Справа № 2-433/11

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" лютого 2012 р. м.Щорс

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Козак В.І.,
при секретарі Скорій Л.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Щорського районного військового комісаріату Чернігівської області та ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, котра згодом була уточнена, про стягнення з Щорського районного військового комісаріату Чернігівської області та ОСОБА_2 у солідарному порядку моральну шкоду у розмірі 39 000 грн., посилаючись на наступне.
Він проходив військову службу в ЗС СРСР та України з 1981 по 2007 рік, в тому числі в Щорському РВК з 1988 по 2007 рік. За час проходження військової служби в 1996 році отримав травмування, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби. Відповідно до вимог нормативно-правових актів, які були чинними на момент його травмування, військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з отриманою ним травмою зобов`язаний був призначити розслідування та надати довідку з направленням його для проходження медичного огляду, так як сам факт травмування мав місце. Службове розслідування повинно було проводитись у будь-якому випадку, не залежно від того, яка отримана травма та коли і при яких обставинах. Всупереч вимог наказу МО України № 2-1994 року, він не був своєчасно направлений на лікування та військово-лікарську комісію, службове розслідування не проводилось, що, в свою чергу, привело до ушкодження та погіршання стану його здоров`я. За таких обставин, він самостійно пройшов курс амбулаторного лікування в Щорській ЦРЛ, хоча діючими на той час наказами було визначено, що лікування військовослужбовців проводиться тільки в військовому шпиталі, а лікування з приводу травмування тільки в умовах стаціонару та з обов`язковим проходженням військово-лікарської комісії. В зв`язку з тим, що йому своєчасно не було проведено необхідне медичне обстеження та не надана кваліфікована медична допомога в умовах військового госпіталю, прогресували захворювання, які були наслідком травмування. Протиправні дії та бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , в той час виконуючого обов`язки військового комісара, щодо: порушення вимог наказів МО України № 82-2004 року та № 402-2008 року по встановленню наявності документів травмування 1996 року, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби; не надання інформації стосовно невиконання вимог наказу МО України № 2-1994 року по оформленню травмування 1996 року; розшуку архівних документів про перебування на лікуванні з приводу травмування 1996 року; не вжиття заходів за повідомленими правопорушеннями, які були допущені посадовими особами Щорського РВК, встановлені Чернігівським окружним адміністративним судом 17 серпня 2010 року та 10 листопада 2010 року. Таким чином, внаслідок неправомірних дій посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 порушені його права та законні інтереси та тим самим йому нанесена моральна шкода. Не належне оформлення документів по отриманій в 1996 році травмі, пов`язаній з виконанням обов`язків військової служби, не надання йому інформації та необхідних документів щодо його травмування 1996 року, порушення вимог наказів МО України № 82-2004 року та № 402-2008 року по встановлення наявності документів стосовно його травмування 1996 року, не вжиття заходів за повідомленими ним правопорушеннями, які були допущені посадовими особами Щорського РВК, стало передумовою та в подальшому однією з підстав для порушення проти нього кримінальної справи та позбавило його можливості захищатися в суді від пред`явленого обвинувачення.
Таким чином, неправомірними діями посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 та особисто ОСОБА_2 нанесли йому моральну шкоду, порушені його права. Він дуже знервований. В зв`язку з численними хворобами йому необхідний спокійний режим, але виникають питання захисту порушених прав в судовому порядку і нервове напруження завдає йому проблем зі здоров`ям. Саме цим порушений звичайних режим його життя та завдано постійних душевних та психологічних страждань, котрі він оцінює в 39 000 гривень.
У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити, стягнути з відповідачів завдану йому моральну шкоду.
Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та зазначив, що теперішній стан здоров`я позивача не є наслідком неправомірних, на думку позивача, дій Щорського РВК. Позивачем не доведено наявність моральних страждань, що знаходилися б у причинному зв`язку з діями Щорського РВК.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні також позов не визнав, вважає його необґрунтованим, та просив відмовити у його задоволенні.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснив, що він також проходив військову службу з Аникеєнком у Щорському військкоматі та після звільнення також як і позивач відчув на собі беззаконня з боку керівництва Щорського військкомату. Разом з позивачем з 2009 року він безліч разів приходив до комісаріату, зокрема особисто до ОСОБА_2 . На свої звернення вони разом з позивачем отримували відмови або взагалі їх не слухали, що призвело до нервових зривів позивача, котрий після кожного візиту до військкомату звертався до лікарні з головним болем, гіпертонічними кризами. Декілька разів він відвозив позивача на власному авто до лікарні одразу після візитів до комісаріату.
Свідок ОСОБА_5 , котра працює спеціалістом ЗСО в Щорському військовому комісаріаті, суду пояснила, що вона працює у Щорському РВК з 1976 року на різних посадах. Дійсно ОСОБА_1 неодноразово звертався до РВК разом з ОСОБА_4 . При цьому після візитів до комісаріату ніякого явного хворобливого стану вона у Аникеєнка не помічала. Також свідок зазначила, що вона була свідком по кримінальній справі щодо ОСОБА_1 . Декілька разів розгляд справи відкладався у зв`язку з хворобою останнього.
Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу в ЗС СРСР та України з 1981 по 2007 роки. В Щорському районному військовому комісаріаті з 1988 по 2007 роки.
У 1996 році він отримав закриту черепно-мозкову травму та ушиб лівого голіностопного суглобу, котрі протоколом ЦВЛК № 579 від 31 березня 2011 року пов`язано з виконанням обов`язків військової служби.
Як зазначає позивач, протягом 2009-2010 років він неодноразово звертався до Щорського районного військкомату з приводу надання інформації щодо наявності документів стосовно його травмування у 1996 році та чи було проведено службове розслідування ІНФОРМАЦІЯ_3 за фактом відсутності в архіві РВК справи № 10/3 за 1996 рік, але всі його звернення були проігноровані.
У липні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_2 з позовом про визнання дій протиправними.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо порушення вимог Наказів Міністра оборони України від 15.03.2004 року № 82 та від 14.08.2008. року № 402 по встановленню наявності документів стосовно травмування ОСОБА_1 1996 року, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ненадання інформації стосовно невиконання вимог наказу Міністра оборони України під 04.01.1994 року № 2 по оформленню в 1996 році травмування ОСОБА_1 , пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо ненадання Шорським районним військовим комісаріатом інформації стосовно невиконання вимог наказу Міністра оборони України від 04.01.1994 року № 2 по оформленню в 1996 році травмування ОСОБА_1 , пов`язаного з виконанням військової служби.
У жовтні 2010 року ОСОБА_1 знову звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Щорського районного військового комісаріату та т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання дій протиправними.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Щорського районного військового комісаріату Чернігівської області у зв`язку з невиконанням вимог Конституції України, Законів України «Про інформацію`та «Про звернення громадян`щодо надання інформації стосовно розшуку архівних документів про перебування на лікуванні у військових (цивільних) лікувальних закладах ОСОБА_1 з приводу травмування 1996 року, пов`язаного з виконанням військової служби. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 в зв`язку з невиконанням вимог чинного законодавства України щодо повідомлених ОСОБА_6 порушень, допущених посадовими особами Щорського РВК при оформленні та розшуку архівних документів про травмування 1996 року ОСОБА_1 , пов`язаного з виконанням військової служби.
Обидві постанови Чернігівського окружного адміністративного суду є чинними.
Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановленні судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини.
Згідно ч.1 ст.1 167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.
Пленум Верховного Суду України в п.5 постанови № 4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Погіршення стану здоров`я протягом періоду 2009 2011 років позивач пов`язує з незаконними діями відповідачів, встановленими зазначеними вище рішеннями Чернігівського окружного адміністративного суду.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, діагнози, на які посилається позивач у нього були встановлені ще при звільненні його з військової служби у 2007 році. (а.с.25)
Крім того, військовою прокуратурою Чернігівського гарнізону 14 жовтня 2008 року було порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, та вироком Менського районного суду Чернігівської області від 02 лютого 2011 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. та на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України його було звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Тобто, досудове та судове слідство по кримінальній справі щодо ОСОБА_1 проводилося протягом жовтня 2008 року лютого 2011 року.
Позивачем у судовому засіданні не було доведено, що його стан здоров`я погіршився саме з вини відповідачів, а не, скажімо, внаслідок хвилювань з приводу провадження слідства по кримінальній справи щодо нього.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 1 167 ЦК України, ст.ст.10, 11, 61, 88, 174, 209, 212-216, 294 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Щорського районного військового комісаріату Чернігівської області та ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Щорський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.І. Козак