Справа № 1913/636/12
УХВАЛА

Іменем України

"23" липня 2012 р.

Підгаєцький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Грицай К.М.

за участю секретаря Лежигубської О.В.

розглянувши подання начальника відділу державної виконавчої служби Підгаєцького районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділу державної виконавчої служби Підгаєцького районного управління юстиції звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання зобовязань згідно виконавчого листа №2-118, виданого 09.03.2004 року Онуфріївським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2, аліментів в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян у місяць на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 12.01.2004р. і до досягнення ним повноліття та в обґрунтування своїх вимог вказує на те, що боржник добровільно не виконує рішення суду та заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.07.2012р. становить 20200 грн. 02 коп.

Представник Відділу державної виконавчої служби Підгаєцького районного управління юстиції в судове засідання не зявився з невідомих суду причин.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до переконання, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Підгаєцького районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист №2-118/2004, виданий 09.03.2004 року Онуфріївським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян у місяць на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 12.01.2004р. і до досягнення повноліття.

Старшим державним виконавцем 19.05.2004 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка була направлена сторонам по справі для виконання та відому.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" неврегульовані аліментні, договірні чи інші не виконані зобовязання, а також ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника судовим рішенням є підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду його за кордон до їх виконання.

У відповідності до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Однак, субєктом звернення з поданням не надано суду доказів, що державним виконавцем здійснено усі заходи та виконавчі дії з метою виконання рішення суду та доказів на підтвердження ухилення боржника від виконання судового рішення.

Крім того, згідно вимог ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Однак, всупереч вимогам ст.ст. 377-1 ЦПК України подання подане не державним виконавцем та не підписане субєктом звернення з поданням, що унеможливлює задоволення даного подання, як такого, що не відповідає встановленим законом вимогам.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання начальника відділу державної виконавчої служби Підгаєцького районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 210, 221, 294, 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання начальника відділу державної виконавчої служби Підгаєцького районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо ї не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд Тернопільської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий підпис ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя К.М. Грицай