АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Романюк М.М.

суддів Петренко І.О., Котушенко С.П.

при секретарі Майній Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до КЖЕП №1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. 20.11.2010 р. у вищезазначеній квартирі, з вини відповідача сталося залиття, чим йому було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 24 480 грн. Просив стягнути суму завданої матеріальної шкоди та на відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 листопада 2011 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

З даним висновком суду судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1.

17.11.2010 р. позивач звернувся до відповідача з заявкою про те, що муфта стояка центрального опалення тече. У звязку з тим, що замінити муфту було нічім, слюсарі, що вийшли на місце, зробили заявку на отримання муфти та перекрили подачу опалення. Дані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні поясненнями допитаних в якості свідків слюсарів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

20.11.2010 р. сталося залиття квартири позивача з труби мережі центрального опалення.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням того, що позивачем не надано доказів того, що саме працівники відповідача зняли пошкоджену муфту та не поставили заглушку, відкрили вентиля подачі центрального опалення, суд дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволені позову.

Приведені в апеляційній скарзі доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: