Справа № 1713/239/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2012 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Івчук Є.О.

з участю представників позивачки ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у попередньому судовому засіданні у місті Острозі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Острозької міської ради Острозького району про визнання прав забудовника в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Острозької міської ради Рівненської області, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом права забудовника на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходяться за адресою: м.Острог, ОСОБА_5, 1, Рівненської області, мотивуючи тим, що після смерті її чоловіка ОСОБА_6 залишилося спадкове майно, яке складається із вищевказаного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, право на спадкування якого за заповітом отримала донька ОСОБА_1, однак остання спадщини не приймала та подала заяву про неприйняття спадщини. Зазначає, що на день смерті чоловіка проживала разом з ним, та належним чином прийняла спадщину, про що подала до нотаріальної контори відповідну заяву, а відтак є єдиним його спадкоємцем. Вказаний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями був збудований ОСОБА_6 у відповідності до законодавства на підставі акту відводу земельної ділянки від 22.04.1954р., складеного відповідно до рішення виконавчого комітету Острозької міської ради депутатів трудящих №4 від 20.03.1954р. та генерального плану присадибної земельної ділянки від 22.04.1954р. Однак, по закінченню будівництва забудовник ОСОБА_6 не ввів будинок в експлуатацію та не оформив право власності на нього, у звязку з чим, вона не має можливості на даний час оформити належним чином свої спадкові права на житловий будинок, що й спонукало її звернутися до суду з позовом про визнання за нею в порядку спадкування за законом прав забудовника на зазначений житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями для наступного введення його в експлуатацію та оформлення права власності.

Позивачка у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, в поданій до суду письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи провести без її участі, за участю її представників.

Представники позивачки підтримали позовні вимоги, просили задовольнити позов з підстав, викладених у ньому. Представник позивачки ОСОБА_1 пояснила, що житловий будинок за адресою м.Острог, ОСОБА_5 (колишня назва пров.Турецький), 1 збудував її батько та заповів його їй, та після смерті батька вона спадщини не приймала та відмовилася від її прийняття, про що подала до нотаріальної контори відповідну заяву та в майбутньому не має наміру претендувати на спадщину. Зазначила, що спадщину прийняла її мати ОСОБА_4, яка на день смерті батька проживала разом з ним. Крім того, представники позивачки пояснили, що будівництво житлового будинку було здійснено у відповідності до закону на земельній ділянці, відведеній для цього та згідно затвердженого проекту на будівництво житлового будинку, однак по закінченню будівництва будинок не був прийнятий в експлуатацію та не було здійснено реєстрацію права власності на нього, що стало перешкодою для оформлення спадщини в нотаріальному порядку, а тому позивачка змушена звернутися за захистом своїх прав та інтересів в судовому порядку.

Представник відповідача позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти визнання за позивачкою в порядку спадкування за законом прав забудовника на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в м.Острог по провулку Л.Толстого, 1 (змінена назва провулку, після його перейменування в 1950-60 рр. з провулку Турецький) та забудовником якого виступав чоловік позивачки ОСОБА_6 Представник пояснив, що будівництво житлового будинку здійснено в межах земельної ділянки, відведеної для його будівництва.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із свідоцтва про одруження від 30.07.1949 року, позивачка ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, який помер 30.01.2003р., що підтверджується свідоцтвом про його смерть від 30.01.2003 року.

Згідно заповіту від 26.12.2000р., складеного ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі Острозької районної державної нотаріальної контори за №1-1065, ОСОБА_6 заповів своїй дочці ОСОБА_1 житловий будинок, що знаходиться в м.Острог, ОСОБА_5, 1, та як вбачається з довідки Острозької районної державної нотаріальної контори від 27.01.2012р. остання подала заяву про неприйняття спадщини.

З пояснень представників позивачки та матеріалів справи судом встановлено, що позивачка на день смерті спадкодавця проживала разом з ним однією сімєю у житловому будинку в м.Острог ОСОБА_5, 1 (колишня назва - пров.Турецький) та на даний час продовжує проживати у вказаному будинку, що підтверджується реєстраційною відміткою в її паспорті, довідкою Острозького КП Водоканал№147 від 23.01.2012р. та відомостями, які містяться в будинковій книзі.

Згідно ст.549 ЦК УРСР (в редакції закону, яка діяла на час відкриття спадщини) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Відповідно до довідки Острозької районної державної нотаріальної контори від 27.01.2012р. спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_4, водночас зазначено, що відомості про інших спадкоємців в нотаріальній конторі відсутні.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачка є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_6

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який не введено в експлуатацію та право власності на який не зареєстровано.

У відповідності з генеральним планом присадибної земельної ділянки від 22.04.1954р., на підставі акту відводу земельної ділянки від 22.04.1954р. у відповідності з рішенням виконавчого комітету Острозької міської ради депутатів трудящих №4 від 20.03.1954р. було встановлено в натурі межі присадибної ділянки площею 600 м.кв., виділеної ОСОБА_6 для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою м.Острог, пров.Турецький, 1 (в подальшому перейменованого у ОСОБА_5).

Після відведення в натурі земельної ділянки ОСОБА_6 був оформлений типовий проект на будівництво жилого будинку, затверджений 22.04.1954 р. головою Острозької міської ради депутатів трудящих.

Будівництво даного житлового будинку було розпочато у 1955р., що підтверджується технічним паспортом від 17.03.2009р.

Однак, позивачем не був оформлений акт введення в експлуатацію житлового будинку або інший правовстановлюючий документ, у звязку з чим суд приходить до висновку, що житловий будинок № 1 з господарсько-побутовими будівлями, розташований у м.Острог по ОСОБА_5, 1 Рівненської області є незавершений будівництвом.

Так, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини.

Таким чином, беручи до уваги, що будівництво житлового будинку здійснювалось у відповідності до закону , а відтак суд приходить до висновку, що до складу спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_6, також входять права та обовязки забудовника житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого за адресою: м.Острог, пр.Л.Толстого, 1, Рівненської області.

Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_4 про визнання в порядку спадкування за законом прав забудовника на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташованих за адресою: м.Острог, пр.Л.Толстого, 1, Рівненської області, для наступного введення їх в експлуатацію та оформлення права власності.

Керуючись ст.ст. 529,549 ЦК УРСР, ст.1218 ЦК України, п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6, права забудовника на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в м.Острог Рівненської області ОСОБА_5, 1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_7