АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/1990/1516/12 Доповідач - Хома М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2012 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Хоми М.В.

суддів - Козак І. О., Демкович Ю. Й.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 жовтня 2012 року по справі за поданням державного виконавця другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про надання дозволу на примусове входження у житлове приміщення боржника з метою виявлення, опису та арешту його майна, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2012 року державний виконавець другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції звернувся в суд з поданням про надання дозволу про примусове входження у приміщення боржника ОСОБА_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 1091 840,00 грн. добровільно не виконується, боржник ухиляється від сплати боргових зобовязань.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 жовтня 2012 року вищевказане подання задоволено.

Надано дозвіл державному виконавцеві другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції на входження в житлове приміщення боржника ОСОБА_1, що знаходиться по вул.Малишка, 24 в м.Тернополі для опису та арешту майна.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить вищевказану ухвалу суду скасувати. Посилається на те, що судом неповно зясовано обставини справи, зокрема в ухвалі суду та поданні виконавця не конкретизовано, в чому виражається ухилення ОСОБА_1 від сплати боргу, оскільки остання жодних викликів і повідомлень від державної виконавчої служби не отримувала. Також немає жодних відомостей про вжиті державним виконавцем заходи щодо виявлення та звернення стягнення на кошти боржника. Крім того, зазначає, що подання державного виконавця, яке містить клопотання про примусове проникнення до житла, є безпідставним, оскільки відповідно до ст. 63 Закону України Про виконавче провадження в першу чергу державна виконавча служба мала звернути стягнення на земельну ділянку, власником якої є ОСОБА_1

Заслухавши представника апелянта, який посилається на доводи апеляції, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні в Другому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 608 від 20.08.2012 року згідно виконавчого листа № 2-8561 від 14.03.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 грошових коштів в розмірі 1 091 840 грн.

У встановлений державним виконавцем строк в добровільному порядку рішення суду виконано не було.

За змістом ст.5 Закону України "Про виконавче провадження", та ст. 376 ЦПК України слідує, що подання про примусове проникнення державного виконавця до житла боржника можливе за умов відмови боржника від добровільного допуску державного виконавця до житла.

Зібрані по справі докази обєктивно свідчать про те, що державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції з метою перевірки майнового стану боржника було неодноразово здійснено виїзди за місцем проживання боржника ОСОБА_1 за адресою: м.Тернопіль, вул. Малишка,24, що підтверджується, зокрема, відповідними актами державного виконавця від 18.09.2012 року та 21.09.2012 року, проте, боржник доступу до житлового будинку не надала, тим самим перешкоджає представнику ДВС в проведенні виконавчих дій.

Посилання представника ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на порушення її законних прав та інтересів при наданні дозволу на примусове проникнення до житла є надуманими і такими, що спростовуються наявними матеріалами справи. Зокрема, ОСОБА_1 рекомендованою коресподенцією двічі було повідомлено про необхідність з"явитися на місце проведення виконавчих дій по вул. Малишка, 24 у м.Тернополі та надати доступ до даного житла, яке належить їй на праві власності, однак вона даної вимоги не виконала та не допустила добровільно державного виконавця до житла.

Розглядаючи подання державного виконавця другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції про примусове проникнення до будинку боржника ОСОБА_1, суд першої інстанції оцінив надані докази в їх сукупності і прийшов до аргументованого висновку щодо необхідності його задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільскої області від 04 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4