Справа № 2-119/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 12 квітня 2012 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретарів Верби О.С., Герасимчук Н.Ю.,

з участю позивача та представника позивача ОСОБА_1,

представника управління МВС України в Сумській області ОСОБА_2,

представника Державної казначейської служби України ОСОБА_3,

з участю прокурора помічника прокурора Носівського району Чернігівської області ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до управління МВС України в Сумській області, прокуратури Сумської області, Державної казначейської служби України, Державної казначейської служби м. Суми про стягнення матеріальної та відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями досудового слідства та бездіяльності прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_5 звернулися до суду з зазначеною позовною заявою, яку в судовому засіданні уточнили, мотивуючи її тим, що 12 жовтня 2004 року близько 18 години 30 хвилин в центрі м. Носівка Чернігівської області з вогнепальної зброї був вбитий ОСОБА_6 (відповідно син та чоловік позивачів). В той же день було порушено кримінальну справу. 20 березня 2006 року справу було закрито, так як слідство прийшло до висновку, що ОСОБА_7 скоїв вбивство в стані необхідної оборони. Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 5 червня 2006 року постанова про закриття справи була скасована і справа направлена прокурору області для організації проведення додаткового розслідування. 19 листопада 2008 року Генеральна прокуратура України визначила підслідність по справі про вбивство ОСОБА_6 8 грудня 2008 року справу до свого провадження прийняв старший слідчий в ОВС УМВС України в Сумській області Крамаренко В.П. Останній не виконав вказівок, які зазначені в постанові Новозаводського районного суду м. Чернігова, вказівок прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_8, їх (позивачів) клопотань. 12 листопада 2009 року ОСОБА_9 виніс постанову про закриття кримінальної справи стосовно ОСОБА_7 у звязку з кваліфікацією його дій як необхідна оборона. 11 грудня 2009 року їх (позивачів) було повідомлено про закриття кримінальної справи, але копії постанови про закриття кримінальної справи їм не вручили. Управління МВС України в Сумській області та слідчий на їх неодноразові звернення жодного разу не дали відповіді та не вислали копії постанови. Вони (позивачі) звернулися до Зарічного районного суду м. Суми з адміністративним позовом і лише 1 жовтня 2010 року (через 11 місяців після закриття справи) отримали копію відповідної постанови про закриття кримінальної справи. Позивачі вважають, що відповідачі навмисно не виконували вимоги ст. 236-5 КПК України, так як їм були відомі факти фальсифікації і порушень норм КПК України при проведенні слідства. У звязку з тим, що УМВС України в Сумській області не надавало копію постанови, вони (позивачі) зверталися до обласної прокуратури Сумської області. Звідти їм приходила відповідь про те, що провадження по справі закрито обґрунтовано. Це дає їм (позивачам) підстави стверджувати, що відповідачі по справі діяли спільно. 15 листопада 2010 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми була скасована постанова про закриття кримінальної справи. Відповідачі не оскаржували постанову суду. Їх (позивачів) права були порушені при ознайомленні з матеріалами справи. Фактично ознайомлення з матеріалами справи відбувалося в той день, коли справа розглядалася в суді та в інший день, коли вона (ОСОБА_1) спеціально приїжджала в м. Суми. Потім справу з суду направили до прокуратури. З тих пір вона не мала можливості ознайомлюватись з матеріалами справи, а лише отримувала відповіді, що справа не надходила до прокуратури та управління. Заступник прокурора області взагалі не дав відповіді на її (позивача) звернення щодо ознайомлення з матеріалами справи. А отримані нею відповіді з прокуратури та управління необґрунтовані на вимогах закону, по суті являються формальними відписками. Фактично, з січня 2011 року і до часу звернення в суд, вони (позивачі) не змогли повністю ознайомитись з матеріалами справи. Розслідування справи управлінням МВС України в Сумській області відбувалося таким чином, що були змінені фактичні обставини, при яких було вбито ОСОБА_6 (труп змістився на 5 метрів в порівнянні з схемою, яка була складена 12 жовтня 2004 року слідчим прокуратури; в руках вбитого зявився пістолет). Висновки органів дізнання суперечать матеріалам справи, які були добуті слідчими прокуратури Чернігівської області. Відповідачами навмисно, в порушення закону, було прийнято рішення про знищення речових доказів.

Позивачі просили визнати незаконними дії органів досудового слідства УМВС України в Сумській області, бездіяльність прокуратури Сумської області щодо невиконання відповідачами вимог ст. 236-5 КПК України, винесення незаконної постанови слідчого від 12 листопада 2009 року про закриття кримінальної справи, що стало підставою для скасування цієї постанови судом, ненадання матеріалів справи для ознайомлення в повному обсязі, невиконання прокуратурою Сумської області ч. 2 ст. 97 КПК України, недодержання слідчим таємниці досудового слідства, приниження слідчим честі та гідності потерпілого, знищення речових доказів до набрання постановою законної сили.

Позивачі просили стягнути 10 000 грн. матеріальної шкоди, відшкодувати моральну шкоду, стягнути з відповідачів солідарно: 50 000 грн. за невиконання вимог ст. 236-5 КПК України; 20 000 грн. за незаконне закриття справи; 50 000 грн. за ненадання для ознайомлення матеріалів кримінальної справи, по якій досудове слідство було закінчено; 100 000 грн. за знищення речових доказів у справі, де досудове слідство не закінчено; 20 000 грн. за недотримання таємниці досудового слідства; 100 000 грн. за приниження честі та гідності потерпілого. Стягнути з прокуратури Сумської області на відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. за невиконання вимог ч. 2 ст. 97 КПК України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з мотивів, які зазначила в заяві до суду, просила суд в рівних частинах стягнути кошти з Державної казначейської служби України на її та користь ОСОБА_5

Представник прокуратури Сумської області в судове засідання не зявився, до суду надійшло заперечення, в яких зазначено, що позовні вимоги прокуратура Сумської області не визнає, бо у позивачів не виникло право на відшкодування шкоди, яке визначено ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду». Відносно працівників прокуратури не постановлено виправдувального вироку, не встановлено в обвинувальному вироку чи іншому рішенні суду факту незаконного притягнення їх як обвинувачених, не було незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи позивачів.

Представник Державної казначейської служби України надіслав до суду заперечення, в яких зазначено, що позовні вимоги не визнає, вважає, що заявлений позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник Державної казначейської служби України ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, зазначила, що позовні вимоги не обґрунтовані, не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні помічник прокурора Єременко Р.А., який здійснює представництво та захист інтересів держави в особі Державної казначейської служби України, висловив думку про те, що позов не обґрунтований, просив відмовити в його задоволенні.

Представник управління МВС України в Сумській області ОСОБА_10 не визнав позовних вимог, пояснив, що по справі ведеться досудове слідство, по справі призначені та проводиться ряд експертиз. Матеріали кримінальної справи знаходяться в експертних установах. Просив відмовити позивачам в задоволенні позовних вимог за їх необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення позивача, представників відповідачів, вивчивши і дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів.

В порядку цивільного судочинства не передбачено, як спосіб захисту, визнання незаконними дій працівників органів досудового слідства, прокуратури.

Відповідно до ст. 205 ЦПК України провадження по справі в частині вимог про визнання незаконними дій органів досудового слідства, бездіяльності прокуратури підлягає закриттю у звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України позивачам необхідно повідомити, що в компетенції адміністративних судів вирішувати спори фізичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що по справі, яку 12 жовтня 2004 року було порушено по факту вбивства ОСОБА_6, проводиться досудове слідство, остаточного рішення не прийнято.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» позивачі не зазначили підстав, які б вказували, що у них виникло право на відшкодування шкоди, не надали відповідних доказів.

Навпаки, позивач ОСОБА_1 надала суду ухвалу апеляційного суду Сумської області від 22 грудня 2011 року, з якої видно, що Зарічний районний суд м. Суми правомірно відмовив позивачам в задоволенні скарги на відповідь прокурора Сумської області щодо невиконання вимог ч. 2 ст. 97 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що позивачі передчасно звернулися з вимогами про стягнення матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 205, 206, 213, 215 ЦПК України, ст. 16 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду суд», -

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконними дій органів досудового слідства УМВС України в Сумській області, бездіяльності прокуратури Сумської області.

Повідомити позивачів про те, що в компетенції адміністративних судів вирішувати спори фізичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його дій чи бездіяльності.

Відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної та відшкодування моральної шкоди.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Киреєв