Справа № 2-808/11
Провадження №2/223/142/12
РІШЕННЯ

іменем України

"14" лютого 2012 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого Мазурчак А. Г.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ завод Автоелектроапаратурапро зобовязання провести розслідування та скласти акт, третя особа на стороні відповідача відділення фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у Шаргородському районі, -

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому вказує, що 29 січня 1971 року, працюючи пресовщиком на ВАТ „Завод Автоелектроапаратура" отримала травму на виробництві. На машині лиття під тиском виготовляла з полімеру обідок фг-200. Під час того, коли наладчик ОСОБА_2 хотів зробити ручку ножа з поліетилену, замість кнопки „впрыск" натиснув на кнопку „работа", внаслідок чого пресформа (далі п/ф) пішла на змикання. Саме в цей час вона внесла руку до небезпечної зони п/ф вставляючи кільце до п/ф. Внаслідок дій наладчика, її рука виявилась затиснутою, внаслідок чого вона отримала травму лівої руки. В лікарні її був поставлений діагноз: відкритий перелом 2, 3, 4 п'ясної кісток зі зміщенням основної фаланги 2, 3, 4, пальця лівої кисті, здавлення м'яких тканин лівої руки.

Факт про даний нещасний випадок не був розслідуваний та не складений ОСОБА_3 відповідно до чинного законодавства.

В травні 2011 року їй стало відомо, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві здійснює виплату щомісячної допомоги тим працівникам, що отримали травму на виробництві.

Згідно ст. 21 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинити втрату працездатності" № 1105-ІУ від 23.09.1999 р. у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачувати йому або особам, які перебували на його утриманні.

а) одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності;

б) щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, щокомпенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого;

в) пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві абопрофесійного захворювання;

При зверненні до управління ВД ФССНВ України у Вінницькій області, їй повідомили, що виплати будуть здійснювати лише на підставі акту про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1.

На підставі ст. 22 Закону України Про охорону праціроботодавець повинен організувати розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

Відповідно до п. 6 Положення про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, в установах і організаціях, затверджене постановою КМУ від 10 вересня 1993 року №623 про нещасні випадки складається акт за формою Н-1.

Аналогічна норма міститься в п. 17 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 25 серпня 2004 р. №1112, який діє на теперішній час.

Тобто, саме підприємство повинно скласти акт про нещасний.

Факт її травми зафіксований та інформація про нього міститься у журналі реєстрації нещасних випадків на виробництві ВАТ „Завод Автоелектроапаратури". Просить постановити рішення, яким зобов'язати керівника ВАТ „Завод Автоелектроапаратури" провести розслідування нещасного випадку та скласти акт за формою Н-1 про нещасний випадок, що стався з ОСОБА_1, 29.01.1971 року на ВАТ „Завод Автоелектроапаратура".

В судовому засіданні позивачка позов підтримала із наведених в ньому підстав та пояснила, що після отриманої травми вона лікувалась в 2 міській лікарні у м. Вінниці більше трьох місяців, а коли вийшла знову на роботу то ОСОБА_2 вже помер і їй невідомо про результати розслідування даного випадку.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов визнала частково і пояснила, що ВАТ „Завод Автоелектроапаратура" є правонаступником заводу Автоелектроапаратура. Визнала факт що був випадок травмування на робочому місці робітниці заводу ОСОБА_1 про що свідчить запис в журналі обліку нещасних випадків, однак по всіх зареєстрованих випадках за результатами розслідування є в наявності акти за формою Н-1, а відомостей про складання такого акту відносно випадку із позивачкою немає, тому вона не визнає, що це була виробнича травма. Згідно даних які є отримав ВАТ „Завод Автоелектроапаратура" від заводу Автоелектроапаратурапозивачка перебувала на лікарняному, але чомусь завод їй не платив. Перевірку наскільки це в їхніх силах провести можна, але заперечує в зобовязанні ВАТ „Завод Автоелектроапаратури" скласти акт за формою Н-1 оскільки це буде упередженне рішення.

Представник третьої особи на стороні відповідача відділення фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у Шаргородському районі- Желєзняк В.М. покладається на розсуд суду і пояснила, що до 2001 року, поки не був створений Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві то перевірки по фактах нещасних випадків на виробництві проводила комісія за участю представників підприємства та профспілок. В 2001 році до Фонду із заводу Автоелектроапаратурапередано передано біля 30 і по всіх де дів акт форми Н-1 вони виплачують кошти, однак відносно позивачки ніякі матеріали не передавались. Фонд самостійно ніяких розслідувань не проводить. В даний час існує Держгірпромнагляді у випадках коли роботодавець відмовився проводити розслідування то таке розслідування проводить Держгірпромнагляд. На час отримання травми позивачкою було чинне Положення про розслідування нещасних випадків на виробництві- затверджене постановою Президіуму ВЦСПС від 20.05.1966 року і згідно даного Положення , у разі якщо працівник був травмований в результаті нещасного випадку діяв у власних інтересах то травма вважалась такою, що не повязана з виробництвом і акт за формою Н-1 не складався.

Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

ОСОБА_1 в період із 1970 по 1977 р.р. працювала на посаді пресувальника в ливарному цеху заводу ОСОБА_3 електроапаратура, що не заперечується сторонами та стверджується ксерокопією її трудової книжки (а.с. 8,9).

Свідок ОСОБА_5 дав показання про те, що в 1971 році він працював майстом в цеху кольорового лиття на заводі Автоелектроапаратурав смт. Сутиски Тиврівського району. ОСОБА_1 працювала в даному цеху ливарником пластмас. При виготовленні нею деталей до пресформи підійшов наладчик ОСОБА_2 з метою зробити ручку до ножа, він натиснув кнопку на змикання і в результаті цього переламав три пальці позивачці. По даному факту якась перевірка проводилась, оскільки на завод приїжджав технічний інспектор профспілок машинобудування ОСОБА_6 Результати перевірки йому невідомі , але висновки повинні були бути обовязково. Майстру і начальнику цеху оголошено догану, а наладчику сувору догану.

Свідок ОСОБА_7 показала, що вона працювала старшим майстром в цеху кольорового лиття на заводі Автоелектроапаратурав смт. Сутиски Тиврівського району. ОСОБА_1 працювала в даному цеху ливарником пластмас. 29.01.1972 року, в нічний час вона на зміні не була, а був майстер ОСОБА_8 Ранком при виході на роботу їй доповіли, що в третю зміну, після 24 год. в цеху трапився надзвичайний випадок. При виготовленні обойми ФГ 200 до пресформи , на якій працювала ОСОБА_1 підійшов наладчик ОСОБА_2 з метою зробити ручку до ножа, він сказав їй відійти, але ОСОБА_1 ще не встигла зняти обойму, а ОСОБА_2 натиснув кнопку на змикання і в результаті цього зажало їй руку та переламало кілька пальців. ОСОБА_1 перебувала на лікуванні протягом трьох чотирьох місяців. Перевірка проводилась , але вона не знає чи був акт форми Н-1, особисто вона такого акта не бачила. Їй відомо, що наладчик ОСОБА_2

В.Ф. важко переживав вказаний випадок і через чотири місяці після цього - помер.

Судом встановлено:

В журналі обліку нещасних випадків (а.с.19-21) на заводі Автоелектроапаратура" в розділі за 1971 рік, за номером 2 міститься запис, згідно якого,

ФИОГод Рождения Специ- альньностьЦех. Мастер датаКраткое описание н/сдиагнозПотеря днейВыплачено по б/лпримечание
ОСОБА_9 1941пресовщикЛитейный Кашин29.01.71 На машине лиття под давленим изготовляла из полимера ободок ФГ 200. Во время корда наладчик Седык хотел сделать ручку ножа из полиэтиленеа, вместо кнопки впускнажал кнопку работа. В результате п/ф пошла на смыкание, а ОСОБА_9 внесла в это время руку в опасную зону п/ф т.к. вставляла кольцо в п/ф. При этом рука п/ф была зажата. Получила ушибленную рану левой кисти. Открытый перелом 2,3,4 пястных костей со смещением основних фаланг 2,3,4 пальцев левой кисти, сдавлевание мяких тканей левой кисти 102 539-37 М-ру и Нач.цеха Выговор Наладчику Строгий выгов.

Даний журнал не містить записів про те чи складався акт за формою Н-1, однак із запису в останній графі вбачається, що начальник цеху та майстер ОСОБА_8 притягнуті до дисциплінарної відповідальності.

На момент нещасного випадку було чинне Положення про розслідування і облік несчасних випадків на виробництвізатверджене постановою президіуму ВЦСПС від 20.05.1966 року., згідно п. 6 якого передбачено , якщо в результаті розслідування не встановлено звязок нещасного випадку із виробництвом (наприклад, при виготовленні в особистих цілях без дозволу адміністрації будь-яких предметів чи використання транспортних засобів, що належать організації; при спортивних іграх на території організації; при викраденні матеріалів, інструменту чи інших предметів; в результаті спяніння якщо воно не є наслідком дії технічних спиртів, ароматичних, наркотичних та інших подібних речовин і т.д., що застосовуються у виробничих процесах),то в акті форми Н-1 проставляється відмітка: нещасний випадок не пов'язаний із виробництвом.

Однак актів розслідування обставин нещасного випадку, що стався 29.01.1971 року на заводі Автоелектроапаратурасуду не надано, а відтак по справі не доведено факту проведення такого розслідування.

Відповідно до ст. 22 Закону від 14 жовтня 1992р. № 2694-ХІІ Про охорону праці роботодавець повинен організувати рослідування та вести облік нещасних випадків відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

В звязку з чим суд вважає за необхідне зобовязати відповідача провести розслідуваннята за результатами якого скласти відповідний акт, а зобовязання ВАТ „Завод Автоелектроапаратура" скласти акт за формою Н-1 на даний час є передчасним.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61, 212-215 ЦПК України, ст. 22 Закону від 14 жовтня № 2694-ХІІ Про охорону праці, Положенням про розслідування і облік несчасних випадків на виробництвізатверджене постановою президіуму ВЦСПС від 20.05.1966 року., -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ВАТ завод Автоелектроапаратуразадоволити частково.

Зобовязати ВАТ завод Автоелектроапаратурапровести розслідування нещасного випадку що стався із ОСОБА_1 29.01.1971 р. на заводі Автоелектроапаратурав смт. Сутиски Тиврівського району Вінницької обл.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ВАТ завод Автоелектроапаратурана користь держави судовий збір в сумі 107 грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом десяти діб з дня його проголошення

Суддя: ОСОБА_3