Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 0816/2279/2012
Провадження № 2/321/58/2013
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2012 року смт. Михайлівка

Суддя Михайлівського районного суду Запорізької області Шамота Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, за участю третьої особи ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, за участю третьої особи ОСОБА_3.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року, позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

При цьому було встановлено, що позов було подано з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Так, в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст.119 ЦПК України позивач залучила до участі у справі в якості відповідача лише одного зі спадкоємців першої черги за законом ОСОБА_2.

Вирішення питання про визнання права власності на спадщину за одним зі спадкоємців першої черги за законом відбувається лише за обов'язковою участю інших спадкоємців, які повинні виступати у справі в якості відповідачів. Однак, інший спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_3 залучена до участі у справі лише в якості третьої особи.

До того ж, відповідний орган місцевого самоврядування, на території якого розташоване спірне майно і який за законом наділений повноваженнями щодо звернення до суду із заявою про відумерлість спадщини, до участі у справі взагалі не залучений.

Крім того, в порушення п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України відсутні посилання на докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на підтвердження кожної обставини.

Зокрема, позивач, зазначаючи про неможливість вирішення питання щодо оформлення спадщини в позасудовому порядку, не зазначає про жодні докази на підтвердження цих обставин, при цьому позивачем не враховуються ті обставини, що відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством; за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Крім того, не зрозуміло, з чого виходила позивач, сплачуючи судовий збір в розмірі 227 гривень 00 копійок та зазначаючи про не визначеність ціни позову, оскільки жодних відомостей про вартість спадкового майна в позові не зазначено. При цьому позивач посилається на неможливість отримання нею довідки про вартість спадкового майна, але про наявність жодних доказів на підтвердження цих обставин в позовній заяві не зазначено.

Вказані недоліки перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року, якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, суд вважає необхідним залишити вказаний позов без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 3 дні з дня отримання копії вказаної ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, за участю третьої особи ОСОБА_3, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 3 дні з дня отримання копії вказаної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

04.12.2012