Справа № 2-4893/11
Провадження № 2/1412/2185/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2012 р.

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого щі ОСОБА_1, секретаря Гаврилюк К.М., представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного підприємства Виробничо-комерційної фірми «Ютас» до ОСОБА_4, ЗАТ «ОТП БАНК», ТОВ «ОТП ОСОБА_5 Україна» про визнання не дійсним договору кредиту,

ВСТАНОВИВ

16.12.2011р. Приватне підприємство Виробничо-комерційна фірма «Ютас» звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4, ЗАТ «ОТП БАНК», ТОВ «ОТП ОСОБА_5 Україна» про визнання не дійсним договору кредиту, укладеного 12.04.2007 року між ОСОБА_6 та ЗАТ «ОТП ОСОБА_5».

В заяві позивач посилався на те,що відповідно до свідоцтва про право власності від 02.02.2006 року фірма «Ютас» є власником нежитлового приміщення магазину-кафетерія, розташованого за адресою вул. Лазурна, 52/3.

12.04.2007 року між ОСОБА_6 та ЗАТ «ОТП ОСОБА_5» правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП ОСОБА_5» був укладений кредитний договір , згідно якого позичальник отримав від банку кредит в сумі 151200 доларів США.В якості забезпечення належного виконання зобов'язання по кредитному договору між Банком та ПП ВКФ «Ютас» був укладений договір іпотеки, у відповідності до якого було передано в іпотеку нерухоме майно , а саме нежитлові приміщення, розташовані за адресою вул. Лазурна, 52/3.

Вироком від 04.09.2009 року Центрального районного суду Миколаєва ОСОБА_4 визнано винним у наданні працівнику банка завідомо неправдивих документів, необхідних для отримання вищезазначеного кредиту та призначено покарання за ст. 358 ч.1, ч.2 КК України.

Посилаючись на те , що кредитний договір , який було укладено ОСОБА_7 не був спрямований на настання правових наслідків, та порушує права позивача, як власника нежитлових приміщень, оскільки похідним договором кредиту є договір іпотеки, просив визнати не дійсним кредитний договір.

В судовому засіданні представники позивача вимоги підтримали а просили позов задовольнити.

Представник відповідачів ЗАТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ОТП ОСОБА_5 Україна» в судовому засіданні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та за пропуском строку позовної давності. В подальшому в судове засідання не заявилась.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не заявився.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 02.02.2006 року фірма «Ютас» є власником нежитлового приміщення магазину-кафетерія,розташованого за адресою вул. Лазурна, 52/3.

12.4.2007року між ОСОБА_6 та ЗАТ «ОТП ОСОБА_5»

правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП ОСОБА_5» , а в подальшому ТОВ «ОТП ОСОБА_5 Україна» був укладений кредитний договір , згідно якого позичальник отримав від банку кредит в сумі 1512 доларів США.В якості забезпечення належного виконання зобов'язання по кредитному договору між Банком та ПП ВКФ «Ютас» був укладений договір іпотеки, у відповідності до якого було передано в іпотеку нерухоме майно , а саме нежитлові приміщення, розташовані за адресою вул. Лазурна, 52/3.

Вироком від 04.09.2009 року Центрального районного суду, м.Миколаєва ОСОБА_4 визнано винним у наданні працівнику банка завідомо неправдивих документів, необхідних для отримання вищезазначеного кредиту та призначено покарання за ст. 358 ч.1,ч.2 КК України.

Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 23.01.2008 року із ОСОБА_4 за позовом ЗАТ «ОТП БАНК» стягнуто заборгованості за кредитним договором в розмірі 795169 грн.11 коп.

Згідно з приписами ст.203-204 ЦК України, зміст правочину не може суперечити положенням цього Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо і встановлена законом.

При цьому для випадків недійсності кредитного договору або його частини мають застосовуватись підстави недійсності правочинів , які визначені нормами цивільного кодексу і нормами спеціального законодавства, якими врегульовані кредиті відносини.

Відповідно до положень ст.ст.3.4 ЦПК України,будь-яка фізична особа вправі захищати порушене право у сфері надання банківських послуг, способами, визначеними ст. 16 ЦК України.

Зокрема вона має право порушувати спір про часткове або повне визнання не дійсним кредитного договору, про застосування наслідків недійсності цього правочину.

В тих випадках, коли існує спір про право, яке засноване в нікчемній угоді (кредитному договорі)позивальник вправ вимагати встановлення нікчемності цієї угоди.

Вказана правова позиція заснована на положеннях ст.215,216 ЦК України, а також на роз'ясненнях п.5 Пленуму Верховного суд України від 06.11.2009р. №9.

Як вбачається із матеріалів справи, 12.04.2007 року ОСОБА_6 уклав із Банком кредитний договір № СМ-МЕ400/054/2007 за умовами якого отримав 151200 доларів США, зобов'язавшись повернути отримані кошти.

Будучи вільним у виборі банку та умов отримання кредиту відповідно до положень ст. 627 ЦК України позивальник зобов'язався щомісячними платежами, відповідно до графіку погашати заборгованість перед банком.

Зі змісту кредитного договору вбачається , що його належне виконання забезпечено іпотекою, предметом якої є нежитлові приміщення , розташовані по вул. Лазурній, 52/3 в м.Миколаєв та які належать Приватному підприємству ВКФ «Ютас».

На момент укладання кредитного договору та договору іпотеки, як позичальник так і іпотекодавець усвідомлювали, що умови договорів є справедливими по відношенню до них, що перед їх укладанням вони отримали від банку всі необхідні документи.

Зазначене відповідає положенням ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів».

ПП ВКФ «Ютас», як власник нежитлових приміщень, будучи вільним в укладанні договору купівлі-продажу нерухомого майна і ОСОБА_6, на який посилається в позові представник позивача, та будучи вільним в укладанні кредитного договору ОСОБА_6 у виборі контрагента та визначенні його умов, відповідно до ст. 627 ЦК України , підписавши договір - висловив своє бажання на отримання кредиту саме на умовах, запропонованих ПАТ «ОТП ОСОБА_5»

Таким чином, суд дійшов до висновку про відсутність передбачених законом підстав для визнання кредитного договору недійсним і тому в задоволенні позовних вимог ПП ВКФ «Ютас» слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Приватного підприємства Виробничо- комерційної фірми «Ютас» відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва в порядку, визначеному ст.ст. 294, 295 ЦПК України.

Суддя: Ж.П.Павлова