Справа № 0418/1891/2012
15 травня 2012 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:
головуючого-судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Ткаченко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу паспортної, реєстраційної та міграційної роботи Кіровського РВ ДМ УМВС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зобовязання зняти з реєстрації,
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що згідно договору купівлі-продажу від 03.04.1998 року йому належить на праві власності квартира АДРЕСА_1. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за №464. Право власності на вказану квартиру зареєстровано за ним в КП ДМБТІпро що свідчить реєстраційне посвідчення від 13.05.1998 року. У вказаній квартирі було зареєстровано три особи, а саме, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Його дружина ОСОБА_4 померла 16.12.2011 року, в звязку з чим її знято з реєстраційного обліку у спірній квартирі. Станом на 29.02.2012 року у квартирі зареєстровано 2 особи - він та відповідач. 10.02.2012 року відповідач виїхав на постійне місце проживання за кордон. Відповідач не знявся з реєстрації у квартирі АДРЕСА_2, але надав йому довіреність з правом представляти його інтереси в правоохоронних органах з питань зняття його з реєстрації у вказаній квартирі. Маючи вказану довіреність він не можу зняти відповідача з реєстрації у спірній квартирі, бо не має його паспорту громадянина України, оскільки ст.3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Українівказує, що реєстрація це внесення до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з реєстрації. Викладене свідчить, що відповідач виїхав на інше постійне місце проживання, але в добровільному порядку не знявся з реєстрації у спірній квартирі. Факт вибуття відповідача на інше постійне місце проживання підтверджується довіреністю, яку надав відповідач 10.02.2012 року на представництво його інтересів. Оскільки, відповідач до цього часу зареєстрований в спірній квартирі, він (позивач) змушений звернутися до суду з питанням про зняття відповідача з реєстрації в квартирі. Згідно зі ст.11 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні, реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом виконавчої влади. Реєстрацію осіб, що мешкають в будинку №24 по пр.Кірова в м.Дніпропетровську здійснює Відділ паспортної, реєстрації та міграційної роботи Кіровського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області. Ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україніпередбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду. На підставі викладеного, позивач просив визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №149 в будинку №24 по пр.Кірова в м.Дніпропетровську та зобовязати Відділ паспортної, реєстраційної та міграційної роботи Кіровського РВ ДМ УМВС України в Дніпропетровській області зняти відповідача ОСОБА_2 з реєстрації в квартирі.
В судове засідання позивач та його представник не зявились. В наданій заяві представник позивача просив провести розгляд справи у його відсутності, зазначивши про підтримання позову в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив.
З урахуванням зазначеного та відповідно до положень ст.ст.169,224 ЦПК України судом було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 03.04.1998 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованому в реєстрі за №464, позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.6-7).
Право власності на вказану квартиру зареєстровано за позивачем в КП ДМБТІпро що свідчить реєстраційне посвідчення від 13.05.1998 року (а.с.5).
Згідно довідок з місця проживання в зазначеній вище квартирі було зареєстровано три особи, а саме, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ОСОБА_4 померла 16.12.2011 року, в звязку з чим її знято з реєстраційного обліку у спірній квартирі. Станом на 29.02.2012 року у квартирі зареєстровано дві особи позивач та відповідач ОСОБА_2 (а.с.12,13).
10.02.2012 року відповідачем на імя позивача було видано довіреність з правом представляти його інтереси в правоохоронних органах з питань зняття його з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1, в звязку з виїздом на постійне місце проживання за кордон (а.с.14-15).
Але маючи вказану довіреність позивач не можу зняти відповідача з реєстрації у спірній квартирі, бо не має його паспорту громадянина України.
Відповідно до ст.3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Українівільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, на території якої вони хочуть проживати чи перебувати.
Реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України член сім'ї, який вибув на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Як зазначено в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.04.1985 року №2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України, відповідно до ст.107 ЖК України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч.2 ст.167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
З урахуванням зазначених вище бставин та положень закону, враховуючи, що відповідач вибув на постійне місце проживання за кордон, останнього слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №149 в будинку №24 по пр.Кірова в м.Дніпропетровську, задовольнивши позовні вимоги в цій частині.
Що стосується позовних вимог про зобовязання Відділу паспортної, реєстраційної та міграційної роботи Кіровського РВ ДМ УМВС України в Дніпропетровській області зняти відповідача ОСОБА_2 з реєстрації в квартирі, то в цій частині в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
Так, ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україніпередбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, само по собі рішення суду про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою, у відповідності до ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні є підставою для зняття останнього з реєстрації в цій квартирі.
А тому позовні вимоги щодо зобовязання Відділу паспортної, реєстраційної та міграційної роботи Кіровського РВ ДМ УМВС України в Дніпропетровській області зняти відповідача ОСОБА_2 з реєстрації в квартирі, заявлені передчасно, без достатніх правових підстав та за відсутності даних щодо наявності спору між позивачем та відповідачем-2 в цій частині.
Відповідно до ст.4 Закону України Про судовий збір, ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.72,107,167 ЖК України, ст.ст.3,7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, ст.ст.10,11,27,58-61,88,158,169,197,212-215,224-226 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу паспортної, реєстраційної та міграційної роботи Кіровського РВ ДМ УМВС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зобовязання зняти з реєстрації - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №149 в будинку №24 по пр.Кірова в м.Дніпропетровську.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп.
В іншій частині в задоволені позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Казак С.Ю.