АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/588/2012 Номер провадження 22-ц/1690/588/2012Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Хіль Л.М., суддів: Кузнєцової О.Ю., Чічіля В.А., за участю секретаря : Ренкевич М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 липня 2011 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

ВСТАНОВИЛА:

Заочним ¦оятавеької товариства

товариства „УкрСиббанк - 812'3'34 грн. 42 коп.. заборгованості за кредитним" договором № 0 від 08.02.2008 року. ~

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ „УкрСиббанк судові витрати: судовий збір (державне мито) - по 1700 грн. 00 коп. та витрати з інформаційно-технічного розгляду справи в сумі - по 120 грн. 00 коп.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_2, у звязку з чим подав на нього апеляційну скаргу, в якій зазначає, що при винесенні рішення суд вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, проте вони не були доведені позивачем, висновки суду не відповідають обставинам справи.

З урахуванням того, що в порушення п. 6.2. кредитного договору банком на адресу відповідача нне [направлялося повідомлення про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї суми кредиту, не можна вважати термін дострокового повернення кредиту таким, що настав. -

н - Також апелянт зазначає, .що зміст кредитного договору суперечить вимогам «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», а саме вказує, що у договорі відсутні чітко визначені необхідні до сплати суми тіла кредиту, проценті та інших фінансових зобовязань за кожним платіжним періодом та сукупна вартість кредиту, що позбавляє банк можливості стягувати вказані ним суми.

З урахуванням викладеного просить скасувати рішення районного суду та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно п.1 ч.І ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та не заперечується сторонами по справі, що 08.02.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит у сумі 80 000 доларів США, строком користування до 06.02.2015 року.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.І ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,

вташ

ЩО ДО II. п. 1.1 прийняти,

також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановлені Кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2.2. Кредитного договору відповідач зобовязався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 06.02.125 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту.

ОСОБА_2 належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором; щомісячних платежів не здійснює, чим порушує права позивача.

Відповідно до ч.І ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ч.2 ст. ' 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та апаш процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У звязку з виникненням простроченої заборгованості за кредитним загстером позивач направив відповідачам вимогу від 08.12.2009 року за № 413 та

з

№ 412 про дострокове повернення кредитних коштів, сплату ними відсотків за користування кредитними коштами з нарахуванням пені, на яку вони не відреагували, свої зобовязання за кредитним договором не виконали.

Станом на 02.06.2011 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № 0 від 08.02.2008 року становить 812 334 грн. 42 коп., з яких:

-заборгованість за простроченим кредитом - 69523 доларів СІЛА 82 центи, що по курсу НБУ станом на 02.06.2011 року ( 1 долар СІЛА - 7 грн. 97350000 коп.) складає 554 348 грн. 18 коп.;

-заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом - 26 319 доларів СІЛА 33 центів, що по курсу НБУ станом на 02.06.2011 року ( 1 долар СІЛА - 7 грн. 97350000 коп.) складає 209 857 грн. 18 коп.;

-заборгованість по пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 3 172 долара СІЛА 16 центів, що по курсу НБУ станом на 02.06.2011 року (1 долар СІЛА-7 грн. 97350000 коп.) складає 25 293 грн. 21 коп.;

-заборгованість по пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 2 801 долар СІЛА 26 центів, що по курсу НБУ станом на 02.06.2011 року ( 1 долар СІЛА - 7 грн. 97350000 коп.) складає 22 335 грн. 85 коп.

-відповідно до п. п. 4.3 кредитного договору штраф у розмірі - 500 грн. 00

коп.

Статтею 99 Конституції України встановлено и цьому Основин астан.

законодавстваЩривн

я№Й"бШГ:Шмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціальнбгсГзаконодавства України.

Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання та валютного контролю є Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет КМУ).

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та

сплатити проценти.

11 ¦ їПри цьому ст. 2 'Закону України «Про банки і банківську «діяльність»

> : шш, установлено^' що - кошти ^'ще і гроші у національній або іноземній валюті чи їх ..

еквівалент. Статті 47 та 49 Цього Закону визначають операції банків із розміщення ?-:

-з-г/изалучення "коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції незалежно від виду валюти, як використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.

' ^ Відповідно до " ст.11'5- Декрету Кабінету Міністрів Уіфаїни > операції з

валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати

на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 цього ж Декрету.

Аналізуючи наведені норми матеріального права, суд прийшов до вірного висновку про те, що уповноважені банки на підставі банківської ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті.

Щодо вимог п. п. «в» п.4 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то на даний час законодавством не встановлено межі термінів і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті. Ця обставина не дозволяє стверджувати, що режим індивідуального ліцензування поширюється на валютні операції, повязані з наданням резидентами (банками та іншими фінансовими установами) кредитів в іноземній валюті іншим резидентам.

Відповідно до п.1.5 Положення про порядок видачі НБУ індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затвердженого постановою Правління НБУ від 14 жовтня 2004 року №483, використання іноземної валюти як засобу платежу на території України без індивідуальної ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише операцій уповноваженого банку, на здійснення яких НБУ видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями).

Таким чином, за відсутності нормативних умов для застосування режиму нвдиевдітлт тг~і-гуртування щодо вказаних^^ішешд^^^^иною^ правовою %щетш4ШГ"'для здійснення банком кредитування-, в- і позі ,м н їм лип люті згідно з вимогам^

ліцензії

здійснення ¦ кредитних операцій законодавства України.

Встановлено, що ПАТ «УкрСиббанк» отримав дозвіл НБУ на право здійснювати банківські операції визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» 28 жовтня 1991 року № 57 на здійснення певних валютних операцій, який є генеральною ліцензією.

Врахувавши встановлені та викладені обставини справи місцевий суд прийшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «УКрСиббанк» у повному розмір.

Приймаючи до уваги викладені обставини справи, колегія суддів дійшла 1 5іїорушень'%орм матеріального та процесуального права, які б

могли призвести до зміни чи скасування Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 липня 2011 року не встановлено.

Підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 липня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : ( підпис) ОСОБА_1 Судді: ( підпис) ОСОБА_3

( підпис) ОСОБА_4

Вірно:

Суддя апеляційного суду Полтавської області