Справа № 2-2102/11
19 січня 2012 року м. Вінниця
Вінницький районний суд в складі
головуючого судді: Бондаренко О.І.
при секретарі: Головач Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу , -
У зазначений строк відповідач кошти не повернув, ухиляється від їх повернення і до цього часу.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, збільшені позовні вимоги свого довірителя підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, будучи належним чином і в установлений Законом строк повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, що знаходиться в матеріалах справи.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення зі слідуючих підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір є укладеним з моменту передання грошей.
Укладений договір позики відповідає вимогам ч.1 ст. 1047 ЦК України, оскільки є укладеним в письмовій формі та відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України позивач на підтвердження укладення договору та його умов представив суду оригінал розписки позичальника.
У встановлений договором строк відповідач борг позивачеві не повернув, таким чином свої зобов`язання за договором позики не виконав.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
Згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.
Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_2 696 грн. 16 коп. процентів за користування коштами та 5000 грн. моральної шкоди, то вони не підлягають до задоволення, з наступних підстав.
Стягнення з ОСОБА_2 відсотків за користування коштами суперечить Закону України «Про фінансові послуги і державне регулювання ринків фінансових послуг», оскільки надання позики відповідно до п. 6 ст. 4 цього Закону віднесено до категорії фінансових послуг, які відповідно до ст. 5 цього ж Закону можуть надаватись юридичними особами та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадку, коли позикодавець є юридична особа - незалежно від суми.
Частина 2 статті 1047 ЦК України, передбачає, що розписка позичальника може слугувати лише підтвердженням укладення такого договору, але не замінює такого договору. Тому, умови договору, в тому числі про отримання відсотків, можуть передбачатись таким договором.
Частина 1 статті 1048 ЦК України, передбачає право позикодавця одержати від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок їх отримання встановлюється договором.
Разом з цим, положення цієї норми реалізується спеціальним законодавством, яке регулює правовідносини в сфері надання фінансових послуг.
Відповідно до п. 6 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», надання позик віднесено до фінансових послуг. Надання таких послуг можливе лише фінансовими установами, а також якщо це передбачено законом, то і фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності.
Мета надання такої фінансової послуги як позика, визначена п. 5 ст. 1 цього Закону, відповідно до цієї норми позика надається з метою отримання прибутку у вигляді відсотків.
Стаття 2 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»відносить надання фінансових послуг до виду діяльності, яка підлягає ліцензуванню.
Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди суд виходить з того, що за ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана неправомірними діями правам фізичної особи відшкодовується особою, яка її завдала.
Частина 2 ст. 10 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Позов в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає, так як її заподіяння не доведено позивачем.
Відповідач відповідно до ст.ст. 79,88 ЦПК України повинен відшкодувати позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 625, 1046,1047,1048,1049,1050 ЦК України, ст.ст. 4,5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст. 2 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», ст.ст. 10,11,15,59,60,88,209,212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 188 грн. 20 коп.
В задоволенні решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: