№ 2/2605/2809/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2012 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Великохацької В.В.

при секретарі: - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Творча майстерня Вісак, 3-тя особа: ОСОБА_3 про поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

03.04.2012 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Творча майстерня Вісак, 3-тя особа: ОСОБА_3 про поновлення на роботі.

Посилається в позові на те, що 24 вересня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Творча майстерня Вісакта ОСОБА_2 був укладений контракт, дія якого триває три роки.

В травні 2011 року між ОСОБА_2, як головним архітектором проектів ТОВ Творчамайстерня Вісак, та генеральним директором відбувся конфлікт щодо права користування наданого йому службового житлового приміщення, після якого його змусили написати заяву про звільнення з 24 червня 2011 року.

27 травня 2011 року позивачем, на вимогу генерального директора ТОВ Творча Майстерня Вісак, була написана заява про звільнення за власним бажанням.

Оскільки він був впевнений, що його не звільнять, тому що контракт діє до 23 вересня 2013 року, він на роботі не зявлявся і продовжував працювати над проектами вдома.

В березні 2012 року позивач дізнався, що в провадженні Оболонського районного суду м.Києва знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ Творча майстерня Вісакдо ОСОБА_2 про виселення та стягнення коштів. З матеріалів справи він дізнався, що на підставі наказу ТОВ Творча майстерня Вісак№ 274 від 31 травня 2011 року його звільнено з 24 червня 2011 року. Вважає своє звільнення незаконним. Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити з тих підстав, що у ньому викладені.

Представник відповідача та третьої особи ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечував. Посилається на те, що позивач сам просив звільнити його з роботи про що 27.05.2012 року надав відповідачу заяву, тому 31.05.2012 року було винесено наказ про його звільнення за власним бажаням. Права позивача відповідачем не порушені тому у задоволені позову слід відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до контракту від 24 вересня 2010 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Творча майстерня Вісакта ОСОБА_2, останній був прийнятий на роботу на посаду головного архітектора проекту, дія контракту триває три роки (а.с.3-4).

Згідно наказу ТОВ Творча майстерня Вісак№274 від 31.05.11 р., ОСОБА_2 з 24.05.11 р. звільнений з посади головного архітектора проектів, згідно ст.38 КЗпП України (а.с.5). Підставою для звільнення є заява позивача від 27.05.11 р. про звільнення з роботи з 24.05.2011 року за власним бажанням (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст.3, ст.4 ЦПКУкраїни кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Способи захисту порушених трудових прав працівника щодо незаконного звільнення врегульовано нормами КЗпП України.

Відповідно до ст.232 КЗпП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору.

Так, відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно до ст.38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу мiсцевiсть; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-iнвалiдом; догляд за хворим членом сімї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи i не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Згідно заяви про звільнення, позивач вказав дату з якої просив його звільнити за власним бажанням, тобто 24.05.11 р. Позивач посилається на те, що на роботу після його звільнення він не зявлявся, оскільки продовжував працювати над проектами вдома. Однак доказів про це не надав. Крім того, посилається на те, що відповідач змусив його написати заяву про звільнення. Однак, докази, що підтверджують вказане відсутні. Тому, посилання позивача щодо необгрунтованого та незаконного звільнення не можуть бути прийняті судом до уваги.

Проте, відповідно до наданих доказів, суд вважає цілком законним прийняття наказу про звільнення позивача за власним бажанням на підставі наданої заяви. Позивачем не доведені підстави для скасування наказу про звільнення. Тому, вимоги щодо скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі не підлягають задоволенню.

Крім того в ході судового розгляду, встановлено, що позивач ознайомлений з наказом про звільнення, а також отримав трудову книжку 24.06.2011 року (а.с. 21). Крім того, з ним проведений остаточний розрахунок при звільненні. Враховуючи вказане, суд не вбачає підстав для задоволення вимог щодо стягнення з відповідача заробітної плати за час вимушеного прогулу у сумі 9000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 60, 209, 213-215, 218, 224-226, 292, 294, 296, 367 ЦПК України, ст.ст.21, 24, 38, 40, 232, 233, 234, 235 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Творча майстерня Вісак, 3-тя особа: ОСОБА_3 про поновлення на роботі відмовити.

Апеляційну скаргу може бути подано до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Великохацька

05.07.2012 Справа № 2605/5966/12