АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/4851/12 Справа № 2-3963/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Можелянської З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Качур Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

Відкритого акціонерного товариства Державний ощадний банк України

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2011 року по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі Філії-Лівобережне відділення №8420 Відкритого акціонерного товариства Державний ощадний банк України до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

ВАТ Державний ощадний банк України звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2011 року, та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2011 року ПАТПриватБанк. /а.с.56-58/.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2011 року відмовлено у задоволені позовних вимог ВАТ Державний ощадний банк України до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів/а.с.50/

Як на підстави апеляційній скарги, ВАТ Державний ощадний банк України посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права /а.с.57-60/.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.06.1995 року між Державним спеціалізованим комерційним Ощадним банком України в особі його Індустріального відділення № 7995 м.Дніпропетровська, законним правонаступником якого в теперішній час є Відкрите акціонерне товариство „Державний ощадний банк України" в особі філії - Лівобережне відділення № НОМЕР_1 „Ощадбанк" та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № 1471649 про надання останній, з урахуванням її платоспроможності, кредиту в сумі 110 млн.крб. (1100 грн.) зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 100% річних, на невідкладні потреби, строком до двох років до 20 червня 1997 року(а.с.9)..

Згідно із п.п.2.3. кредитного договору та строкового зобов'язання від 20.06.1995 року (додаток до кредитного договору № 1471649) ОСОБА_3 зобов'язалася: погашати отриману суду в строки - згідно прийнятого строкового зобов'язання; сплачувати проценти - одночасно із погашенням основного боргу.

Свої зобов'язання Банк виконав своєчасно.

Відповідно до п.2.4 Договору у випадку несвоєчасного повернення кредиту, ОСОБА_4 повинна сплачувати неустойку в розмірі 1.5 % від суми простроченого боргу за кожен день прострочення. Банк має право достроково стягнути кредит при утворенні простроченої заборгованості більш як 2 місяці (п.3.2. Договор)). Строк дії договору встановлюється з дня його укладення до повного повернення кредиту, а також відсотків та неустойки.

Згідно Термінового зобов'язання від 20.06.1995 юку ОСОБА_3 зобовязалася уплатити позивачу 110 млн.крб. до 20.06.2007 року та здійснювати платежі з 20.07.2005 року по 4783000 крб. (а.с.10). У червні (без зазначення дати та року) ОСОБА_5 відповідач по справі став поручителем ОСОБА_4 /а.с. 11/.

Судом встановлено, що останній внесок ОСОБА_4 здійснила 17 червня 1996 року.

Дані обставини підтверджуються Розрахунок суми боргу по кредитному договору від 10.06.1995року (а.с.5-8).

Але, до 2012 року ВАТ Державний ощадний банк України не звертався у судовому порядку з вимогами про стягнення грошових коштів ні до ОСОБА_4 ні до поручителя - ОСОБА_2 (відповідача по справі).

За таких обставин, в силу ст.ст ,71, 75 ЦК УРСР суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог ВАТ Державний ощадний банк України до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Наведені в апеляційній скарзі доводи ВАТ Державний ощадний банк України не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства Державний ощадний банк України відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: