АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/6990/12 Справа № 2/0418/1181/2012 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Солод О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2012 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2011року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов'язання вчинити певні дії(а.с.4-7).

Позивач зазначав, що 1/3 частини квартири №74 будинку 102 «д»по пр.Кірова у м.Дніпропетровську, в якій проживав з дитинства, належить йому на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом п'ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори 22.11.1999 року за реєстровим №2-6467.

Право власності ще на 1/3 частину вказаної квартири в даний час оформлює на своє ім'я.

Крім нього в зазначеній квартирі зареєстрована сестра ОСОБА_2, яка є власником 1/3 частини, та двоє її неповнолітніх дітей, які фактично проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 2005 року по 2010 рік проходив навчання у Академії ВМС імені ОСОБА_4.

Після повернення з навчання не може увійти до квартири, ОСОБА_2 з власної ініціативи встановила у квартирі броньовані двері, не вважає за потрібне надати йому ключ від квартири.

Посилаючись на порушення ОСОБА_2 його права як власника квартири №74 в будинку 102 «д»по пр.Кірова у м.Дніпропетровську на проживання та користування останньою та майном, яке знаходиться в квартирі, позивач просив зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні спірною квартирою та належним йому майном, що знаходиться в квартирі; зобов'язати ОСОБА_2 надати вільний доступ до квартири шляхом передачі ключів від квартири.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2012 року позов задоволено частково(а.с.69-70).

Усунуто ОСОБА_3 перешкоди в користуванні майном, зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні належною позивачу на праві часткової власності квартирою №74 в будинку 102 «д»по пр.Кірова у м.Дніпропетровську та зобов'язано надати вільний доступ до квартири з передачею ключів від останньої.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх зясування, порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.72-75).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.317, ч.1 ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.2 ст.386, ст.391 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

По справі встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є власниками(кожен) по 1/3 частині квартири №74 будинку 102 «д»по пр.Кірова у м.Дніпропетровську(а.с.35).

Перевіряючи доводи та заперечення сторін щодо заявлених ОСОБА_3 вимог, суд встановив, що ОСОБА_2 чинить останньому перешкоди в користуванні вказаною квартирою, не надає ключі від встановлених замків на вхідних дверях.

Вказаний факт перешкод ОСОБА_3 у користуванні спірною квартирою ОСОБА_2 не спростувала.

Встановивши порушення права ОСОБА_3 на користування квартирою з боку ОСОБА_2, суд, з урахуванням вказаних вимог закону, які регулюють питання захисту прав власника, прийшов до правильного висновку про захист права ОСОБА_3 зазначеним у судовому рішенні способом.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що суд не взяв до уваги зустрічний позов до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті послуг по утриманні будинку та що нею поліпшені житлові умови у квартирі на загальну суму 6373грн., оплачені комунальні послуги у сумі 9459,64грн., не можуть бути взяті до уваги, оскільки вказані обставини не мають правового значення при вирішенні спору щодо захисту права позивача на користування спірною квартирою.

Та обставина, що ОСОБА_2 в спірній квартирі мешкає з двома неповнолітніми дітьми, не є підставою для відмови ОСОБА_3, як власнику, в задоволенні позову про усунення перешкод у користуванні квартирою.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх зясування, безпідставні, оскільки суд повно та всебічно зясував обставини справи, права та обовязки сторін і прийшов до правильного висновку про задоволення позову ОСОБА_3

Рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів, - У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-