Номер провадження: 22-ц/1590/2620/2012
Головуючий у першій інстанції Котов
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2012 року м. Одеса

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Суворова В.О., Сватаненка В.І.

за участю секретаря Журіло Г.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 СНД» - ОСОБА_2 на ухвалу Южненського міського суду Одеської області від 29 листопада 2011 року за клопотанням Відкритого акціонерного товариства «Єфірноє» про визнання та виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 11.11.2009 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2011 року ВАТ «Ефірноє» звернулося до Южненського міського районного суду Одеської області з клопотанням про визнання та виконання рішення міжнародного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 11 листопада 2009 року в частині стягнення з ТОВ «ОСОБА_1 СНД» - 287296,77 доларів США на користь ВАТ «Ефірноє» у гривнях за курсом НБУ на дату постановлення ухвали, шляхом звернення стягнення на кошти ТОВ «ОСОБА_1 СНД» на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях та надання дозволу на примусове виконання на території України зазначеного рішення в частині стягнення 17884,00 доларів США на користь ВАТ «Ефірноє» в гривнях за курсом НБУ на дату постановлення ухвали шляхом звернення стягнення на кошти ТОВ «ОСОБА_1 СНД» посилаючись на те, що зазначене рішення набрало законної сили і раніше не виконувалося, тому підлягає виконанню відповідно до норм міжнародного права.

Ухвалою суду від 29 листопада 2011 року клопотання ВАТ «Ефірноє» задоволено, надано дозвіл на виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 11 листопада 2009 року в частині стягнення з ТОВ «ОСОБА_1 СНД» - 2259415,00 гривень та 142887,79 гривень на користь ВАТ «Ефірноє» шляхом звернення стягнення на кошти ТОВ «ОСОБА_1 СНД» в гривнях, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, ухваленою з порушенням норм матеріального і процесуального права представник ТОВ «ОСОБА_1 СНД» ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Южненського міського суду Одеської області від 29 листопада 2011 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання ВАТ «Ефірноє» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 11 листопада 2011 року.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до ч.2 п. 2 ст.307 ЦПК України за наслідками скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Задовольняючи клопотання ВАТ «Ефірноє» про визнання та виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 11 листопада 2011 року суд помилково дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання.

Судом встановлено, що 11 листопада 2009 року Міжнародним комерційним арбітражним судом при торгово-промисловій палаті Російської Федерації винесено зазначене рішення, стосовно якого заявлено клопотання до суду про визнання та його виконання.

Суд дійшов висновку, що клопотання відповідає вимогам ст. 5 Нью-Йоркської Конвенції «Про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень» 1958 року та ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Суд також дійшов висновку, що рішення від 11 листопада 2009 року ухвалено компетентним органом, по формі та змісту відповідає вимогам закону Російської Федерації та нормам міжнародного права, що регулюють зазначені між сторонами правовідносини, оскільки позивачем є ВАТ «Ефірноє», яке зареєстровано та здійснює свою діяльність на території Російської Федерації. Суд визнав, що вибір права, що підлягає застосуванню для вирішення спору між сторонами здійснено правильно, відповідно до місця розгляду справи.

За викладених обставин суд не вбачав підстав для відмови у задоволенні клопотання, вважаючи, що визнання та виконання такого арбітражного рішення не суперечить публічному порядку України, не порушує її незалежності, цілісності, самостійності і недоторканості та не зачіпає основних конституційних прав, свобод та гарантії громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 396 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 5 Нью-Йоркської Конвенції «Про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень» від 10 червня 1958 року п. 2 визнано, що у визнанні і приведенні до виконання арбітражного рішення може бути відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій вимагається визнання та приведення до виконання знайде, що визнання та приведення до виконання цього рішення суперечить публічному порядку цієї країни.

Аналогічні підстави для відмови у визнанні або виконанні арбітражного рішення передбачені ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання та виконання рішення іноземних судів та арбітражних судів та про відміну рішень, постановлених в порядку міжнародного комерційного арбітражу» від 24 грудня 1999 року під публічним порядком належить розуміти правопорядок держави, визначальні принципи та засади, які становлять основу існуючого в країні ладу, зокрема основних конституційних прав та свобод.

В Україні діє конституційний принцип верховенства права. Ст. 5 Закону України про Міжнародне приватне право передбачає право учасників правовідносин здійснювати вибір і зміну права, яке має застосовуватися до змісту правових відносин.

Частиною 1 ст. 7 Європейської конвенції встановлено, що право, яке обрано сторонами має застосовуватися арбітрами при вирішенні спору по суті.

Оскільки сторонами за контрактом здійснено вибір матеріального права України в якості права, яке повинно було застосовуватися до правовідносин сторін за контрактом, то це право повинно було застосовуватись Міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промисловій палаті Російської Федерації під час розгляду справи.

Незастосування норм матеріального права України під час розгляду Міжнародним комерційним арбітражним судом при торгово-промисловій палаті Російської Федерації спору порушило конституційний принцип верховенства права в Україні, принцип вибору права за взаємною згодою сторін, встановлений ст. 5 Закону України про Міжнародне приватне право, принцип обовязковості застосування арбітражним судом права, обраного сторонами, встановлений ч.1 ст. 7 Європейської конвенції і як наслідок порушення основоположного принципу міжнародного приватного права України, а тому визнання та допуск до виконання зазначеного рішення суперечить публічному порядку України.

Викладені обставини судом першої інстанції зясовані неповно, що є підставою для скасування ухвали суду від 29 листопада 2011 року та задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, п.2 ч.2 ст.307, 313 - 315, 317, 319, 395, 396 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 СНД» - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Южненського міського суду Одеської області від 29 листопада 2011 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

У задоволенні клопотання ВАТ «Ефірноє» про визнання та виконання рішення Міжнародного Комерційного арбітражного суду при торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 11 листопада 2009 року відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.О. Суворов

ОСОБА_3