Справа № 0616/4692/12
провадження № 2/0616/1324/12
РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2012 року року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Заполовська Тетяна Григорівна

за секретаря Ковальової З.С.

сторони по справі: позивач ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, її представник ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, третя особа ОСОБА_4, про встановлення меж суміжних земельних ділянок,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач 14.06.2012 року звернулася до суду та просить зобовязати відповідача встановити межі суміжних земельних ділянок, які розташовані за адресами: м. Новоград-Волинський, вул. Лесі Українки, № 19/1 та № 21/2 шляхом забезпечення відстані від межі ділянки № 21/2, належної ОСОБА_4, до стін цегляної будівлі гаража, не менше одного метра для забезпечення можливості здійснювати ремонт та технічне обслуговування даної будівлі ОСОБА_1 за рахунок надлишку земельної ділянки площею 0,0065 га, якою користується ОСОБА_4

Свої вимоги мотивує тим, що є власником житлового будинку та земельною ділянки з розташованими на ній будівлями по вул. Лесі Українки, 19/1 в м. Новограді-Волинському. На вказаній земельній ділянці її покійні матір з чоловіком побудували гараж та мали вільний доступ до нього зі сторони сусіднього будинку № 21 по вул. Лесі Українки. Однак колишній власник сусідської земельної ділянки переніс огорожу на двір позивача до самих стін гаража, чим зменшив земельну ділянку позивача в порушення Державних будівельних норм України, правил пожежної безпеки. Згідно державного акту від 31.07.1995 року площа належної позивачу земельної ділянки становить 0,0393 га, однак фактично у її користуванні перебуває земельна ділянка площею лише 0,0382 га. У ОСОБА_4 же, навпаки, згідно Державного акту повинно бути 0,0484 га, однак у фактичному користуванні перебуває 0,0538 га. Позивач вважає, що за рахунок надлишку земельної ділянки у ОСОБА_4 площею 0,0054 га можна забезпечити обслуговування стін її гаража та дотримання будівельних та протипожежних норм. Вищевказане підтверджується Технічним звітом про складання топографічного плату від 31.03.2012 року. Позивач зверталася до Новоград-Волинської міської ради з приводу надання дозволу на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 0,0054 га, якою незаконно користується ОСОБА_4, на що отримала відмову. З метою захисту своїх прав змушена звернутись до суду.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві, просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що позов предявлено не до належного відповідача.

ОСОБА_4 та її представник в судовому засіданні заперечують проти задоволення позову.

Вислухавши сторони, третю особу, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Позивач ОСОБА_1 фактично користується на 0,0011 га меншою площею землі, ніж зазначено в Державному акті про право приватної власності на землю від 31.07.1995 року, а у користуванні третьої особи ОСОБА_4 фактично перебуває земельна ділянка на 0,0054 га більше, ніж встановлено у її державному акті від 12.12.2001 року.

Вказане підтверджується висновком технічного звіту складання топографічного плану за адресами: м. Новоград-Волинський, вул. Лесі Українки, 19/1 та 21/, копіями державних актів про право приватної власності № 1526 від 31.07.1995 року та № 5496 від 12.03.2001 року, а також не заперечувалось ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в судовому засіданні.

Позивач зверталася до голови Новоград-Волинської міської ради з заявою щодо безоплатної приватизації земельної ділянки площею 0,0054 га до житлового будинку на вул. Лесі Українки, 19, що підтверджується копією заяви від 11.12.2008 року та відповіддю Новоград-Волинської міської ради від 15.04.2011 року (а.с. ).

У зазначеному листі Новоград-Волинської міської ради від 15.04.2011 року на адресу ОСОБА_1 зазначено, що юридична межа, зафіксована в державних актах, між зазначеними ділянками відповідає фактичному землекористуванню і межі з моменту проведення приватизації не змінювались. Крім того, вільної території між сусідніми земельними ділянками на вул. Лесі Українки, 19 та 21 у відповідності до виданих державних актів немає (а.с. 10).

Також позивачем надано копію звернення від 09.07.2012 року до міської ради та Головного управління держкомзему у Житомирській області (яке фактично вже було подано після подання вказаної позовної заяви до суду), де просить, зокрема, встановити межі суміжних земельних ділянок в м. Новоград-Волинський по вул. Лесі Українки, 19/1 та 21/2. Будь-якої відповіді (відмови) не долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач просить у відповідності до ст.152, ч.3 ст.158 ЗК України та п.20 Державних будівельних норм України та Правил пожежної безпеки встановити межі суміжних земельних ділянок, що належить їй та ОСОБА_4 на праві приватної власності з метою доступу до обслуговування успадкованого гаража та користування земельною ділянкою.

Проте до матеріалів позовної заяви не додано доказів, що Новоград-Волинською міською радою чим-небудь порушуються, не визнаються чи оспорюються права позивача.

У першій заяві позивач просила дати дозвіл на приватизацію, а заяву з вимогою встановлення меж позивач подала вже після звернення до суду. Тобто на момент звернення до суду у позивача не було підстав заявляти про порушення свого права зі сторони відповідача.

Позивач посилається на п.3 ст. 158 ЗК України, де встановлено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Проте п.2 тієї ж ст.158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи суд визнав недоречним, оскільки запропоновані позивачем питання не стосуються Новоград-Волинської міської ради, а лише права власності на землю ОСОБА_1 та ОСОБА_4, спір між якими паралельно розглядається в Новоград-Волинському міськрайонному суді.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що заявлений позов є безпідставним, а тому відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, третя особа ОСОБА_4, про встановлення меж суміжних земельних ділянок відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуюча