Апеляційний суд Чернівецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2012 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого-судді Галичанського А.Д.

суддів: Перепелюк І.Б., Яремка В.В.

секретар Балацька-Геряк О.П.

за участю: ОСОБА_1 представника ПАТ «ВТБ Банк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання недійсним договору поруки, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якої за довіреністю діє ОСОБА_4, на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25 жовтня 2012 року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25 жовтня 2012 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання недійсним договору поруки відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вищезазначене рішення суду та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в звязку з неповним зясуванням судом обставин справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, ухвалене з порушенням норм матеріального права.

22ц-1486/12 р. Головуючий у 1-й інстанції Іщенко І.В.

категорія 19/27 Доповідач Галичанський А.Д.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 квітня 2008 року між ПАТ«ВТБ Банк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 24.058/08-ДП01.

Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_3Ф поручився перед ПАТ«ВТБ Банк» за виконання боржником ОСОБА_2 зобовязання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, пені, штрафних санкцій та збитків розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором № 24.058/08-КЛ та будь-якими додатковими угодами до нього.

Встановлено, що укладаючи зазначений договір поруки сторони діяли вільно, на власний розсуд. Підписавши його поручитель погодився з умовами договору поруки.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції вважає, що скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Вищезазначені обставини, встановлені судом першої інстанції повно, на підставі належних та допустимих доказів, яким дана правильна юридична оцінка і до спірних правовідносин вірно застосовані норми матеріального права, що їх регулюють.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 відповідно до ст.16 ЦК України звернулася за захистом свого права шляхом визнання правочину недійсним в звязку тим, що спірним договором порушені її права є безпідставними та спростовуються наступним.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції оспорюваний договір поруки укладено між ПАТ«ВТБ Банк» та ОСОБА_3 ОСОБА_2 не є стороною вказаного договору.

Крім того, відповідно до умов оспорюваного договору ОСОБА_3Ф поручився перед ПАТ«ВТБ Банк» за виконання боржником ОСОБА_2 зобовязання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, пені, штрафних санкцій та збитків, тобто він діяв в інтересах позивачки. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те , що договір поруки суперечить закону в звязку з недотримання вимог ст.558 ЦК України щодо того, що поручитель має право на оплату послуг, наданих боржнику є безпідставними, оскільки оплата таких послуг є правом поручителя, а не обовязковою умовою договору поруки і не внесення такої умови до спірного договору не свідчить про порушення прав та законних інтересів позивачки.

За даних обставин порушень прав та законних інтересів ОСОБА_2 договором поруки № 24.058/08-ДП01 від 25 квітня 2008 року не встановлено.

Таким чином, рішення суду першої інстанції прийняте з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну ОСОБА_2, в інтересах якої за довіреністю діє ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно