АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/9558/12 Справа № 429/4056/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Пономарь З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Горлаковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2012 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля та просив стягнути на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що він тривалий час знаходився в трудових відносинах з ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля, він працював на різних підземних посадах із повним робочим днем у шахті. За час роботи з ним стався нещасний випадок, повязаний з виробництвом, у звязку з чим висновком МСЕК від 03 листопада 2011 року йому встановлено 55% втрати професійної працездатності, також визнано інвалідом третьої групи. Вважає, що факт заподіяння йому моральної шкоди наявний, а тому, посилаючись на діюче законодавство просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2012 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 500 гривень.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля ставить питання про відміну рішення суду повністю, зокрема в частині стягнення з ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 5 500 гривень та ухвалення нового рішення про відмову в позовних вимогах, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, що позивач тривалий час знаходився в трудових відносинах з ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля та працював на різних підземних посадах із повним робочим днем у шахті (а.с.11-16). При виконанні трудових обовязків він захворів на професійне захворювання: радикулопатія С5, С6 та L5, S1 на фоні грижі диску з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим, мязово-тонічним і периферичним нейросудинним синдромами, двобічним плечелопатковим періартрозом ПФС першого-другого ст., артрозом ліктьових ПФ першого-другого ст. та колінних суглобів ПФС першого-другого ст. та колінних суглобів ПФС першого-другого ст. та колінних суглобів ПФС першого-другого ст. (3 ст.); хронічний бронхіт; нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху), що підтверджується що підтверджується актом розслідування професійного захворювання від 25 серпня 2011 року (а.с.6), у звязку з чим висновком МСЕК від 03 листопада 2011 року йому встановлено 55% втрати професійної працездатності (а.с.3-4).

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення суми моральної шкоди з ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля, суд першої інстанції виходив з того, що позивач втратив працездатність внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання трудових обовязків, а тому, у звязку із внесеними 23 лютого 2007 року змінами до Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, відшкодування за завдану йому моральну шкоду повинен здійснювати роботодавець, який не створив безпечних умов праці.

Відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких ч. 2 вказаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 2371 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних інтересів, прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Частиною 2 цієї статті встановлено, що порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

У звязку з тим, що відповідно до ст. 2371 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому вказаною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання ОСОБА_2 трудових обовязків, і моральну шкоду йому заподіяно професійним захворюванням, повязаним із виконанням трудових обовязків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування на користь ОСОБА_2 моральної шкоди з ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля.

Зупиненням, а в подальшому й скасуванням права громадян, що потерпіли від професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду соціального страхування, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, не порушило їх права на відшкодування моральної шкоди, оскільки ст. 2371 КЗпП України їм надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення йому моральної шкоди у звязку з втратою працездатності, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що наведені в апеляційній скарзі доводи висновків місцевого суду не спростовують та судом доведена наявність моральної шкоди, заподіяної позивачеві та вірно стягнуто на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 500 грн.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: