Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 ц 1382 / 12 Головуючий у 1 інстанції: Суркова В.П.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Спас О.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та зняття з реєстраційного обліку.

В позовній заяви зазначав, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. З 14.02.2009 року по 21.06.2011 року він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, мають спільну доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В даній квартирі зареєстровані він, відповідачка та їх донька. У звязку з тим, що відповідачка з липня 2010 року не проживає у спірній квартирі без поважних причин понад один рік, просив суд усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщення та зняти її з реєстраційного обліку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2012 року позов задоволено частково. Визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою №16 в будинку №18 по вул.. 8 Березня (нині пр. Моторобудівників) в м. Запоріжжі. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Ст. 308 ЦПК України передбачає, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частково задовольнивши позов, суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно позивач ОСОБА_3 є власником квартири за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 7).

Згідно договору купівлі-продажу від 26.10.2006 року, на підставі якого квартира АДРЕСА_3 (проспект Моторобудівників) в м. Запоріжжя належить позивачу ОСОБА_3, тобто є дошлюбним майном (а.с.6).

З 14.02.2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.06.2011 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірваний (а.с.9)

Згідно акту ПРЕЖО №10, у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_3, його дочка ОСОБА_4, та його дружина ОСОБА_2, яка за вказаною адресою не проживає (а.с.4).

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_2 більше року не проживає у вказаній квартирі. Цей факт визнає і відповідач. Проте відповідач наполягає, що не проживає у цій квартирі з поважних причин, а саме через неможливість спільного проживання з позивачем та тим, що він чинить її перешкоди у користуванні житлом.

Проте відповідачем не надано доказів того, що її відсутність обумовлена поважними причинами. Посилання апелянта на те, що суду першої інстанції надано достатньо доказів є непереконливими. Не можуть бути достатніми доказами поважності причини не проживання, в розумінні вимог ст..ст.57-59 ЦПК України, пояснення та заперечення самих відповідача та його представника. Рішення суду про розірвання шлюбу між сторонами також не може підтверджувати дану обставину, оскільки предметом судового розгляду були шлюбні відносини, а не житлові. Показам свідка ОСОБА_5 суд надав належну оцінку, оскільки ця особа є матірю відповідача і прямо зацікавлена у результаті розгляду справи.

Виходячи з наведеного, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що позивачем доведені позовні вимоги, а відповідачем не наведено будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову, а саме доказів звернення до правоохоронних або житлових органів про усунення перешкод у користуванні квартирою, позову до суду про вселення, тощо.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Оскаржуючи висновки суду, апелянт не надав належних та допустимих доказів, які спростовують висновки суду. Підстави до скасування рішення суду за доводами апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2012 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: