Номер провадження: 22-ц/1590/2618/2012
Головуючий у першій інстанції Дерсу
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Артеменка І.А., Суворова В.О.

за участю секретаря Журіло Г.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Одеської міської ради, управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, інспекції державного будівельного контролю в Одеській області, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правових актів незаконними, їх скасування та усунення перешкод у користуванні власністю та за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про зобовязання не чинити перешкод по виконанню робіт з реконструкції нежитлових приміщень, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до відповідачів про визнання правових актів органів влади незаконними, їх скасування та усунення перешкод у користуванні власністю посилаючись на те, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1. 05 липня 2006 року Приморська районна адміністрація ОМР своїм розпорядженням №1579 надала дозвіл на реконструкцію нежитлових приміщень цокольного та першого поверхів в будинку №130-а по вул. Канатній у м. Одесі з улаштуванням фасадного входу з порушенням будівельних норм та правил, чим порушено права позивачки, як співвласника суміжного приміщення.

У грудні 2009 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до цього ж суду з позовом до ОСОБА_1 про зобовязання не чинити перешкоди по виконанню робіт по реконструкції нежитлових приміщень посилаючись на те, що з 25 листопада 2004 року вони є власниками нежитлових приміщень цокольного та першого поверхів в будинку №130-а по вул. Канатній у м. Одесі. Розпорядженням №1579 від 05 липня 2006 року Приморською районною адміністрацією ОМР їм надано дозвіл на реконструкцію зазначених приміщень відповідно до затвердженого проекту та всіх необхідних дозвільних документів.

Перешкоджання відповідачкою здійсненню реконструкції стало підставою для зазначеного позову.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2010 року зазначені позови обєднані в одне провадження.

Рішенням суду від 02 грудня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 задоволено, зобовязано ОСОБА_1 не чинити перешкод позивачам по виконанню розпорядження №1579 від 05 липня 2006 року Приморської районної адміністрації ОМР „Про надання дозволу на реконструкцію нежитлових приміщень цокольного та першого поверхів, розташованих по вул. Канатній, 130-а з улаштуванням фасадного входу та стягнуто з відповідачки на користь позивачів 8,50 грн. судового збору, 37 грн. витрат на ІТЗ та 4540,80 грн. витрат на проведення експертизи.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2011 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_1, у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_2 відмовити.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 та задовольняючи позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 суд обґрунтовано, на підставі належних доказів виходив з того, що ОСОБА_1 є власницею кв. №4 по вул. Канатній у буд. №130-а у м. Одесі, розташованої на другому поверсі. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є власниками нежилих приміщень цокольного та першого поверхів у зазначеному будинку.

Розпорядженням Приморської районної адміністрації ОМР №1579 від 05 липня 2006 року надано дозвіл ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на реконструкцію нежилих приміщень, які їм належать та знаходяться за адресою по вул. Канатній в буд. №130-а у м. Одесі на улаштування фасадного входу згідно з проектом та зобовязано їх після завершення робіт оформити актом прийняття обєкту до експлуатації в установленому законом порядку.

Зазначене розпорядження апелянтом оскаржувалось до органів державної влади та судових органів неодноразово. Остаточно долю зазначеного рішення вирішено ухвалою Одеського адміністративного апеляційного суду від 24 червня 2008 року, згідно якої розпорядження №1579 від 05 червня 2006 року Приморської районної адміністрації ОМР «Про надання дозволу на реконструкцію нежитлових приміщень цокольного та першого поверхів» є чинним.

10.08.2006 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю м. Одеси, Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради було видано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дозвіл на виконання будівельних робіт №432/06.

Згідно ст. 393 ч.1 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Суд правильно встановив, що прийняте Приморською районною адміністрацією ОМР розпорядження №1579 не порушило нічиїх прав, а вимоги ОСОБА_1 з цього приводу безпідставними, такими, що порушують право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на нежитлові приміщення по вул. Канатній №130-а у м. Одесі. За викладених обставин суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав вважати зазначені приміщення та обєкт нерухомості в цілому як самочинне будівництво, оскільки підстав для такого висновку, передбачених ч.1 ст. 376 ЦК України судом не встановлено.

Посилання ОСОБА_1 на те, що у висновках Одеського науково дослідного інституту судових експертиз від 03.02.2003 року, листи від 21.09.2003 року та від 22.04.2003 року надані від імені ректора Одеської національної академії харчових технологій сфабриковані, районний суд обґрунтовано на підставі належних доказів та вимог чинного законодавства вважає, що це не є допустимим доказом у справі, оскільки експертне дослідження було проведене з порушенням вимог чинного законодавства.

ОСОБА_1 не було доведено факт створення їй перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, тому її вимоги судом обгрунтовано визнано такими, що не підлягають задоволенню.

Районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1. відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.О. Суворов

ОСОБА_4