Справа № 212/523/2012 Провадження № 22-ц/0290/1270/2012Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 24 Доповідач: Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2012 м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Гуцола П.П., Луценка В.В.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю позивачки, апелянтки ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до дочірнього підприємства «Форсаж» ТОВ

«Всеукраїнське народне товариство «Форум», ТОВ «Всеукраїнське на-

родне товариство «Форум» про визнання угод недійсними, стягнення

коштів, відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 26 березня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А:

16 січня 2012 року ОСОБА_2 звернулася в Ленінський районний суд м. Вінниці з позовом до дочірнього підприємства «Форсаж» ТОВ «Всеукраїнське народне товариство «Форум» ( далі - ДП «Форсаж» ТОВ «ВНТ «Форум»), ТОВ «Всеукраїнське народне товариство «Форум» ( далі - ТОВ «ВНТ «Форум» ) про визнання недійсними угод від 10.04.2010 року № 01144, стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди в сумі 5000,00 гривень (а. с. 1-6, 35-40), мотивуючи його тим, що вона уклала з відповідачами два вказані вище договори за одним і тим же номером з метою отримання в кредит коштів для придбання автомобіля. Перший внесок за укладеними угодами складав 1995,00 гривень, суму якого на даний час позивачка вважає неспіврозмірною з обсягом виконаних за договором послуг, а договірні умови - несправедливими стосовно себе як споживача, невідповідаючими принципу рівності сторін договору. Позивачка сплатила 29 щомісячних платежів, які становили 863,33 гривні кожен, проте обіцяних 70000,00 гривень кредиту не отримала. Угоди укладені під впливом обману, із застосуванням нечесної підприємницької практики, тому є недійсними.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 26 березня 2012 року ( а. с. 104-105 ) у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням у справі, ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному порядку, просить скасувати дане рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянтка вважає, що суд, ухвалюючи рішення не на її користь, помилився щодо правильного застосування норм законодавства, дане рішення є помилковим (а. с. 106-109).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянтки та її представника, дослідивши матеріали справи, поаналізувавши докази, наявні в ній, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності, тощо ), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обгрунтованості є повне і всебічне зясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Суд першої інстанції вірно визначився у правовідносих, що склалися між сторонами у справі, застосував норми матеріального права, що регулюють дані правовідносини.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що 10 квітня 2010 року ОСОБА_2 уклала з ДП «Форсаж» ТОВ «ВНТ «Форум» угоду № 01144, предметом якої є надання інформаційних, консультаційних та розяснювальних послуг з питань діяльності, подальшої учаcті у Програмі діяльності ТОВ «ВНТ «Форум». За даним договором за квитанцією від 10.04.2010 року № 1 позивачка оплатила послуги в сумі 1995,00 гривень. 10 квітня 2010 року ОСОБА_2 уклала угоду № 01144 з ТОВ «ВНТ «Форум», предметом якої є надання послуг з придбання товару у вигляді транспортного засобу.

Згідно абзацу третього акту прийому-передачі наданих послуг від 17.04. 2010 року ( а. с. 17 ) ОСОБА_2 підтвердила, що виявила для себе всі обставини договору з ТОВ «ВНТ «Форум», має належне уявлення і їй надано повну інформацію про обєднання замовників, асигнаційні акти, про терміни, умови та порядок надання товариством права на отримання товару, придбання товару на користь замовника, інші умови договору з ТОВ «ВНТ «Форум».

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апелянтка ОСОБА_2 посилається у скарзі на те, що з умов договорів вбачається здійснення відповідачами нечесної підприємницької діяльності по парамідальній схемі, що вона помилилася щодо обставин правочину, які мають істотне значення, має місце обман у діях відповідачів, умови договорів є несправедливими.

Однак, мотиви апеляційної скарги, що фактично відрізняються від обгрун- тування вимог позову, не знайшли свого доведення в ході розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину, серед іншого, є недодержання в момент його вчинення стороною чи сторонами вимог, які встановлені, зокрема, ч. 1 ст. 203 ЦК, згідно з якою зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Суд прийняв до уваги, що за двома оспорюваним договорами їх предметом є надання послуг, а не кредиту на придбання товару, як зазначає апелянтка. В одному випадку передбачалося надання консультативних та інформаційних послуг, в іншому - послуг з організації та адміністрування функціонування обєднання замовників.

Посилання в апеляційній скарзі на нечесну підприємницьку діяльність відповідачів, що порушує права ОСОБА_2 як споживача, укладення договорів під впливом обману по відношенню до неї, не знайшли свого доведення як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді.

Статтею 308 ЦПК України встановлено, що апеляційний суд відхиляє апе-ляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи 26 березня 2012 року рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив дійсні правовідносини, що склалися між сторонами, правильно визначив закон, який їх регулює, повно та всебічно дослідив і оцінив фактичні обставини у справі, подані сторонами докази. Судом вірно застосовано норми матеріального права, не порушено вимог процесуального права, тому підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення колегіі суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 26 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:

Судді: