Справа №1306/5902/2012
Провадження №2/1306/1594/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Медведика Л.О.,

при секретарі Красневич Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з вищезазначеним позовом до суду.

В підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що є власником будинку № 15 по вул. Некрасова в м.Дрогобич згідно договору дарування від 21.11.2002 року.

Відповідач є колишнім чоловіком позивача. Крім неї та відповідача, в будинку проживає їх повнолітній син ОСОБА_3 та мама позивача ОСОБА_4

На даний час відповідач проживає в будинку позивача як колишній член власника сім»ї, користується окремою кімнатою, санвузлом та кухнею. При цьому створює конфлікти з позивачем та її престарілою матір»ю, сварки, бійки, що зумовлює неможливе з ним проживання в одному житловому будинку.

У листопаді 2006 р. відповідач вчинив конфлікт з мамою, заподіяв їй тілесні пошкодження, що підтверджується листом з Дрогобицького МВ УМВСУ у Л/о від 03.12.2006 р.. По даному факту відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП

09.03.2012 року відповідач в черговий раз вчинив конфлікт у будинку, побив позивача, заподіяв їй тілесні ушкодження. По даному факту 16.03.2012 р. винесена постанова про відмову у порушенні кримінальної справи на підставі ст.6 п.2 КПК України.

Вказує на те, що відповідач систематично порушує правила співжиття та неможливі умови для проживання в одному будинку, що є підставою для розірвання договору найму та виселення його з будинку.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, в підтвердження яких послалася на підстави, викладені в позові. В березні 2012 року повернулася з відрядження з м. Києва та запитала відповідача, чому пошкоджені міжкімнатні двері, на що останній відповів криком та бійкою. Наступного дня звернулася в міліцію, щоб притягнути відповідача до відповідальності. Крім того додала, що розвелася з відповідачем через те, що останній постійно бив та обзивав її. Подавала на розлучення ще в 1997 р., але її відмовили. Відповідач не пускає її на кухню, виштовхує її, не прибирає в будинку, не знімає взуття, пізно вертається додому. Не визнає сина, постійно свариться з ним, як той з»їсть кусок його ковбаси з холодильника. Грошей до хати не приносить. Вона боїться у ночі вийти зі спальні. Додала, що у будинку є 4 житлові кімнати і кухня. Її мати проживає разом з нею, так як доглядає за домашніми тваринами, варить їсти і прибирає по мірі можливості. Зазначила, що відповідач забезпечений житлом та має приватну роботу стоматолога.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснила, що між сторонами існує триваючий конфлікт, між ними немає нормальних стосунків, відбуваються систематичні бійки та сварки, що вказує на порушення правил співжиття.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, пояснив суду, що з позивачем мешкали в 2-х кімнатній квартирі на вул. ОСОБА_6, звідки в 1995 р. переїхали на вул. Некрасова,15. Платив за комунальні послуги до 2006 року. З приводу конфлікту з тещею пояснив, що ножем у неї не кидав, а тільки сказав : «не кричи, бо відріжу язик. І все.» Їздив раніше в Польщу, заробляв гроші, купляв харчі та виконував усі роботи по господарству. Забезпечував дружині один раз в рік поїздку в санаторій для лікування та один раз у рік поїздку за кордон. Конфлікти із сином у нього тому, що останній не працює та живе «сьогоднішнім днем». З приводу конфлікту після приїзду дружини з Києва вказав, що був злий в зв»язку з відсутністю тонометра і як приїхала позивач, то потрусив її за голову і можливо легенько подряпав. Як повертається додому п»яний, то сідає на кухні і читає газету. Спільними приміщенням користуємося по черзі, окремо готуємо собі їсти. Переїхати на Волинь не бажає, оскільки в Дрогобичі він забезпечений роботою, будинок продавати на Волині також не бажає, оскільки за гроші, отримані від його продажу, в Дрогобичі нічого доброго не придбає.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні суду пояснила, що між сторонами були нормальні подружні стосунки, які розпалися внаслідок втручання у них матері позивачки. Відповідач дбає за будинком, ремонтує все необхідне у ньому, а тому вважає, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволення.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є рідною сестрою позивача і з відповідачем не бажає розмовляти, так як він суспільно небезпечна людина. Два тижні проживала разом з ним в будинку позивача, бо остання поїхала на лікування. Коли відповідач приходив п»яний додому то викрикав та штовхався. Зазначила, що конфлікти між позивачем та відповідачем були частими. Одного разу вона викликала міліцію. Відповідач часто кидався на позивача з ножем і бачила, як одного разу позивач ледь встигла закрити двері на ключ, коли відповідач біг на неї з ножем. До неї особисто часто говорив нецензурною лайкою.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що є матір»ю позивача. Відповідач до її дочки погано ставився і вони розлучилися. Часто приходив п»яний і ліз до бійки. У 2006 році ліз битися з ножем. У 2011 р. приїхав додому з колегами і сказав їй «шуруй звідти.». Взяв її за горло і кинув на сходи, колеги його зупиняли. За час коли справа в суді відповідач себе так само поводить. Одного разу поламав міжкімнатні двері, уламок яких принесла для огляду в суді.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що є однокласницею позивача. Вона давно знає позивача і остання постійно жалілася на стосунки з чоловіком. 09.03.2012 р. домовилася зустрітися з позивачем. Остання мала розповісти за поїздку в Київ. Позивач приїхала заплаканою і розказала, що відповідач бив її і поміняв двері. Показувала синяки. Коли вона бувала в гостях у позивача, то зразу йшла додому, коли приходив відповідач.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що працює лікарем та знає відповідача з позитивної сторони. Останній є доброю, чуйною та неконфліктною людиною. У дома у сторін не був. Йому відомо лише за один конфлікт, тоді коли відповідач заступався за дружину.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що відповідач надавав доброчинну допомогу організації «Карітас» у м.Дрогобичі, безоплатно проводив лікування мешканців притулку. Відповідач характеризується лише з позитивної сторони, є трудоголіком та спиртним не зловживає.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та його представника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив, що позивачу належить на праві власності житловий будинок № 15 по вул.Некрасова в м.Дрогобич на підставі договору дарування від 21.11.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом районного нотаріального округу ОСОБА_12ІФ., реєстраційний № 3086, зареєстрований в МБТІ та ЕО 28.11.2002 року під номером 2341.

Відповідач ОСОБА_2 прописаний та проживає в будинку позивача, який на неодноразові прохання позивача не бажає виписатися з будинку.

На даний час розірвав подружні відносини з позивачем, що підтверджується рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 24.04.2012 р., яке вступило в законну силу.

Позивач неодноразово зверталася до правоохоронних органів зі скаргами на відповідача щодо його поведінки в дома. Відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП за насильство в сім»ї, про що свідчить постанова суді від 13.12.2006 р., а також постанова Дрогобицького міськрайонного суду про порушення кримінальної справи проти нього за ст.. 125 ч.1 КК України, а також постанови Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Л/о про відмову у порушенні кримінальної справи від 01.11.2012 року та 16.03.2012 р. Дані документи свідчать про окремі факти виключно неприйнятної поведінки відповідача на яку було відповідне реагування позивача. Відносини між сторонами вкрай напружені, що свідчить про неможливість їх спільного проживання в одному будинку.

Згідно акту судово-медичного дослідження № 173 від 12.03.2012 року у позивача мались тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких. За обставинами справи зі слів освідуваної були спричинені внаслідок побиття її чоловіком.

Дана обставина позбавляє позивача можливості безпосередньо користуватися належним йому майном, а саме житловим будинком. Крім того, показами свідка ОСОБА_4 встановлено, що відповідач псував жиле приміщення, систематично порушував правила співжиття.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач забезпечений житлом та земельною ділянкою у м.Володимир-Волинський, що підтверджується Державним актом на земельну ділянку серії ЯД№345813 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.10.2007 р. Також має фах лікаря стоматолога, що дозволяє йому забезпечити достойний рівень проживання.

Згідно ч.1ст.317 ЦК України власникові належать права володіння користування і розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.157 ЖК України членів сім»ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 даного кодексу.

Враховуючи ту обставину, що відповідач не має права власності на вищезгаданий будинок та факт його реєстрації у даному будинку порушує права власника будинку на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися будинком, то його слід виселити з житлового будинку № 15 по вул.Некрасова в м.Дрогобич.

Зняття відповідача з реєстрації за вищевказаною адресою відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Тому рішення підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.209,212,215 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Позов задоволити частково.

Виселити ОСОБА_2 з житлового будинку № 15 по вул.Некрасова в м.Дрогобичі Львівської області без надання іншого житла.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його оголошення через Дрогобицький міськрайонний суд.

Головуючий