Справа № Провадження №22-ц-1555/12 22-ц/1090/1922/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія33Доповідач у 2 інстанції Семенцов
УХВАЛА

Іменем України

09 квітня 2012 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Воробйової Н.С.,

суддів: Семенцова Ю.В., Рудніченко О.М.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2011 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21.10.2010 року близько 20 год. 40 хв. на автодорозі Р-04 сталась ДТП з вини водія ОСОБА_2, який керував технічно несправним трактором Т-40 М д.н.з. НОМЕР_1, що належить йому на праві власності, внаслідок чого автомобілю НОМЕР_2, яким керував на підставі доручення позивач ОСОБА_4, що належить позивачу ОСОБА_3 на праві власності, завдані механічні пошкодження, а позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження.

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2010 року відповідача ОСОБА_2 за порушення правил дорожнього руху притягнуто до адміністративної відповідальності.

Внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_2 позивачу ОСОБА_3 завдано 17656,21 грн. матеріальної шкоди, а позивачам ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6 - моральної шкоди.

Просили стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачів: ОСОБА_3 - 17656,21 грн. матеріальної шкоди, ОСОБА_4 - 2000 грн. моральної шкоди, ОСОБА_5 - 8000 грн. моральної шкоди, ОСОБА_6 8000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачів: ОСОБА_3 17656,21 грн. матеріальної шкоди, ОСОБА_4 1500 грн. моральної шкоди, ОСОБА_5 3000 грн. моральної шкоди, ОСОБА_6 3000 грн. моральної шкоди.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачам в задоволені позову. Вважає висновки суду щодо його вини належним чином не обґрунтовані і не доведені.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другої цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.10.2010 року близько 20 год. 40 хв. на автодорозі Р-04 сталась ДТП з вини водія ОСОБА_2, який керував технічно несправним трактором Т-40 М д.н.з. НОМЕР_1, що належить йому на праві власності, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобілю НОМЕР_2, що належить позивачу ОСОБА_3 на праві власності та яким керував на підставі доручення позивач ОСОБА_4, завдані механічні пошкодження, а позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження. Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2010 року ОСОБА_2, який допустив порушення п. 31.6 ПДР, визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 4 КУпАП, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.6).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що спричинення матеріальної шкоди позивачеві відбулося з вини відповідача. Тому матеріальна шкода в розмірі вартості ремонту автомобіля НОМЕР_3, визначеному згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № С-647 від 23.12.2010 року (а.с.7-20) в сумі 17656 грн. 21 коп., підлягає відшкодуванню на користь власника автомобіля - позивача ОСОБА_3

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної школи, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що діями відповідача заподіяно позивачам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 моральної шкоди, яка виразилася в моральних стражданнях, порушенні душевної рівноваги та встановленого способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для їх відновлення, визначивши її розмір, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_4 1500 грн., а на користь позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 3000 грн.

З даними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи.

Посилання апелянта на те, висновки суду першої інстанції про наявність його вини як відповідача не доведені, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухваленні нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: