АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/46/12 Справа № 22ц-9961/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Тамакулова В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2012 року м. Дніпропетровськ 23 квітня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Бойко О.Л.,

яка розглянула в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2010 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2007-063 від 03 квітня 2007 року на суму 165712,73 гривень, солідарно, з ОСОБА_4 та ОСОБА_2, та з цих відповідачів і ПАТ "Акцент-Банк", солідарно, 200 гривень заборгованості.

В обґрунтування позову посилався на те, що відповідно до кредитного договору № 2007-063 від 03 квітня 2007 року ОСОБА_4 отримав кредит у сумі 28000 доларів США з терміном повернення - 03 квітня 2012 року. Ці зобовязання забезпечені договором поруки № 2007/063 від 03 квітня 2007 року, який укладено між позивачем та ОСОБА_2 Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не виконують умови договору, тому просив стягнути кредитну заборгованість.

Заочним рішенням суду І інстанції від 07 грудня 2010 року стягнуто на користь позивача, солідарно, з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - 167732,73 гривні, з урахуванням судових витрат, з цих же відповідачів та ПАТ "Акцент-Банк", солідарно, 200 гривень, та витрати про надання позивачу правової допомоги.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати заочне рішення суду, в частині задоволення заявленого до нього позову та постановити нове рішення, яким відмовити в заявлених до нього позовних вимогах. ОСОБА_2 посилається на порушення судом матеріального та процесуального Закону: він належним чином не був повідомлений про слухання справи і дізнався про існування судового рішення від органів виконавчої служби, ніякого договору поруки не укладав і не підписував, не має ніяких зобовязань перед позивачем та ПАТ "Акцент-Банк". При розгляді справи без апелянта, суд позбавив його можливості заявити вимоги про визнання недійсним договору поруки № 2007/063 від 03 квітня 2007 року.

Колегія суддів дослідила матеріали справи, перевірила доводи, в межах заявлених в апеляційній скарзі та дійшла до висновку, що скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню, в частині фінансових зобовязань ОСОБА_2, бо судом порушено матеріальний та процесуальний Закон.

Згідно з правилами ст. ст. 74, 76 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками, що надсилаються особам, які беруть участь у справі. Суд відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання однієї зі сторін, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки (ч. 1 ст. 169 ЦПК України).

Суд І інстанції, при розгляді справи за відсутності ОСОБА_2 і при постанові заочного рішення, керувався тим, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. Однак, у матеріалах справи, відсутні докази такого повідомлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права є підставою для скасування рішення суду, якщо таке порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки апелянт, належним чином, не був повідомлений про слухання справи, суд не встановив фактичні обставини по справі, чим порушив вимоги ст. ст. 213-214 ЦПК України, рішення, що постановлене відносно ОСОБА_2 підлягає скасуванню з постановленням нового.

Судом встановлено, що за кредитним договором № 2007-063 від 03 квітня 2007 року ОСОБА_4 отримав у позивача 28000 доларів США, з терміном повернення кредиту - 03 квітня 2012 року (а.с. 105-110). Ці зобовязання забезпечені договорами, які укладені 03 квітня 2007 року: поруки № 2007/063 та застави № 2007-063/1 і № 2007-063/2, поручителем та заставодавцем в яких вказано ОСОБА_2 (а.с. 15-20). Позов заявлено в звязку з не виконанням умов кредитного договору.

Відповідач ОСОБА_4 рішення суду І інстанції про стягнення кредитної заборгованості не оскаржує.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах, що встановлені договором, а позичальник зобовязується повернути кредит. Зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Закону (ст. ст. 526-527, 530 ЦК України).

Частина 3 ст. 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень та надати докази відповідно до ст. ст. 57-60 ЦПК України.

У ст. ст. 553-554 ЦК України вказано, що в разі порушення боржником зобовязання, яке забезпечене порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Стаття 610 ЦК України визначає наслідки неналежного виконання зобовязання.

Договори кредиту та застави майна апелянт не оскаржує, вказує, що кредит отримав відповідач ОСОБА_4 і заставлене майно належить йому.

Щодо договору поруки, то за клопотанням апелянта, була призначена почеркознавча експертиза, бо свій підпис у цьому договорі ОСОБА_2 оспорює, вважає договір недійсним, з посиланням на відсутність договору поруки між ним та позивачем. Для проведення експертизи апелянт надав необхідні зразки власних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Одним із доказів, зокрема, є висновки експертизи.

Як слідує із матеріалів справи, експертиза, що призначена колегією суддів, не була проведена з вини позивача, який не надав оригінал договору поруки № 2007/063 від 03 квітня 2007 року, чим позбавив Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз можливості проведення експертизи (а.с. 134, 137-139).

Частина 1 ст. 146 ЦПК України передбачає, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів і без них провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із осіб ухиляється, а також яке для цих осіб експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивач не надав докази: укладання з ОСОБА_2 договору поруки № 2007/063 від 03 квітня 2007 року та дійсності цього договору, тому ОСОБА_2 не несе, солідарну, з ОСОБА_4 відповідальність за кредитним договором, у позові до нього про солідарне стягнення кредитної заборгованості, слід відмовити.

Доводи скарги апелянта про відсутність у нього договірних відносин з ПАТ "Акцент-Банк" і стягнення на користь позивача 200 гривень також підлягають задоволенню, бо іншими доказами позивача та ПАТ "Акцент-Банк" ці доводи скарги не спростовані. Рішення і в цій частині підлягає скасуванню, з постановленням нового - про відмову в позові.

На підставі викладеного та керуючися ст. ст. 303, 308-309, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2010 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в частині, солідарного, стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 2007-063 від 03 квітня 2007 року та договором поруки № 2007/063 від 03 квітня 2007 року, а також 200 гривень на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 „ПриватБанк - скасувати.

Постановити нове рішення, яким в цій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нимчинності.

Головуючий:

Судді: