АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/9593/12 Справа № 2/0427/1969/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2012 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого Осіяна О.М.,

суддів Колодяжної Н.Є., Максюти Ж.І.

при секретарі Надтоці А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про розірвання кредитного договору, договорів іпотеки та поруки, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2012 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Надра» про розірвання кредитного договору, договорів іпотеки та поруки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та не врахування обставин у справі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін із наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що між позивачкою та ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», був укладений кредитний договір №8/2007/840-К/1054-Н від 07 червня 2007 року, згідно якого банк надав їй у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти - кредит у сумі 64 980 доларів США зі строком повернення кредиту 20 листопада 2026 року. 12 липня 2010 року між тими ж сторонами укладено додаткову угоду № 3 до зазначеного кредитного договору.

Крім того, 07 червня 2007 року між сторонами було укладено договір іпотеки, згідно якого позивачка, з метою забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, передала в іпотеку квартиру за адресою: м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 228/1, та укладено договір поруки з її колишнім чоловіком ОСОБА_3

Цільовим призначенням використання кредиту було придбання нерухомого майна. Факт отримання кредитних коштів в розмірі 64 980 доларів США позивачка не заперечувала. За зазначені кошти була придбана квартира АДРЕСА_1 з надвірними будівлями і спорудами.

Врахувавши умови укладеного між сторонами договору, вимоги ч. 1, 2 ст. 652 ЦПК України, суд обґрунтовано вказав, що договір може бути розірваний у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. Проте, Постановою Верховного Суду від 20 лютого 2012 року визначено, що настання світової фінансової кризи не є істотною зміною обставин, якими сторони договору керувалися при його укладенні, оскільки економічна криза має загальний характер і стосується обох договірних сторін, а отже не може бути підставою для зміни або розірвання договору в судовому порядку.

Крім того, суд не прийняв до уваги посилання позивачки на те, що договір підлягає обов'язковому розірванню у зв'язку з неплатоспроможністю поручителя - її колишнього чоловіка, який не був платоспроможним і на день укладення договору. При цьому суд правильно послався на ст.ст. 651, 652 ЦК України, згідно яких відсутність платоспроможності поручителя, як на момент укладання договору, так і в наступному не є обов'язковою підставою для розірвання договору.

Суд першої інстанції розглянув справу повно і всебічно, дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дійшовши до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи позивачки в апеляційній скарзі про те, що суд неповно зясував обставини по справі, а наданим її доказам не надав належної оцінки, необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Безпідставними є посилання позивачки на те, що умови договору є несправедливими, а банк її не попередив про можливі валютні ризики щодо укладення договору кредитування, оскільки позивачка самостійно вибирала вид та суму кредитування, та могла передбачити можливі наслідки курсу валюти та інших негативних впливів, а тому із боку банку відсутні порушення умов Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва».

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи висновків місцевого суду не спростовують, а із матеріалів справи вбачається, що передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні, і оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалене із додержанням норм процесуального права та у відповідності із нормами матеріального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді :