Справа № 2-3889/2011
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2011 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі :
Головуючого судді : Гетьмана Р.А.
При секретарі : Михайлової К.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором .
Позивач звернувся до суду з позовом про про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором.
Представник позивача , який діє на підставі доручення в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання не зявився про час і місце судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно, про що свідчить поштові документи та матеріали справи , причину неявки суду не повідомили.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини .
Дослідивши матеріали справи , суд, вважає , що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав .
19 червня 2008 року між юридичною особою Закритим акціонерним товариством «Перший Український ОСОБА_2 банк», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2», (надалі за текстом Позивач, ОСОБА_2) та фізичною особою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (надалі Відповідач, Боржник), паспорт: ЕА 452646, виданий Кіровський РВ УМВС України в Кіровоградській області 20.05.1998 року, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, було укладено кредитний договір № 6453600 (надалі Кредитний договір).
Відповідно до умов Кредитного договору Позивач зобовязався надати Відповідачу грошові кошти у розмірі 88 100,00 доларів США (вісімдесят вісім тисяч сто доларів США 00 центів), а Відповідач зобовязався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитними коштами та повернути кредит Банку в порядку та у строки, визначені Кредитним договором /копія Кредитного договору додається до цієї позовної заяви/.
Позивач вважає, що діями Відповідача порушені законні права Позивача (зокрема - на отримання відсотків за користування кредитом), які підлягають захисту в суді згідно статті 3 Цивільного процесуального кодексу України № 1618-IV від 18.03.04 р., статті 6 Закону України Про судоустрій України № 3018-III від 07.02.2002 р., статті 16 Цивільного кодексу України № 435-IV від 16.01.2003 р.
Кредитним договором встановлені взаємні права і обовязки сторін.
Так, на Позивача, згідно пунктів 1.1, 4.1.1 Кредитного договору, покладений обовязок надати Відповідачу обумовлені Кредитним договором суму кредита.
Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Відповідачу надається кредит у розмірі 88 100,00 доларів США (вісімдесят вісім тисяч сто доларів США 00 центів).
Позивач належним чином виконав свої договірні зобов'язання за Кредитним договором надав кредитні кошти у розмірі 88 100,00 доларів США (вісімдесят вісім тисяч сто доларів США 00 центів), що підтверджується випискою операцій та оборотів за позичковим рахунком Боржника.
Відповідно до пункту 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідач зобовязався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити відсотки за користування кредитом, своєчасно здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, передбачені Графіком повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, закріплених в додатку № 1 до Кредитного договору (копії додаються). Вказані обовязки зазначені у пунктах 1.1, 3.1.1, 3.2.1 Кредитного договору.
З 19 грудня 2008 року Відповідач систематично порушує умови пп. 1.1, 3.1.1, 3.2.1 Кредитного договору, щодо своєчасного повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, передбачені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом.
Сума простроченої заборгованості Відповідача перед Позивачем зі сплати основної суми кредиту за Кредитним договором станом на 27.07.2009р. склала 598.83 доларів США (пятсот девяносто вісім доларів США 83 центи ).
Відповідно до пункту 1 статті 1048 Цивільного кодексу України розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором позики. Правила статті 1048 Цивільного кодексу України поширюються й на кредитні правовідносини (пункт 2 статті 1054 Цивільного кодексу України).
Так, пп. 1.3, 3.1 Кредитного договору встановлені наступні умови розрахунку і сплати процентів:
1) Проценти за користування кредитом за Кредитним договором нараховуються за ставкою у розмірі 13,99% (тринадцять цілих і девяносто девять сотих процентів) річних із розрахунку 360 (триста шістдесят) днів на рік (пункти 1.3, 3.1.2 Кредитного договору).
Також, у пункті 3.1.2 Кредитного договору передбачено, що проценти розраховуються виходячи із щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту по день повного погашення заборгованості за кредитом.
З 19 грудня 2008 року, Відповідач систематично порушує умови п. 3.1 Кредитного договору, щодо своєчасності сплати відсотків, які нараховуються за Кредитним договором.
Станом на 27.07.2009 р. сума заборгованості Відповідача перед Позивачем зі сплати процентів за користування кредитними коштами за Кредитним договором склала 9 021,55 доларів США (девять тисяч двадцять один долар США 55 центів).
Все вищевикладене свідчить про настання подій, передбачених п. 3.5.7. Кредитного договору, а саме:
1) затримання сплати частини кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на 1 (один) календарний місяць.
Відповідно до п. 3.5.7. Кредитного договору у випадку виникнення будь-якої з події, передбаченої цим пунктом, ОСОБА_2 набуває право вимагати від Боржника достроково повернути виданий кредит разом із розрахованими відсотками, а Боржник зобовязаний, виконати таку вимогу Банку і повернути отриманий кредит в повному обсязі разом із платою за кредит, в строк не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги.
Позивач 22.06.2009 р., керуючись п. 2 ст.1050 Цивільного кодексу України та пп. 3.5.7, 3.5.8. Кредитного договору, направив Боржнику лист № ДО/2110и з вимогою достроково повернути всю суму кредиту та процентів (копія додається), в якому вимагав достроково повернути всю суму кредиту, нараховані проценти за користування кредитом та нараховану пеню, в строк не пізніше 30 днів з дня отримання листа. Зазначений лист був отриманий Боржником 25.06.2009 року, про що свідчить особистий підпис на ньому Відповідача.
Таким чином, встановлений п. 3.5.8 Кредитного договору строк на виконання Боржником вимоги Позивача достроково повернути кредит в повному об'ємі, разом з нарахованими процентами та пенею закінчився 25.07.2009 року, тобто з 26.07.2009 року у зв'язку з невиконанням Відповідачем вищевказаної вимоги Позивача має місце прострочка Відповідача з погашення основної суми кредиту в повному об'ємі, та згідно п. 3.5.8 Кредитного договору у Позивача виникає право розпочати стягнення всієї суми заборгованості за Кредитним договором в судовому порядку та звернути стягнення Предмет іпотеки.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обовязковості виконання договору.
Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).
За змістом статті 549 ЦК під пенею розуміється грошова сума, яка встановлюється у відсотковому відношенні до простроченої суми за кожен день прострочення виконання грошового зобовязання.
Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» № 543/96-ВР від 22.11.96 р. (стаття 3) передбачено, що розмір пені за прострочення платежу обмежений подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
В умовах Кредитного договору, який був укладений між Позивачем та Відповідачем, чітко дотримані вищевказані вимоги пункту Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань».
Так, пунктом 5.2. Кредитного договору встановлюється, що у разі порушення Відповідачем строків виконання будь-якого з боргових зобовязань Відповідач зобовязаний сплатити на користь Позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється на суму простроченого виконанням боргового зобовязання за весь час прострочення.
За Кредитним договором Відповідач повинен сплатити на користь Позивача пеню за порушення строків виконання своїх зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, нарахованих за користування кредитом за період з 19.12.2008 р. по 27.07.2009 р.
Загальна сума пені за порушення Відповідачем строків виконання зобовязання з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом (згідно розрахунку станом на 27.07.2009 р., що додається до цієї позовної заяви) склала 626,39 доларів США (шістсот двадцять шість доларів США 39 центів).
У звязку з тим, що Позивач вичерпав можливість врегулювати питання погашення Відповідачем існуючої заборгованості в добровільному порядку, а також, враховуючи значний розмір кредитної заборгованості, Позивачем було прийнято рішення звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.
Відповідно до підпункту в пункту 4 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю № 15-93 від 19.02.93 р. індивідуальної ліцензії потребують операції з надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі.
На сьогоднішній день вимоги або будь-які обмеження відносно граничних сум і строків надання і одержання кредитів в іноземній валюті діючим законодавством не встановлені, у звязку з цим здійснення резидентами операцій з надання кредитів в іноземній валюті не вимагає індивідуальної ліцензії Національного банку України (лист Національного банку України № 28-313/2178 від 29.05.2001 р.).
Але, враховуючи вимоги до здійснення і функціонування банківської діяльності на підставі відповідної ліцензії (статті 2, 15, 19 Закону України Про банки і банківську діяльність № 2121-III від 07.12.2000 р.) Позивач має Банківську ліцензію № 8 та Дозвіл № 8-1, видані Національним банком України 02.10.2006 р. /додаються до цієї позовної заяви/, які дозволяють йому виконувати банківські операції, передбачені статтею 47 вказаного Закону, в тому числі зазначені у пункті 3 частини 1 цієї статті, а саме: розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (згідно статті 2 цього Закону, коштами є гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент).
Видача кредиту є способом розміщення Банком залучених коштів, що включає в себе обовязкове їх повернення. Таким чином, вважаємо, що ОСОБА_2 поряд з правом видачі кредиту в іноземній валюті має право на його повернення, а позичальник обовязок погашення саме в цій іноземній валюті
Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита.
Виходячи з цього, Позивач при розрахунку судового збору, що підлягає до сплати за подання цієї позовної заяви, керується, зокрема, Декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито»та Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженою Наказом Головної державної податкової інспекції України № 15 від 22.04.93 р.
Враховуючи особливість позовних вимог Позивача, яка випливає із сутності кредитних правовідносин між банком і клієнтом (які надають банкам можливість кредитувати як в національній так і в іноземній валютах), позовні вимоги за даним позовом складаються із вимог в іноземній валюті та національній валюті.
Відповідно до статті 7 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито № 7-93 від 21.01.93 р., пункту 1 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої Наказом Головної державної податкової інспекції України № 15 від 22.04.93 р. з позовів, що подаються до суду в іноземній валюті, державне мито сплачується в іноземній валюті.
Поряд з цим, підпунктом а пункту 1 статті 3 вказаного Декрету передбачено, що із позовних заяв, що подаються до суду, мито сплачується в розмірі 1(один) % (відсоток) ціни позову, але не менше 3 неоподаткованих мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові к розмірі та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти .
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору , закону тощо . Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконання у цей строк .
Згідно вимог ст.. 88 ЦПК України судові витрати по оплаті державного мита в розмірі 120 грн , та витрати на інформаційно-техничне забезпечення справи в розмірі 221,03 доларів США , що підтверджено документально, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.
На підставі вищевикладеного , керуючись ст.209,212,214-215,224-226 ЦПК України , ст. Ст. 526, 527,530,536 ЦК України , ст.ст. 33,35 Закону України «Про іпотеку», статтею 6 Закону України Про судоустрій України № 3018-III від 07.02.2002 р., статтями 15, 16, пунктом 2 статті 258, статтями 525, 526, пунктом 1 статті 530, статтями 549,554, 610, 611, 629, пунктом 1 статті 614, пунктом 1 статті 1048, статтями 1050, 1054 Цивільного кодексу України № 435-IV від 16.01.2003 р., пунктами 1.1., 1.3., 3.1., 3.5.7., 3.5.8., 4.3.5 Кредитного договору № 6453600 від 19.06.2008р суд,
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк»задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :