Справа № 2-1862/12
Провадження № 2/1015/159/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

16.05.2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Нікушина В.В.,

при секретарі: Василенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на 14 частину спадковий житловий будинок, -

встановив:

У березні року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що після смерті її дідуся ОСОБА_2 відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку по вулиці Жукова під № 16 в с. Білогородка. Отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, так як не була проведена первинна реєстрація права власності на будинок, тому нотаріальна контора відмовилась видати свідоцтво про право на спадщину. Спадкове майно вона прийняла, так як у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та на час відкриття спадщини проживала постійно зі спадкодавцем. Просила суд визнати за нею право власності на 14 частину спадкового житлового будинку.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що за життя дідусь ОСОБА_2 заповіту не складав. Тому спадкування здійснюється за законом. Вона є онукою спадкодавця. ОСОБА_2 за життя заповів позивачці все своє майно згідно заповіту, який було посвідчено 21 грудня 1996 року секретарем виконавчого комітету Білогородської сільської ради ОСОБА_3 Після смерті ОСОБА_2 спадкове майно вона прийняла. Для оформлення своїх спадкових прав вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину. У видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок їй було відмовлено, оскільки не була проведена первинна реєстрація права власності на будинок, тому просила суд визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок.

Представник Білогородської сільської ради в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав суду листа, в якому просив справу розглядати за відсутності їхнього представника.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що 05 лютого 2000 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія И-БК №236449, виданого Білогородською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області , який був дідусем ОСОБА_1,.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2 усе своє майно заповів своїй онуці - ОСОБА_1

При розгляді справи встановлено, що на час відкриття спадщини спадкоємцями є ОСОБА_1 та ОСОБА_4. дочка померлого.

30 вересня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1

У видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 було відмовлено з підстав ненадання оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок, що підтверджується матеріалами справи.

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та які підтверджувати їх вимоги та заперечення.

На підтвердження доводів щодо належності даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами ОСОБА_2 позивачем надано суду копії будинникової книги, копію технічного паспорту.

На підставі наданих документів, суд вважає доведеним факт належності 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під № 16 по вул. Жукова в с. Білогородка померлому 05 лютого 2000 року ОСОБА_2.

Рішенням Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №95 від 11.09.1996 року за ОСОБА_5 визнано право власності на житловий будинок №16 по вул.. Жуковського в селі Білогородка.

Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року, чинного на час відкриття спадщини, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він вступив в управління спадковим майном.

За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив відмову від неї.

Ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, ате на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

У відповідності до встановленої законом черговості у першу чергу спадкують діти спадкодавця, той з подружжя, хто пережив його, та батьки.

Позивачка спадкове майно прийняла так як, постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом шестимісячного строку не заявила про відмову від неї.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивачка не може через відсутність первинної реєстрації на будинок за померлим ОСОБА_2

За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а саме за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності на житловий будинок.

Керуючись ст. 549 ЦК України 1963 року, ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1223, 1261-1265 ЦК України та ст.ст. 208, 213-215 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності 12 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою по вулиці Жукова, будинок № 16 в селі Білогородка Києво-Святошинського району Київської області.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво- Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя