Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2012 Справа №1915/4603/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Процько Я.В.

з участю секретаря Костиник О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних коштів та трьох відсотків річних за весь час прострочення, посилаючись на те, що рішенням суду від 26.10.2009 року з відповідача в користь позивача стягнуто 59850 грн. коштів на підставі попереднього договору від 11.11.2008 року та 10.02.2009 року, однак на даний час рішення суду набрало законної сили та добровільно не виконано ОСОБА_2, тому вона зобовязана сплатити відповідачу інфляційні кошти та три відсотки річних від простроченої суми, просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити виходячи із підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявилася, хоча судом були прийняті всі необхідні міри для її належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 77, 169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлена належним чином і не зявилася в судове засідання без поважних причин, а тому слухати дану справу можливо без її особистих пояснень, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази по справі, суд встановив наступні обставини:

Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26.10.2009 року по справі № 2-6785/09р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів вирішено стягнути з відповідача в користь позивача 59850 грн. безпідставно отриманих коштів. Рішення суду вступило в законну силу.

Вказаним рішенням встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Тернопільської міської ради від 10.12.2008 року, власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2

11.11.2008 року між ОСОБА_2 - продавцем та ОСОБА_1 - покупцем було укладено нотаріально посвідчений попередній договір, згідно якого сторони зобов'язалися в майбутньому, в термін до 30.12.2008 року, укласти і належним чином оформити договір купівлі - продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_2. При цьому, покупець ОСОБА_1 передав, а продавцець ОСОБА_2 отримала 32340 грн.. що в гривневому еквіваленті становить 5500 дол. США завдатку.

З часу укладення даного договору відповідачка ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 ключ від квартири, де останній розпочав проводити ремонт.

Далі 10.02.2009 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 ще 2000 дол. США в рахунок оплати вартості вищевказаної квартири, про що свідчить дана ОСОБА_2 розписка.

Усі зобов'язання, передбачені вищевказаним попереднім договором між сторонами припинилися, оскільки жодна із сторін у термін до 30.12.2008 року не запропонувала іншій укласти основний договір купівлі продажу квартири.

Передавши позивачу ОСОБА_1 ключ від спірної квартири та прийнявши від нього частково оплату вартості квартири 10.02.2009 року у сумі 2000 доларів США ОСОБА_2 тим самим прийняла умови ОСОБА_1 щодо часткової оплати ним вартості квартири. ОСОБА_1 всього сплатив ОСОБА_2 за придбання квартири АДРЕСА_3 7500 дол. США. при цьому розрахунок проводився у доларах США чого сторони не заперечили.

Крім цього, суд прийшов до висновку у наведеному рішенні, що не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення інфляційних коштів з відповідачки ОСОБА_2 оскільки відповідно до ст. 625 ЦК України нарахування індексу інфляції передбачає за невиконання грошових зобов'язань та не може бути застосована до даних правовідносин.

Відповідно до ч. 3 ст. 635 ЦК України, зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Також ч. 2 ст. 642 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, падала послуги, викопала роботи, сплатила відповіли суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а тому з відповідача слід стягнути в користь позивача три відсотки річних від простроченої суми боргу в розмірі 3 936, 02 грн., вимога щодо стягнення коштів в сумі 8 285, 47 грн. інфляційних витрат до задоволення не підлягає через відсутність прострочення виконання грошового зобов'язання, тобто жодна із сторін у термін до 30.12.2008 року не запропонувала іншій укласти основний договір купівлі продажу квартири.

З ОСОБА_2 також слід стягнути в користь ОСОБА_1, відповідно ст. 88 ЦПК України, понесені судові та поштові витрати .

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 625, 635, 642 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 3 936, 02 грн. - 3 % річних за невиконання зобовязання, 214, 60 грн. судового збору та 44, 64 грн. поштових витрат.

В решті заявлених позовних вимог відмовити.

Відповідачу, який не зявився в судове засідання, направити рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_4