АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22-ц/490/582/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 31 Доповідач - Романюк М.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Романюк М.М.

суддів Козлова С.П., Петренко І.О.

при секретарі Біленькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства ДТЕК «Павлоградвугілля»на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ДТЕК «Павлоградвугілля»про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 30.04.1980 г. під час роботи з ним трапився нещасний випадок. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, яке залишено без змін, відповідача було зобов'язано скласти акт за формою Н-1 про нещасний випадок. Згідно довідки МСЕК від 05.07.2011 року йому первинно встановлено 20 % втрати працездатності безстроково, без встановлення інвалідності. Посилаючись на те, що через втрачене здоров'я він пережив душевні страждання просив стягнути на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 100 000 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2011 року позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 2 000 грн. та вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі позивач не погодившись з рішенням суду просить його змінити, збільшивши суму стягнення до 100 000 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ ДТЕК «Павлоградвугілля»посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в звязку з чим ставить питання про скасування судового рішення й ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарги необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач утратив працездатність внаслідок виробничої травми. Згідно довідки МСЕК від 05.07.2011 року йому встановлено первинно 20 % втрати працездатності згідно акту форми Н 1 від 05.09.2008 року, а тому, відповідно до ст.1168 ЦК України, ст.237-1 КЗпП України та рішення Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008 року, моральна шкода заподіяна позивачу повинна бути відшкодована відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції правильно встановив вище зазначені обставини справи та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що у відповідності зі ст.237-1 КЗпП України, відповідач зобовязаний відшкодувати позивачу моральну шкоду, яка завдана йому в результаті виробничої травми. Наявність стійкої втрати професійної працездатності у розмірі 20 % первинно підтверджено довідкою МСЕК від 05.07.2011 року, тобто у позивача виникло право на таке відшкодування.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Як установлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок виробничої травми під час виконання ним трудових обовязків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування моральної шкоди саме з ПАТ ДТЕК «Павлоградвугілля».

Відповідно до п. 27 ст. 77 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» та п. 22 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»було зупинено дію абз. 4 ст. 1, підп. «є»п. 1 ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 28 та ч. 3 ст. 34 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». В подальшому, а саме Законом України від 20.03.2007 року були внесені зміни до цього Закону яким скасовано право громадян, що потерпіли від професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду.

Факт порушення законних прав позивача, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків підтверджується і актом про нещасний випадок від 05.09.2008 року (а.с.6).

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що судом прийняв до уваги усі обставини справи, а тому розмір відшкодування моральної шкоди необхідно збільшити, не може бути прийнято до уваги, оскільки судом при визначені розміру стягнення в повному обсязі враховані усі обставини по справі і розмір стягнення відповідає вимогам розумності та справедливості.

Посилання відповідача на пропущений позивачем строк на звернення до суду не може бути прийнято до уваги, оскільки тримісячний строк, передбачений ст.233 КЗпП України до спірних правовідносин не застосовується.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи відповідача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що наведені в апеляційних скаргах доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують. Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, ч.1 ст.308 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства ДТЕК «Павлоградвугілля»відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: