2011року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 3023,36 грн., компенсацію моральної шкоди 3000 грн. , витрати за проведення автотехнічної експертизи 350 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2431,84 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ФОП ОСОБА_4 на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій в сумі 423,45 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: