Справа № 1807/1885/12
Провадження № 2/1807/472/12

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2012 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Громова Л. В.,

при секретарі при секретарі Волошко І. С.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн. ,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_2,уточнивши позовні вимоги, просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь середню заробітну плату з 01 січня 2012 року по 31 січня 2012 року в розмірі 1070 грн. 30 коп.та відшкодування 1000 грн. моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що згідно трудового договору № 152 від 02.02.2007 року , укладеного між нею та відповідачкою , вона була прийнята на роботу продавцем продовольчих товарів, а 27 грудня 2011 року звільнилася з роботи за власним бажанням. Відповідно до ст. 47 КЗпПУ власник або уповноважений ним орган зобов"язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. Але відповідачка свого зобов"язання не виконала, на неодноразові прохання повернути трудову книжку відмовляла,тому вимушена була звернутися до Конотопської міжрайонної прокуратури. Під час прокурорської перевірки 9лютого2012року ОСОБА_3 трудову книжку повернула. Відповідно до ст. 235 КЗпПУ - у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу . З 01.01.2012 року середній заробіток по Україні становить 1070 грн.30 коп. і відповідачка,у зв"язку з затримкою видачі трудової книжки,повинна виплатити їй заробітну плату за січень 2012 року в розмірі 1070 грн. 30 коп. Своїми діями відповідачка порушила її законні права, що призвело до моральних страждань. У зв"язку з несвоєчасним отриманням трудової книжки вона не змогла стати на облік до Конотопського міжрайонного центру зайнятості , тому моральну шкоду оцінює в 1000 грн.

Відповідачка ОСОБА_3 проти позову заперечує, пояснила , що ОСОБА_2 працювала у неї в якості продавця у торговому павільйоні по вул. Лазаревського 6-а в м. Конотопі на підставі трудового договору № 152 від 02.02.2007 р., зареєстрованого в Конотопському міськрайцентрі зайнятості з 02.02.2007 р.,а 27.12.2011 року звільнилася за власним бажанням , про що в цей же день було здійснено запис до трудового договору та трудової книжки в Конотопському міськрайцентрі зайнятості.На момент розірвання трудового договору продавець ОСОБА_2 не в повному обсязі погасила борг , тому , на сходах Конотопського міськрайцентру зайнятості у неї з ОСОБА_2 відбулася розмова про погашення грошових коштів за продовольчі товари,які ОСОБА_2давала в борг, і ОСОБА_2, запропонувала, що до погашення боргу її трудова книжка буде знаходитися в павільйоні. Позивачка жодного разу не зверталася до неї за видачею трудової книжки , ні усно, ні письмово. На її першу вимогу, яка була пред"явлена не особисто, а через прокуратуру, вона видала 9лютого2012року ОСОБА_2 трудову книжку. Такі дії позивачки пояснює неприязним відношенням до неї, як до роботодавця , оскільки вона вимоглива до належного виконання працівниками трудових обов"язків. ОСОБА_2 надавала знайомим покупцям продовольчі товари в борг , про що робила записи в реєстраційному зошиті,на день звільнення борг складав 287 грн.35 коп,який був погашений лише неділю назад. Вимоги позивачки ОСОБА_2 про стягнення 1000 грн. моральної шкоди вважає безпідставними, просить відмовити в позові в повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_1 підтримує заперечення ОСОБА_3, пояснив, що не було жодного порушення при звільненні ОСОБА_2

Суд, заслухавши сторони , представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає.

З трудового договору між працівником і фізичною особою від 02 лютого 2007 року вбачається, що він був укладений між приватним підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про роботу продавцем продовольчих товарів, оплата праці у розмірі половини мінімальної зарплати за місяць .( а.с.11)

Відповідно до п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 жовтня 2009 року № 1168 Про деякі питання застосування законодавства про працю фізичною особою, яка використовує найману працю, зняття державною службою зайнятості з реєстрації трудового договору у випадках, проводиться за умови подання фізичною особою :

- примірника трудового договору;

- заяви про зняття трудового договору з реєстрації із зазначенням дати звільнення з роботи працівника та підстав розірвання зазначеного договору;

- копій документів, що підтверджують :

- надсилання працівникові повідомлення про намір розірвати з ним трудовий договір ( рекомендованим листом з повідомленням про вручення). У разі коли вручити поштове відправлення неможливо, подаються копії підтверджуючих документів ;

- проведення передбаченого законодавством розрахунку з працівником або копію платіжної відомості із зазначенням суми депонованої заробітної плати.

Згідно п. 6 цієї постанови : державна служба зайнятості протягом трьох робочих днів з дня надходження зазначених у п.5 цієї постанови документів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис в книзі реєстрації трудових договорів та повідомляє працівникові.

В т рудовій книжці ОСОБА_2 зазначено , що 27.12.2011 року вона звільнена з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпПУ. ( а.с.3)

Встановлено , що приватний підприємець ОСОБА_3 з належним чином оформленими документами про розірвання трудового договору з ОСОБА_2 звернулася до Конотопського міськрайцентру зайнятості 27 грудня 2012 р.

В акті від 15.03.2012 р. зазначено, що ОСОБА_2 надавала в борг продовольчі товари на суму 287 ргн. 35 коп,борг не погашений.(а.с.19)

В судовому засіданні ОСОБА_2не заперечувала,що давала продукти в борг знайомим,на теперішній час борг повернула,сама намагалась знайти роботу,на облік в Центр зайнятості стала 20березня 2012року.

Суд, враховуючи обставини справи, вважає, що між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_3 існувала домовленність : спочатку сплата боргу, а потім повернення трудової книжки, про це свідчить те, що при реєстрації розірвання трудового договору з одночасною відміткою в трудовій книжці в Конотопському міськрайцентрі зайнятості, ОСОБА_2 в присутності представника не потребувала трудову книжку, а стала на облік 20 березня 2012 року, тільки після повернення боргу, хоча трудова книжка їй була повернута 9 лютого 2012 року.

Суд вважає, що не підлягають відшкодуванню відповідачкою ОСОБА_3 1000 грн. моральної шкоди, так як невизначено, які моральні страждання були заподіяні позивачці ОСОБА_2

Керуючись п.1 ст.38,ст.47,232-233,235,237-1 КЗпП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29 жовтня 2009 року № 1168 Про деякі питання застосування законодавства про працю фізичною особою, яка використовує найману працю, ст. 10,60,212 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_2 в задоволенні позову до ОСОБА_3 про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн. - відмовити

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення повного рішення.

Суддя Громова Л. В.