Номер провадження № 22-ц/1590/6883/12
Головуючий у першій інстанції Бондар
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2012 м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Сватаненка В.І.

судді Суворов В.О.

судді Артеменка І.А.

за участю секретаря Лисенка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2012 року про відмову у забезпеченні позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву, третя особа Приватне підприємство МЖБ Аркада- Про розірвання кредитного договору та стягнення 77630,52 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

17.02.2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОРУ ДСФУ Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництвупро розірвання кредитного договору та стягнення, по якому просить розірвати кредитний договір № 190/05 від 19.12.2005 року, укладений між позивачем та відповідачем, стягнути з відповідача на користь позивача 52630,52 грн., а також 25000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Одночасно, позивачем була подана заява про забезпечення позову, по якій ОСОБА_1 просив суд заборонити відповідачу нараховувати щоквартальні платежі та застосовувати штрафні санкції до позивача за невиконання умов вказаного кредитного договору.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.03.2012 року ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позовних вимог.

18.04.2012 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, по якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладання відповідної заборони.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

При розгляді апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції колегія суддів всесторонньо і повно перевірила законність і обґрунтованість ухвали на основі матеріалів справи, які досліджувались судом першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заходи забезпечення позову, які просив застосувати позивач ОСОБА_1 можуть перешкоджати господарській діяльності юридичної особи відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи, що ч. 1 ст. 151 ЦПК України є дискреційною, суд першої інстанції, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, прийняв до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Окрім цього позивачем, в порушення ч. 2 ст. 151 ЦПК України не обґрунтовано, чому, на його думку, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, і які є підстави для таких припущень.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Пленум Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжитті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Так, метою діяльності відповідача - ОРУ ДСФУ Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництвує організація роботи з надання кредитів, часткової компенсації та субсидій сімям, одиноким громадянам на будівництво (реконструкцію) та придбання житла, згідно до Постанови КМУ № 1604 від 26.10.2000 року.

Однією з умов кредитування є нарахування відсотків за користування кредитними коштами, тому заборона виконання умові кредитного договору, в тому числі, нарахування відсотків та штрафних санкцій, є втручанням до господарської діяльності відповідача.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позовних вимог шляхом накладання відповідної заборони відповідачу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, судом приймається до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Апеляційна скарга не містить доводів, які мають бути підставами для скасування ухвали суду.

Доводи апеляційної скарги є неспроможними, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування чи порушення судом процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення вимог про забезпечення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у забезпеченні позову шляхом накладання заборони відповідачу нараховувати щоквартальні платежі та застосовувати штрафні санкції до позивача за невиконання умов вказаного кредитного договору, оскільки це є втручанням в господарську діяльність відповідача і не входить в компетенцію суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є правильною та обґрунтованою, підстави для її скасування та ухвалення нової ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 2 п.1, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 5 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області В.І. Сватаненко

ОСОБА_2

ОСОБА_3