Справа № 2114/8086/12
03 грудня 2012 року Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:
головуючого-судді: Котьо І.В.
при секретарі: Способ Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з квартири та зняття з реєстраційного обліку,
В судове засідання представник позивача публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду позивач був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України, про що свідчить відповідне повідомлення ф.119 відділення поштового звязку № 2 м. Херсона Херсонської обласної дирекції УДППЗ «Укрпошта»про вручення 09 листопада 2012 року рекомендованого поштового відправлення із судовою повісткою про виклик. При цьому, представник за довіреністю позивача ОСОБА_3 подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги заявлені позивачем підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення із судовою повісткою про виклик здане 07 листопада 2012 року на відділення поштового звязку № 3 м. Херсона Херсонської обласної дирекції УДППЗ «Укрпошта».
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлялася належним чином у відповідності до вимог ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення із судовою повісткою про виклик здане 07 листопада 2012 року на відділення поштового звязку № 3 м. Херсона Херсонської обласної дирекції УДППЗ «Укрпошта». Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1. Позика глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України.
Згідно положень ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
При цьому, відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. В свою чергу ч.3 ст. 549 ЦК України визначає пеню як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Враховуючі вище викладене суд вважає, що заявлені позивачем вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 обґрунтовані у звязку з чим підлягають задоволенню. В свою чергу позовні вимоги позивача в частині визначення способу реалізації предмета іпотеки в спосіб передбачений ст. 38 Закону України «Про іпотеку»від 05 червня 2003 року № 898-IV шляхом його продажу з укладенням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування, з можливістю здійснення всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки суд вважає необґрунтованими так як зазначений позивачем спосіб суперечить самому порядку передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»від 05 червня 2003 року № 898-IV. У звязку з чим суд вважає за необхідне відмовити позивачеві у визначенні заявленого ним порядку звернення стягнення на предмет іпотеки як способу звернення стягнення. Крім цього, в пункті 27 договору іпотеки сторонами було врегульовано можливість звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, а саме в спосіб передбачений ст. 38 Закону України «Про іпотеку»від 05 червня 2003 року № 898-IV. На виконання вимог ч.1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку»від 05 червня 2003 року № 898-IV суд вважає необхідним визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів так як саме даний спосіб надасть можливість забезпечити як захист прав відповідачів так і інтереси позивача, заборгованість відповідачів перед яким на теперішній час значно перевищує вартість предмета іпотеки визначеної сторонами в договорі іпотеки.
Відповідно до ч.2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку»від 05 червня 2003 року № 898-IV, одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.
Враховуючі зазначене суд вважає, що заявлені позивачем вимоги в частині виселення з предмету іпотеки житлової квартири є також необґрунтованими, у звязку з чим не можуть бути задоволені судом так як примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо добровільно мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника, або в інший погоджений сторонами строк. Оскільки на час ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні виконання імперативно-диспозитивних приписів, встановлених ч.2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку»від 05 червня 2003 року № 898-IV та ч.3 ст. 190 ЖК України, щодо примусового виселення за рішенням суду мешканців із житлового будинку або житлового приміщення, на які здійснюється звернення як на предмет іпотеки, то такі позовні вимоги на цій стадії не можуть бути задоволені, оскільки на цей момент відсутні порушення, невизнання або оспорювання прав та свобод іпотекодержателя або нового власника щодо звільнення таких житлових приміщень їх мешканцями в розумінні вимог ст. 3 ЦПК України щодо права особи для звернення до суду за захистом.
Згідно ч.1 ст. 7 Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючі зазначене суд вважає, що заявлені позивачем вимоги в частині зняття з реєстраційного обліку є також необґрунтованими так як відсутні самі правові підстави передбачені законодавством для зняття з реєстрації, у звязку з чим за зазначених обставин дана позовна вимога також не може бути задоволена судом.
Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають солідарному стягненню судові витрати у вигляді судового збору, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-216, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 549, 611, 1049, 1054 ЦК України, ст. 190 ЖК України, ст.ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку»від 05 червня 2003 року № 898-IV, ст. 7 Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, суд
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з квартири та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.
Початкова ціна предмета іпотеки однокімнатної квартири АДРЕСА_1, житловою площею 17,2 м2, загальною площею 32,7 м2,для її подальшої реалізації становить 180763,26 грн.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»судові витрати в сумі 3326,3 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СуддяОСОБА_4