Справа № 2-4811/2011p.
№ 2/0417/728/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 липня 2012 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Грищенко В.М., при секретарі Шульга Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач у травні 2011 року звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № 2006-338 від 13.12.2006 року, ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 37000,00 долар США зі сплатою за користування ним відсотків. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 15.12.2010 року за ним складала 66474,52(долар США), що за курсом 7.96 відповідно до службового розпорядження НБУ № 417/485 складає 529 143,28 грн.

Вимоги до Відповідача-2, що випливають із вищезазначеного договору були забезпечені шляхом укладання з Відповідачем-1 ПАТ Акцент-Банк Договору поруки № 167 від 20.10.2010 року та з Відповідачем-3, Відповідачем-4 договору поруки, у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягненням боргом.

З урахуванням викладеного позивач просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк заборгованість за кредитним договором № 2006-338 від 13.12.2006 року у розмірі 529 143,28 грн., стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк судовий збір у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк 200 грн., стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк суму в розмірі 1950 грн. за надання юридичних послуг та витрат з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права.

Представник позивача у судовому засідання просив задовольнити заяву про забезпечення позову відповідно до якої накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно яке належить ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

31 травня 2011 року Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із внесенням змін до ухвали від 25 травня 2011 року по даній справі, заяву про забезпечення позову було задоволено.

У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився.

24 червня 2011 року було винесено заочне рішення по даній справі яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк задоволено в повному обсязі.

17 жовтня 2011 року ОСОБА_3 (Відповідач-4) звернувся до Індустріального суду м. Дніпропетровська з заявою про перегляд заочного рішення в якій просив переглянути заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.06.2011 року за позовом ПАТ КБ Приватбанк до ПАТ Акцент-банк, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості.

В якості підтвердження своїх вимог Відповідач-4 посилався на наступне:

Заочне рішення було отримано Відповідачем-4 10 жовтня 2011 року, тому він не міг звернутись із заявою про перегляд заочного рішення раніше. ОСОБА_3 стверджував, що судових повісток не отримував та не мав можливості скористатися правами передбаченими ст.27 ЦПК України.

Відповідач-4 заперечував проти стягнення судових витрат на правову допомогу посилаючись на наступне:

До складу судових витрат віднесені витрати на правову допомогу (п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України). Витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Процесуальний статус особи, яка надає правову допомогу, визначення хто є фахівцем у галузі права законодавцем ще не встановлено. Суд не може довільно вирішувати ці питання, оскільки ЦПК чітко зазначає, що ці питання врегульовуються спеціальним законом, якого ще немає..

Також Відповідач-4 стверджував, що договір поруки припинений виходячи з наступного:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанкпропустило строк предявлення вимоги до поручителів. З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед банком або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки - це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України. Згідно з цією нормою права строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Цього в договорі поруки не встановлено.

Ухвалою від 21 листопада 2011 року заяву відповідача ОСОБА_3 задоволено.

Відповідно до вищевказаної ухвали Заочне рішення від 24.06.2011 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано і призначено до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заявив, що ОСОБА_1 особисто заявила ОСОБА_3, що грошей не отримувала та ніяких документів не підписувала. Було надано клопотання про витребування доказів відповідно до якого представник відповідача ОСОБА_4 просив витребувати у Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк: квитанцію про погашення боргу, заяви на видачу готівки, попередні вимоги на видачу кредиту, квитанцію про отримання грошей з метою проведення почеркознавчої експертизи, а також витребувати копії вищевказаних документів та долучити до матеріалів справи. Також в цьому клопотанні про витребування доказів представник відповідача ОСОБА_4 просив витребувати справу з господарського суду дніпропетровської області №14/117-09 порушену за позовом Приватного Підприємства Ферія до ОСОБА_1. На думку представника відповідача в вище згадуваній справі знаходяться зразки підписів ОСОБА_1 які вона особисто надавала, дані зразки були необхідні для проведення почеркознавчої експертизи.

Ухвалою від 20 березня 2012 року клопотання про витребування доказів в частині витребуваних документів було задоволено.

В листі від 20.04.2012 року № 30.1.0.0/2-20111214/355 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк посилаючись на ст. 674 Постанови правління Національного банку України від 08.12.2004 р. №707 Про затвердження Переліку документів, що утворюються в діяльності національного банку України та банків України із зазначенням строків зберігання пояснив те, що не є можливим надати вищевказані документи у звязку зі закінченням терміну їх зберігання.

На запитання представника відповідача ОСОБА_4 до представника позивача: чи вірно я розумію, оригінали документів які витребувані були знищені ПАТ КБ Приватбанк у звязку з закінченням терміну зберігання? , представник позивача надала відповідь: Так.

У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник заперечували проти позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що Позивачем не надані докази отримання кредитних коштів ОСОБА_1, а також стверджували, що договір поруки є припинений.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору термін дії кредитного договору № 2006-338 від 13 грудня 2006 р. закінчується 13 грудня 2009 року включно. Оригінали квитанцій про погашення боргу, попередні вимога на видачу готівки, заяви на видачу готівки, квитанції про отримання грошей були знищені у звязку з закінченням терміну їх зберігання. Вимога до поручителя ОСОБА_3 була надана 7 жовтня 2010 року.

Аналізуючи спірні правовідносини суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Докази отримання грошей ОСОБА_1 по кредитному договору № 2006-3338 від 13 грудня 2006 року не надано. Вимога до ОСОБА_3 повинна була бути надана до 13 травня 2010 року включно. Договір поруки вважається припинений оскільки вимога до ОСОБА_3 була надана після спливу строку для надання вимоги.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 252, 526, 559, 611 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з моменту проголошення через суд який видав рішення до апеляційного суду.

Суддя: В.М. Грищенко