Справа № 2114/1666/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2012 року

Суддя Комсомольського районного суду м. Херсона Ігнатенко О.Й., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Управління комунальної власності Херсонської міської ради про визнання правочинів недійсними, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою, в якій просять визнати приватизаційне свідоцтво про право власності від 05.12.2011 року на квартиру АДРЕСА_1, видане Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради на імя ОСОБА_4 недійсним; визнати договір дарування від 09.12.2011 року квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - недійсним.

Ухвалою суду від 12.03.2012 року зазначену заяву було залишено без руху та позивачам наданий строк для усунення зазначених у ній недоліків. Зокрема, необхідно було місце проживання (перебування) відповідачів. Згідно з довідкою адресно-довідкової служби ВГІРФО УМВС України в Херсонській області від 06.03.2012 року встановити місце реєстрації ОСОБА_4 без зазначення повних даних (зокрема, дати народження) неможливо, а місце проживання ОСОБА_5 в Херсонській області не зареєстроване.

Також, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України необхідно було зазначити докази або наявність підстав звільнення від доказування. В позовній заяві позивачі посилалися на п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», згідно з яким суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову залишати заяву без руху і повертати заявнику. Але, докази у позовній заяві необхідно було зазначати, чого позивачами зроблено не було.

Крім цього, відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Але, в даному випадку, не було визначено, які саме права позивачів порушено або не визнано Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради.

Окрім викладеного, відповідно до розяснень, що містяться в Узагальненні Верховного Суду України «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними»за правилами недійсності правочинів не можна визнавати документи, які за своїм змістом не є правочинами в тому числі рішення органів державної влади, свідоцтва (про право власності на житло та ін.), тому в цій частині позовні вимоги необхідно було вточнити.

16.03.2012 року позивачами на усунення недоліків було подано копії виправленої позовної заяви. Але, ухвала суду в повному обсязі виконана не була. Позивачами не було зазначено докази або наявність підстав звільнення від доказування, не було належним чином уточнено позовні вимоги в частині визнання приватизаційного свідоцтва про право власності від 05.12.2011 року недійсним.

За таких обставин, позовна заява, відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України вважається неподаною та повертається позивачам.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Вважати неподаною та повернути позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Управління комунальної власності Херсонської міської ради про визнання правочинів недійсними.

На ухвалу протягом пяти днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_6