АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/3451/2012 Головуючий у 1-й інстанції Голубенко В.Л. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Петренка В.М.

Суддів : Лобова О.А., Чічіля В.А.

При секретарі: Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3,

на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 8 серпня 2012 року,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування таким, що відбувся та визнання права власності на нерухоме майно.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Кобеляцьського районного суду Полтавської області від 8 серпня 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування таким, що відбувся та визнання права власності на нерухоме майно - відмовлено.

З таким рішенням не погодився представник позивачки ОСОБА_2 -ОСОБА_3. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 прохає рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального права, та ухвалити нове рішення яким задовольнити вимоги ОСОБА_2.

І

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що беруть участь у справі в межах позову та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, колегія суддів прийшла до наступного висновку

Згідно із п;2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

Судом встановлено, що 10 травня 2011 року між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_4 було укладено письмову угоду про дарування ОСОБА_2 житлового будинку з господарськими побудовами в с.Кишеньки. Кобеляцького району, по вул.Попова, 15. Договір укладено в письмовій формі, підписано сторонами.

Вказана угода не суперечить чинному законодавству (ст.203 ПК України), дарувальник має необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення сторін є вільним і відповідає внутрішній волі, вчинений у письмовій формі, спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

Відповідно до положень цивільного законодавства право власності на житло може виникати на підставі цивільно-правових договорів.

На підставі вимог ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

За змістом ч.1 ст.717, ч.1 ст.718, ч. ст.,722 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій строні ( обдарованому ) безоплатно майно ( дарунок ) у власність. Дарунком можуть бути рухому речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухому речі. Право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Як встановлено судом, і це підтверджується матеріалами справи, після підписання договору дарування ОСОБА_4 передала ОСОБА_2 документи на будинковолодіння, а саме свідоцтво про право на спадщину за законом, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, технічний паспорт на житловий будинок, ключі від будинку та господарських споруд.

Із змісту ч.2 ст. 220 ЦК України вбачається, що закон дозволяє відійти від формальних позицій щодо нотаріального посвідчення договорів, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таке рішення може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір.

Встановлено, що після підписання договору дарування та передачі майна обдарованій ОСОБА_2, дарувальник ОСОБА_4 (яка має 83 роки) переїхала і в даний час проживає в с.М.Будища, Гадяцького району, Полтавської області.

У своїй заяві ОСОБА_4 прохає задовольнити вимоги ОСОБА_2, оскільки за станом здоровя та віком немає можливості приїхати в м.Кобеляки для нотаріального посвідчення договору.

Пасивне небажання дарувальника зявитись до нотаріуса для вчинення нотаріальної дії, колегія суддів апеляційного суду розцінює як ухилення від нотаріального посвідчення договору.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду, на підставі ст.202, 203, ч.2 ст.220, 717, 718, 720 ЦК України, приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 8 серпня 2012 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати договір дарування від 10 травня 2011 року, укладений між ОСОБА_4, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно якого ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_2 прийняла в дар житловий будинок загальною площею 59 кв.м. з господарськими будівлями, що розташовані по вулиці Попова, 15 в с.Кишеньки, Кобеляцького району, Полтавської області, таким що відбувся та дійсним та визнати за ОСОБА_2 право власності на вказане домоволодіння.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Петренко В.М.

Судді: Лобов О.А.

ОСОБА_5