Справа №2-1390 Головуючий у суді у 1 інстанції - Школа
Номер провадження 22-ц/1890/2173/12 Суддя-доповідач - Маслов
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2012 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

Головуючого - Маслова В. О.,

суддів - Гагіна М. В., Дубровної В. В.,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 11 жовтня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 11 жовтня 2012 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, а також на те, що добросовісно заволодів частиною житлового будинку по вул. Лермонтова, 14 в м. Кролевець, відкрито та безперервно володів спірним майном як своїм власним, про наявність третього власника цього будинку дізнався після отримання дублікату свідоцтва про право на спадщину від 13 квітня 2010 року, а не з часу отримання технічного паспорту на будинок 4 березня 2010 року, тому просив рішення суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши пояснення, представника позивача ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи в межах заявленого позову і апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає відхиленню на підставі ч.1 ст.308 ЦПК України.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 28 листопада 1996 року подружжям ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого ОСОБА_5 та ОСОБА_3 придбали 9/20 частин жилого будинку в АДРЕСА_1. Копія договору є на а.с.4.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВМХ №778487 від 23 липня 2010 року ОСОБА_3 також успадкувала після смерті ОСОБА_6 33/80 частин будинку в м.Кролевець, по вул. Лермонтова, 14.

Крім того, з витягу КП «Кролевецьке РБТІ» №26110904 від 13 травня 2010 року, копія якого є на а.с.14, вбачається, що власником 55/400 частин цього ж будинку, на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину серії МРВ №416680 від 13 квітня 2010 року, виданого Сумським обласним держнотархівом №264, є ОСОБА_2, яка є людиною похилого віку і останні роки проживає у місті Запоріжжі. Приналежність їй на праві власності 55/400 частин цього будинку підтверджується вказаним дублікатом свідоцтва на а.с.73, з якого вбачається, що цю частку відповідачка успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_7, яка настала 8 лютого 1960 року. А свідоцтво про право на спадщину на її імя видавалося ще 29 жовтня 1960 року.

Згідно довідки проектно-виробничого архітектурно-планувального підприємства від 23 липня 2010 року за №191 житловий будинок по вул. Лєрмонтова у м. Кролевець після упорядкування нумерації змінив адресу з №12 на №14 по вул. Лєрмонтова, (а.с. 9)

Правильно встановивши вказані обставини на підставі належним чином досліджених та оцінених доказів, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

У відповідності до ст. ст. 321 та 328 ЦК України право власності є непорушним та набувається на підставі, що не заборонено законом.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Судом було встановлено, що власником 55/400 частин будинку в м.Кролевець, по вул. Лермонтова, 14 в реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстровано ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частина 1 ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

В той же час, позивачем не було надано суду належних доказів, які б підтверджували добросовісність заволодіння ним майном, яке належить на праві власності іншій особі, а саме відповідачці.

На думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції є законним, а висновки суду відповідають вимогам вказаних законів, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані про домовленість сторін про умови користування позивачем належною відповідачці частиною житла, чи про відмову останньої від неї на користь позивача, і тому позовні вимоги є безпідставними.

Посилання ОСОБА_1 на те, що судом невірно було встановлено час, коли він дізнався про наявність власника спірного майна, на думку колегії суддів не можуть бути взяті до уваги, оскільки такі доводи позивача висновків суду не спростовують та на правильність рішення суду не впливають.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не містять даних, які б давали підстави вважати, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

З заперечень на позов вбачається, що відповідачка неодноразово пропонувала позивачу сплатити грошову компенсацію за її частку в будинку, однак позитивної відповіді від позивача ще не отримала. Сторони не позбавлені права вирішити вказане питання у добровільному (позасудовому) або в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 11 жовтня 2012 року в даній справі залишити без змін.

Рішення місцевого суду і ухвала апеляційного суду набрали законної сили, але можуть бути оскаржені в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -