Броварський міськрайонний суд Київської області
========================================================================
Справа № 2-4082/11
Провадження № 2/1007/432/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

01 лютого 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

при секретарі Сулоєвій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу з урахуванням інфляції та трьох відсотків річних, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 908 241, 52 грн. з них: 797700 грн. 00 коп. основний борг, 76 579 грн. 20 коп. - інфляційні нарахування та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 4257 грн. 53 коп. та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що за договорами позики він передав своєму двоюрідному брату ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 100 000 дол. США строком на 1 рік. Передача коштів відбувалась частково на протязі двох місяців квітень, травень 2009 року, 15.04.2009 року було передано суму в розмірі 10 500 доларів США; 21.04. 2009 року 39 500 дол. США;

Як вказує позивач в тексті позовної заяви що він звернувся до ОСОБА_2 з пропозицією передати в забезпечення повернення коштів квартиру, на що останній повідомив, що може передати довіреність з правом продажу та отримання грошей на квартиру в м. Бровари своєї співмешканки. 06.05.2009 року ОСОБА_3 оформила довіреність на свою квартиру в м. Бровари по вул.. Шолом-Алейхема, б 87 кв. 2. На користь ОСОБА_1 Після чого було передано ще 50 000 дол.США. - 07.05.2009 року 40 000 дол. США; 12. 05. 2009 року 10000 дол. США ,про що відповідач розписався у щоденнику про отримання ним грошових коштів. Позичальник не повернув грошові кошти станом на 01 червня 2010 року. Відповідач повинен сплатити 797700 грн. 00 коп. основний борг, 76 579 грн. 20 коп. - інфляційні нарахування та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 4257 грн. 53 коп. та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Просив позов задовольнити при цьому уточнив позовні вимоги, а саме просив стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 798 865 грн. 50 коп., з яких 34011,98 грн. 3% річних, інфляційні нарахування 76 691, 09 грн.

Позивач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про день і час розгляду даної справи повідомлявся через оголошення у пресі. Про причини неявки суд не повідомив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він був присутнім при передачі грошових коштів 07 травня 2009 року та 12 травня 2009 року, яка відбувалась в м. Києві на вул. Р.Окіпної у ресторані ?Панська втіха?, відповідач розписався в блокноті у позивача за те, що отримав грошові кошти на рік до кінця весни 2010 року під 3% в місяць. Грошові кошти ОСОБА_2 не повернув, позивач писав заяву до міліції, а довіреність виявилася не дійсною, оскільки на квартирі накладений арешт. Суду пояснив, що 07 травня 2009 року передані були 21500 доларів США інша сума в еквіваленті до української гривні в розмірі 19500 грн. 00 коп.. домовленість була між позивачем та відповідачем про те, що вказані кошти будуть повернуті до кінця весни 2010 року, а в місяць ОСОБА_2 повинен був сплачувати 3% річних. 12 травня 2009 року у позивача знову відбулася зустріч із відповідачем і він передав йому 10000 доларів США на тих же умовах, і так же в блокноті відповідач розписався про їх отримання.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що з позивачем знайомий близько 11 років, у квітні 2009 року останній позичив грошові кошти ОСОБА_2 в розмірі 10 500 доларів США. та 39 500 дол. США. під 3% річних на місяць. Відповідач отримавши грошові кошти розписувався у блокноті позивача.

Суд, вислухавши представника позивача, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5 вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на протязі квітня 2009 року та травня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були укладені договори позики про що свідчать розписки на аркуші блокноту від 23 вересня 2004 року:

- 15.04.2009 року було передано суму в розмірі 10 500 дол. США;

- 21.04. 2009 року 39 500 дол. США;

- 07.05.2009 року 21500 дол. США та 19500 грн.00 коп.;

-12. 05. 2009 року 10000 дол. США.

Вказані обставини також підтверджуються показами свідків в судовому засіданні ОСОБА_6, ОСОБА_5

Таким чином заборгованість складає 39 500+21500+10000+10500= 81500 доларів США, що в еквіваленті до української гривні за курсом НБУ складає 81500* 7,97 =650125 грн. 50 коп., при цьому слід врахувати і заборгованість в розмірі 19500 грн., тому загальна заборгованість складає 650125 грн. 50 коп. + 19500 грн. = 669625 грн. 50 коп.

Враховуючи суму заборгованості сума інфляції складає (669625 грн. 50 коп. * 1,096) - 669625 грн. 50 коп. = 64284 грн. 04 коп.

Розмір заборгованості за період з 01 червня 2009 року по 01 лютого 2012 року з врахуванням індексу інфляції складає: 669625 грн. 50 коп. * 1,096 = 733909 грн. 54 коп., враховуючи наведене інфляційні збитки складають: (669625 грн. 50 коп. * 1,096) - 669625 грн. 50 коп. = 64284 грн. 04 коп.

Зважаючи на те, що існувала домовленість про сплату 3% річних за користування грошима з відповідача слід стягнути на користь позивача 669625 грн. 50 коп. * 0,03 * 0,078 : 365 = 1566 грн. 92 коп.

Правилами ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Оцінюючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними і такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки судом було достовірно встановлено, що відповідач не виконав умови взятого на себе зобовязання щодо своєчасного погашення суми, в строк та на умовах визначених в договорі.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З цих підстав вимоги позивача про стягнення судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної справи в суді також підлягають повному задоволенню та стягненню із відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 610, 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 212-215, 218, 226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики в розмірі 735476 грн. 46 коп. (сімсот тридцять пять тисяч чотириста сімдесят шість шорок шість копійок), що складається з:

-суми основного боргу із врахуванням індексу інфляції в розмірі 733909 грн. 54 коп. (сімсот тридцять три тисячі девятсот девять гривень пятдесят чотири копійки)

-3 % річних в розмірі 1566 грн. 92 коп. (тисяча пятсот шістдесят шість гривень девяносто дві копійки)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. Г. Радзівіл