Справа № Провадження №22-ц-563/12 22-ц/1090/3228/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія44Доповідач у 2 інстанції Семенцов
УХВАЛА

Іменем України

05 березня 2012 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Воробйової Н.С.,

суддів: Семенцова Ю.В., Ігнатченко Н.В.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Кагарлицького міжрайонного прокурора на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 24 жовтня 2011 року по справі за позовом Кагарлицького міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Кагарлицької районної державної адміністрації до ОСОБА_2, ДП «Центр ДЗК», Управління Держкомзему в Кагарлицькому районі про визнання недійсним державного акта, скасування держаної реєстрації права власності, повернення земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2010 року Кагарлицький міжрайонний прокурор звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах держави в особі Кагарлицької районної державної адміністрації, в якому просив визнати недійсним державний акт серії ЯИ № 366801 на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, яка розташована на території Зікрачанської сільської ради Кагарлицького району Київської області, виданий на ім`я ОСОБА_2, зобов`язати ДП «Центр ДЗК»скасувати держану реєстрацію вказаного державного акта на право власності на вказану земельну ділянку та зобов`язати ОСОБА_2 повернути вказану земельну ділянку. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до ст. 118 ЗК України проект відведення земельної ділянки не погоджено Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Київській області, так як висновок вказаного управління від 09.09.2009 року містить умови погодження, а саме, отримання погодження Київського обласного виробничого управління меліорації та водного господарства «Облводгосп» згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 87 від 31.01.2001 року «Про порядок використання земель у зонах їх можливого підтоплення внаслідок паводків», але зазначеного погодження отримано не було, а також не було отримано акт технічного обстеження зелених насаджень та не виконано вимоги ст. ст. 47, 88, 89 Водного кодексу України. Однак, незважаючи на це, Кагарлицькою РДА Київської області було прийняте розпорядження № 778 від 01.10.2009 року «Про затвердження проекту землеустрою», на підставі якого виготовлено та видано відповідачу ОСОБА_2 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 366801. Вказане встановлено прокурорською перевіркою.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 24 жовтня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, вважаючи рішення суду незаконним у звязку з порушення судом норм матеріального і процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 60 ЦПК України.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 Земельного кодексу України.

Частина 9 ст. 118 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин станом на 09.09.2009 року) передбачала погодження проекту відведення земельної ділянки з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подання на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що на підставі розпорядження Кагарлицької РДА № 651 від 07.08.2009 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, розташованої на території Зікрачанської сільської ради Кагарлицького району Київської області з межами земельної ділянки згідно державного акта серії ЯИ № 366801 на право власності на земельну ділянку, який пройшов державну реєстрацію 23.10.2009 року (а.с. 5).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що відповідно до вимог ч. 9 ст. 118 ЗК України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) проект відведення із землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність погоджений природоохоронним органом - Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Київській області згідно висновку від 09.09.2009 року (а.с. 16). За інформацією начальника Управління водного господарства у м. Києві та Київській області від 28.09.2011 року спірна земельна ділянка не перебуває в зоні можливого затоплення поверхневими водами та підтоплення ґрунтовими водами (а. с. 64), і оскільки докази на підтвердження того, що спірна земельна ділянка перебуває в зоні можливого затоплення поверхневими водами та підтопленням ґрунтовими водами відсутні, тому не виникало необхідності погодження Київським обласним виробничим управлінням меліорації та водного господарства «Облводгосп»вказаного проекту відведення у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 87 від 31.01.2001 року «Про порядок використання земель у зонах їх можливого підтоплення внаслідок паводків». Посилання прокурора на невиконання вимоги ст. ст. 47, 88, 89 Водного кодексу України не містить конкретних обставин порушення. Окрім того, обов`язковості отримання акту технічного обстеження зелених насаджень на спірній земельній ділянці при виготовленні вказаного вище проекту судом не встановлено, а з довідки Зікрачанської сільської ради від 24.10.2011 року (а.с. 68) вбачається, що на спірній земельній ділянці відсутні зелені лісові насадження.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, не приймаються судом до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на зібраних матеріалах справи, і доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кагарлицького міжрайонного прокурора відхилити.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 24 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий

Судді