Справа № 2010/2-170/11
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 січня 2012 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанкдо ОСОБА_3 про звернення стягнення предмет іпотеки та виселення, -
У судове засідання відповідачі ОСОБА_3 не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. Відповідно до поштового повідомлення судову повістку ОСОБА_3 була вручена 21.12.2011 року.
Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини.
Згідно договору іпотеки №HAEHG115040023 від 24.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ПАТ КБ ПриватБанкуклали договір іпотеки.
Відповідно до п.35.3 договору іпотеки №HAEHG115040023 від 24.05.2007 року, в забезпечення виконання ОСОБА_4 зобовязань за Кредитним договором, вона надала в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок, який знаходиться за адресою: Харківська область Дергачівський район сел. Вільшани вул. Чкалова №33, загальною площею 98,30 м2, житлова площа 48,80 м2. При цьому житловому будинку знаходяться такі будівлі: сараї літ. Б, Г, Е, Ж, З, погреби літ. В, Д, вбиральня літ. И, літня кухня з прибудовою літ. К, к, огорожа №1-2. Відповідно до ст. 6 Закону України Про іпотеку, іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку загальною площею 1266 м2, на якій розташований предмет іпотеки.
Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних мотивів.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.1 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Згідно ч.2 ст. 536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України Про іпотеку№898-IV від 05 червня 2003 року, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Згідно ч.1 ст. 12 Закону України Про іпотеку№898-IV від 05 червня 2003 року, у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Згідно ч.4 ст. 6 Закону України Про іпотеку№898-IV від 05 червня 2003 року, якщо будівля (споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована.
Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України Про іпотеку№898-IV від 05 червня 2003 року, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Оскільки відповідач належним чином не виконує своє зобовязання за кредитним договором, то суд відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України Про іпотеку№898-IV від 05 червня 2003 року дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині звернення стягнення на будинок та земельну ділянку загальною площею 1266,00 м2, які розташовані за адресою: Харківська область Дергачівський район сел. Вільшани вул. Чкалова №33, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки.
При цьому суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині виселення відповідача зі зняттям з реєстраційного обліку з наступних мотивів.
Згідно ч.2 ст. 39 Закону України Про іпотеку№898-IV від 05 червня 2003 року, одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.
Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України Про іпотеку№898-IV від 05 червня 2003 року, звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.
Разом з цим ч.2 ст. 40 Закону України Про іпотеку№898-IV від 05 червня 2003 року, передбачено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Позивачем не доведено та не надано належних та допустимих доказів того, що ним були виконані вимоги ч.2 ст. 40 Закону України Про іпотеку№898-IV від 05 червня 2003 року.
Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Оскільки суд частково задовольняє позов, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1950 гривень (1700+250=1950).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 59, 60, 208, 209, 212-215, 224-226, 233 ЦПК України, суд,
Позов публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанкзадовольнити частково.
Звернення стягнення провести із застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України Про іпотеку№898-IV від 05 червня 2003 року, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №HAEHG115040023 від 24.05.2007 року) публічним акціонерним товариством Комерційний банк ПриватБанкз укладанням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням публічному акціонерному товариству Комерційний банк ПриватБанквсіх повноважень для здійснення продажу.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанксудові витрати в розмірі 1950 гривень.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя Є. А. Болибок