Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22ц-4482/2012р. Головуючий у 1 інстанції Задорожко Д.А.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.,

Суддів Кримської О.М.,

ОСОБА_2

При секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 27 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, комунального підприємства «Дніпрорудненські теплові мережі», третя особа приватний нотаріус Дніпрорудненської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2011 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 та КП «Дніпрорудненські теплові мережі», третя особа приватний нотаріус Дніпрорудненської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, який в подальшому уточнили.

У позовній заяві зазначали, що вони мають у спільній сумісній власності двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

06 жовтня 2011 року приблизно о 16 год. 35 хв. було затоплено квартиру позивачів. Затоплення відбулося із квартири № 38 вказаного будинку, яка належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Згідно із довідкою КУП «Наш дім» № 1335 від 18.11.2011 року ОСОБА_7 помер 12.02.2010 року, а ОСОБА_8 померла 05.01.2011 року.

Спадкоємцем після померлих батьків є відповідач по справі ОСОБА_3, який прийняв спадщину шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Залиттям квартири позивачам було завдано шкоди, яка складається з шкоди, завданої пошкодженням майна на суму 3679 грн., вартості відновлювального ремонту в розмірі 12480 грн., вартості сплачених послуг спеціалістів в розмірі 1105 грн., а всього на загальну суму 17264 грн.

Також позивачі зазначали, що їм було завдано моральної шкоди, яка виразилася в стражданнях, яких вони зазнали у звязку з пошкодженням їх майна та приведенням квартири у непридатний стан. Відповідачі своєю бездіяльністю та ухиленням від відшкодування шкоди створили для позивачів незручності, було порушено естетичний вигляд квартири, в результаті затоплення виникла загроза безпечному користуванню електричною енергією, на даний час квартира, в якій мешкають позивачі, не відповідає санітарним нормам.

Крім того, моральна шкода для позивачів полягає у необхідності докладати додаткові зусилля для організації свого нормального життя та пошуку додаткових коштів для відновлення квартири шляхом проведення ремонту.

Розмір моральної шкоди позивачі оцінили у 4450 грн.

Позивачі вважають, що відповідальність також має нести КП «Дніпрорудненські теплові мережі», яке є виконавцем послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання та яке не виконало обовязків, покладених на них, та не здійснювало контроль за технічним станом інженерного обладнання, в результаті чого при запуску системи в квартирі залишився відкритим кран для спуску повітря із системи, а відповідач ОСОБА_3 не забезпечив належний догляд за інженерним обладнанням теплових мереж, встановлених в квартирі і в період запуску системи не перекрив кран.

На підставі вказаних обставин, позивачі просили суд стягнути з відповідачів в рівних частках на їх користь : матеріальну шкоду у сумі 17264 гривень; моральну шкоду у сумі 4450 гривень; судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору у сумі 188 грн. 20 коп. та витрат по сплаті правової допомоги у сумі 3200 грн..

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 27 червня 2012 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 17264 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, 2117 грн. 37 коп. в якості витрат на правову допомогу, 316 грн. 18 коп. в якості понесених витрат на оплату судового збору, а всього 20697 грн. 55 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до нього ОСОБА_3.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Судом першої інстанції встановлено та це не заперечується сторонами, що 06 жовтня 2011 року сталося залиття квартири АДРЕСА_2, яка на праві власності належить позивачам ОСОБА_4, ОСОБА_5

Причиною залиття квартири позивачів було не закриття скидного крану повітря на радіаторі опалення в квартирі № 38 вказаного будинку, що підтверджується довідкою КП „Дніпроруднеські теплові мережі, актом обстеження квартири мешканцями будинку №22, актами КУП „Наш Дім (а.с. 16, 19-21).

Квартира, із якої відбулося залиття належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8, яка померла 05.01.2011 року, та ОСОБА_7, який помер 12.02.2010 року. 05.10.2011 року спадкоємець померлих відповідач по справі ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначену квартиру та 07.12.2011 року оформив право власності на неї шляхом державної реєстрації в РКП „Василівське БТІ (а.с.132, 133).

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Доводи апелянта про те, що він не повинен відшкодовувати шкоду, заподіяну позивачам, так як не був власником квартири та не проживав у спадковій квартирі на час залиття, є неприйнятними, зважаючи на вищеназвані норми закону.

Відповідно до п.п. 5 п. 2 ст. 21 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004 року „Про житлово-комунальні послуги виконавець зобовязаний своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

У відповідності до п.п. 9 п. 3 ст. 20 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004 року „Про житлово-комунальні послуги споживач зобовязаний своєчасно проводити підготовку жилого будинку, помешкання (в якому він проживає або яке належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Із матеріалів справи вбачається, що КП „Дніпрорудненські теплові мережі прийняв всі необхідні заходи для попередження мешканців будинку №22 по вул. Шахтарська у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області про початок опалювального сезону та заповнення водою системи опалення будинку шляхом розміщення обяв біля дверей кожного підїзду будинку, що підтверджено матеріалами справи (а.с. 85-87).

З боку ж споживача послуг ОСОБА_3 не проведено належної підготовки квартири та її технічного обладнання, а саме закриття скидного крану повітря на радіаторі опалення, до опалювального сезону.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивачами суду надано акти про встановлення причини залиття квартири та висновки експерта щодо визначення матеріальної шкоди, заподіяної залиттям квартири, які були предметом дослідження та оцінки суду першої.

Так, згідно експертного висновку № 1662 від 07 липня 2012 року, складеного експертом Регіонального судово-експертного бюро м. Запоріжжя ОСОБА_9, вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_3, необхідного для усунення пошкоджень в зазначеній квартирі, спричинених внаслідок залиття, складає 12480 грн. (а.с.182-215).

Згідно висновку №078/08.11.2011 від 11.11.2011 року, складеного спеціалістом Науково-дослідницького центру незалежних споживчих експертиз „Укртест ОСОБА_10, вартість спричиненої матеріальної шкоди внаслідок затоплення водою меблі, що знаходиться в квартирі АДРЕСА_3, складає 3679 грн. (а.с.25-30).

Відповідчем не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вищеназваних письмових доказів.

Отже, суд першої інстанції, вірно дійшов до висновку про відсутність вини КП „Дніпрорудненські теплові мережі та наявність вини ОСОБА_3 у залитті квартири позивачів, а тому на останнього має бути покладено цивільно-правову відповідальність по відшкодуванню позивачам заподіяної їм шкоди.

Судом першої інстанції у відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, обґрунтовано стягнута сума моральної шкоди в розмірі 1000 грн. з урахуванням характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнали позивачі, характеру немайнових втрат, тривалості невиконання вимог позивачів щодо своєчасного відшкодування збитків, спричинених залиттям квартири.

При вирішенні питання щодо стягнення понесених позивачами витрат на правову допомогу, суд першої інстанції, правильно визначив їх з урахуванням положень ст. 84 ЦПК України та Закону України «Про граничиний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Відповідачем на спростовано визначену суму компенсації витрат на правову допомогу.

Посилання відповідача на те, що нести цивільно-правову відповідальність перед позивачами повинен нести КП „Дніпрорудненські теплові мережі, оскільки ними порушені обовязки щодо належного повідомлення та проведення робіт по заповненню водою системи опалення будинку, є безпідставними.

Відповідачем не надано доказів того, що залиття квартири позивачів виникнуло внаслідок неналежного обслуговування КП „Дніпрорудненські теплові мережі будинку та внутрішньобудинкових мереж

Судові витрати розподілено у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство повязує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Виходячи з вимог змагальності сторін, обовязків доказування і подання доказів, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують його законність, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 313, 317 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 27 червня 2012 року у цій справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: