Справа № 1308/2-79/10 Головуючий у 1 інстанції: Пак В.М.
Провадження № 22-ц/1390/4716/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Д. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Гірник Т.А., Мацея М.М.,

секретаря Мариняк О.І.,

з участю ОСОБА_2Я та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ Агрофірма ЛАНЖовківського району, третя особа ОСОБА_5, про визнання формулювання причин звільнення з роботи неправильним, стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у звязку з неправильним формулюванням причин звільнення та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він з 31 серпня 2005 року перебував у трудових відносинах з ТОВ Агрофірма ЛАН. 13 лютого 2006 року його було звільнено з роботи з підстав, передбачених п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Вважаючи звільнення незаконним, просив поновити його на роботі, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У подальшому змінив заявлені позовні вимоги і, посилаючись на те, що остаточний розрахунок при звільненні він отримав лише 27 лютого 2008 року та що, хоча наказом від 13 лютого 2006 року до наказу про його звільнення роботи було внесено зміни у частині підстави звільнення й зазначено як підставу звільнення з роботи ст. 38 КЗпП України, однак неправильне формулювання причини звільнення у трудовій книжці перешкоджало його працевлаштуванню, просив внести зміни до запису у трудовій книжці щодо підстав його звільнення, стягнути з відповідача на його користь 23 041 грн. 68 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 13 лютого 2006 року до 27 лютого 2008 року, 47 817 грн. 68 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 13 лютого 2006 року, 20 000 грн. завданої моральної шкоди та понесені судові витрати.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 10 червня 2010 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 7 грудня 2010 року рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10 червні 2010 року, у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про зміну формулювання причини звільнення та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, скасовано й ухвалено у цій частині нове рішення, яким зобов'язано ТОВ Агрофірма ЛАНвнести відповідні зміни до трудової книжки про звільнення ОСОБА_2; стягнуто з ТОВ Агрофірма ЛАНна користь ОСОБА_2 2000 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 8 грн. 50 коп. судового збору, 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; стягнуто з ТОВ Агрофірма ЛАН на користь держави 42 грн. 50 коп. судового збору, 112 грн. 50 коп. витрат інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У решті - рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2011 року у відкритті касаційного провадження відмовлено з підстав, передбачених п. 5 ч. 3 ст. 328 Цивільного процесуального кодексу України.

Постановою Верховного Суду України від 16 січня 2012 року заяву ОСОБА_2 про перегляд ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2011 року задоволено частково.

Ухвалу судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляді цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2011 року у частині відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10 червня 2010 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 7 грудня 2010 року у частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

У задоволенні решти вимог, викладених у заяві ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляді цивільних і кримінальних справ від 28 березня 2012 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 07 грудня 2010 року у частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10 червня 2010 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 у частині незгоди у відмові у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди послався на те, що у звязку з незаконним формулюванням підстави звільнення з роботи, позивач не міг влаштуватися на іншу роботу, не мав можливості належно утримувати своїх трьох дітей, сімю в цілому, що і завдало йому моральної шкоди. Просить цю вимогу задовольнити повністю.

Агрофірма ЛАНЖовківського району, третя особа ОСОБА_5 повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення їм рекомендованих поштових відправлень, в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, причину своєї неявки суду не повідомили, матеріалів справи достатньо для розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2Я та його представника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте зазначеним вимогам закону дане рішення не відповідає.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, виходив із того, що права позивача у сфері трудових відносин не порушено, а відтак відсутні правові підстави покладення на ТОВ Агрофірма ЛАНобов'язку відшкодувати позивачу моральну шкоду.

Однак, погодитись з такими висновками районного суду не можна.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 31 серпня 2005 року перебував у трудових відносинах із ТОВ Агрофірма ЛАН. 13 лютого 2006 року його було звільнено з роботи з підстав, передбачених п. 4 ст. 40 КЗпП України. Наказом від 13 лютого 2006 року до наказу про звільнення ОСОБА_2 з роботи було внесено зміни у частині причини звільнення й зазначено як підставу його звільнення з роботи ст. 38 КЗпП України. Остаточний розрахунок при звільненні зі ОСОБА_2 проведено не було.

На час звільнення позивача з роботи заборгованість ТОВ Агрофірма ЛАНіз виплати заробітної плати складала ОСОБА_2 3 372 грн. 86 коп. Розмір такої заборгованості не оспорювався й ТОВ Агрофірма ЛАН.

У зв'язку з наведеними обставинами, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ Агрофірма ЛАНпро стягнення заборгованості із заробітної плати, однак розмір такої заборгованості ним було визначено 18 283 грн.

Як зазначалося вище, рішенням апеляційного суду Львівської області від 7 грудня 2010 р. рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10 червня 2010 року, у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про зміну формулювання причини звільнення та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, скасовано й ухвалено у цій частині нове рішення, яким зобов'язано ТОВ Агрофірма ЛАНвнести відповідні зміни до трудової книжки про звільнення ОСОБА_2; стягнуто з ТОВ Агрофірма ЛАНна користь ОСОБА_2 2 000 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. У цій частині рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2011 року, яка у цій частині не скасована за результатами перегляду справи Верховним Судом України.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди.

За змістом вказаного положення закону передумовою для відшкодування працівнику моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України є наявність порушення прав працівника у сфері трудових відносин, з урахуванням специфіки обєкту яких, завдана моральна шкода може бути відшкодована працівнику у вигляді одноразової грошової виплати або іншій матеріальній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру моральної шкоди, колегія суддів враховує всі обставини, на які вказує Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, а саме: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до розяснень, даних в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахування інших обставин. Зокрема, враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням зазначених положень закону, підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги в уточненій позовній заяві від 14.05.2009 року (а.с. 27), фактичних обставин справи та часткове задоволення позовних вимог судом 07 грудня 2010 року, колегія суддів приходить до висновку, що несвоєчасне отримання позивачем при звільненні усіх грошових сум (середнього заробітку), невнесення відповідачем в його трудову книжку запису про зміну підстави звільнення його з роботи, що частково послужило підставою для відмови йому у влаштуванні на іншу роботу, - порушило його законні права, поставило його сімю в скрутне матеріальне становище, було причиною його душевних переживань.

За таких обставин, враховуючи характер спричиненої позивачу відповідачем моральної шкоди і повязані з ним фізичні і моральні страждання позивача, інтенсивність та довготривалість цих страждань, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках і наслідках, що настали, розмір морального відшкодування слід визначити в розмірі 2 000 гривень і суд вважає таку суму достатньою для відновлення немайнових втрат позивача.

Ураховуючи те, що районний суд ухвалив рішення при невідповідності висновків обставинам справи, при вирішенні спору неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, судове рішення на підставі ч. 1 п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 1 п. 2 ст. 307, пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10 червня 2010 року про відмову ОСОБА_2 у відшкодуванні моральної шкоди скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов в цій частині задовольнити частково.

Стягнути з ТзОВ Агрофірма ЛАН, с. Воля-Висоцька Жовківського району Львівської області, в користь ОСОБА_2 2 000 (дві тисячі) гривень у відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Гірник Т.А.

ОСОБА_6