Справа № Провадження №22-ц-750/12 22-ц/1090/3083/12 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія33Доповідач у 2 інстанціїОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 лютого 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Сержанюка А.С.,

суддів - Верланова С.М., Білоконь О.В.,

при секретарі - Хворостяній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 листопада 2011 року у справі за позовом моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2011 року моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБ України) звернулося до суду з вказаним позовом, який мотивувало тим, що 22 липня 2008 року з вини ОСОБА_3, який керував автомобілем «Мерседес»д.н. НОМЕР_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4 Оскільки на час скоєння ДТП відповідач не мав полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ОСОБА_4 звернувся до МТСБ України з заявою про отримання відшкодування, якому позивач згідно звіту від 31 липня 2008 року про визначення вартості матеріального збитку відшкодував вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу у розмірі 19 939 грн. 21 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив на підставі ст.1191 ЦК України стягнути на його користь з відповідача 19 939 грн. 21 коп. на відшкодування витрат в порядку регресу, витрати за послуги аварійного комісара у розмірі 570 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн., судовий збір у сумі 205,09 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 10 листопада 2011 року позовні вимоги МТСБ України задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3Г на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 20509 грн. 21 коп., судовий збір у сумі 205 грн. 09 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відповідно до правил ст. 303 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до вимог п.п. «а»п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»МТСБ України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 22 липня 2008 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Мерседес»д.н. НОМЕР_1 порушив Правила дорожнього руху та зіткнувся з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5, який зіткнувся з автомобілем НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_4 ДТП сталася з вини ОСОБА_3 Вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4 відповідно до звіту оцінки вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу №1080 від 31.07.2008 року з урахуванням зносу його складових становить 19 939 грн. 21 коп.

Встановлено, що ОСОБА_3 на час ДТП не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а ОСОБА_4 такий договір мав.

Також встановлено, що МТСБ України за заявою ОСОБА_4 відшкодувало йому 19939 грн. 21 коп. Позивач також поніс витрати на послуги аварійного комісару у розмірі 570 грн.

Зазначені обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Отже враховуючи вимоги закону та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно стягнув з ОСОБА_3 на користь МТСБ України страхове відшкодування у розмірі 20509 грн. 21 коп.

Таким чином рішення суду в цій частині ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не був повідомлений і не був присутнім під час огляду та оцінки пошкодженого автомобіля, а тому вважає, що розмір матеріального збитку є завищеним, не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень щодо вартості пошкоджень, заподіяних автомобілю.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом норм процесуального права при розгляді справи, є необгрунтованими, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення страхового відшкодування і ухвалив рішення в цій частині з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга в цій частині підлягає відхиленню.

Разом з тим, з рішенням суду в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь МТСБ України витрат на правову допомогу не можна погодитись з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 та ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, є витратами, пов'язаними з розглядом справи, які несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно із ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь МТСБ України витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн., суд першої інстанції виходив із того, що такі витрати підтверджені документально, а саме: контрактом про надання правової допомоги № 50 від 10.03.2011 року та платіжним дорученням №1975 від 28.04.2011 року.

Однак повністю погодитись із таким висновком суду першої інстанції не можна з таких підстав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" (яка діяла на час розгляду справи) затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних справ.

Згідно з додатком до даної постанови встановлено розмір компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Проте суд першої інстанції не врахував вказаних вище норм законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, звертаючись з вказаним позовом до суду для вирішення спору, 10 березня 2011 року уклав контракт про надання правової допомоги в цій справі з субєктом підприємницькою діяльністю ОСОБА_6 (а.с.35-40), який взяв на себе зобов'язання щодо представництва інтересів позивача у суді. ОСОБА_6, як представник позивача, приймав участь у двох судових засіданнях: 27 вересня 2011 року та 10 листопада 2011 року і загальна тривалість судових засідань становить 45 хв., що підтверджується даними протоколів судових засідань (а.с.54, 62-64). Інший час участі представника позивача у розгляді справи належними доказами не підтверджений та є лише його розрахунком.

Розмір мінімальної заробітної плати у вересні 2011 року становить 960 грн., 40% складає 384 грн., а тому з урахуванням тривалості судового засідання 27 вересня 2011 року - 15 хв. розмір компенсації витрат за надання правової допомоги становить 96 грн. Розмір мінімальної заробітної плати у листопаді 2011 року становить 985 грн., 40% складає 394 грн., а тому з урахуванням тривалості судового засідання 10 листопада 2011 року - 30 хв. розмір компенсації витрат за надання правової допомоги становить 198 грн. Отже, загальний розмір компенсації витрат за надання правової допомоги складає 294 грн.

За таких обставин, рішення суду в цій частині підлягає зміні та задоволенню в розмірі 294 грн. відповідно до фактичної кількості часу перебування представника позивача в судових засіданнях.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 листопада 2011 року в частині стягнення витрат на правову допомогу змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь моторного (транспортного) страхового бюро України витрати на правову допомогу у розмірі 294 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді