Справа № 0417/2-2598/2011
Справа № 0417/2-312/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 березня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.

при секретарі Тимошевській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення часток,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2011 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 про визначення часток і розділ спадкового майна. В ході розгляду справи позовні вимоги були уточнені та визначені сторони по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві і в ході судового розгляду посилався на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14 грудня 1998 року, виданого виконкомом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження від 14.12.1998 року № 3/3972-98 його матері - ОСОБА_3, сестрі ОСОБА_4 та племінниці ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. Право власності на квартиру зареєстроване в КП ДМБТІ. Сестра ОСОБА_4 померла 26 грудня 2006 року, мати ОСОБА_3 померла 07 листопада 2009 року. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається із належної їй частини у спільній сумісній власності на квартиру, та частини сестри, яка була нею успадкована після її смерті. Спадкоємцем першої черги після смерті матері є він, інших спадкоємців першої черги за законом чи заповітом не має.

В передбачений законом строк він звернувся до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після матері, але йому було відмовлено у цьому, оскільки відповідно до пункту 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції № 20/5 від 03.03.2004 р., нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Просив суд: визначити, що частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 є рівними, та кожному із них: ОСОБА_2 належить 1/3 частка квартири, ОСОБА_3, яка померла 7 листопада 2009 року, ОСОБА_4, яка померла 26 грудня 2006 року за життя належало по 1/3 частці зазначеної квартири та змінити правовий режим у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 зі спільної сумісної власності на спільну часткову.

Відповідачка та її представник в судове засіданні зявився. Не заперечували щодо задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином.

Суд, заслухавши позивача, відповідачку, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14 грудня 1998 року, виданого виконкомом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження від 14.12.1998 року № 3/3972-98 ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. Право власності на квартиру зареєстроване в КП ДМБТІ та записано у реєстрову книгу за №242п-7-12 ( а.с.9-11).

Згідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

ОСОБА_4 померла 26 грудня 2006 року ( а.с.14). ОСОБА_3 померла 07 листопада 2009 року ( а.с.13) і здійснити виділ часток не можливо.

Згідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 12.05.2011 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на її імя після смерті матері ОСОБА_3, померлої 07 листопада 2009 року на нерухоме майно частки квартири АДРЕСА_4, в звязку з невизначеністю спадкової маси частки померлої у спільному майні ( а.с.11).

Відповідно до п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

При таких обставинах суд вважає за можливим визнати, що частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 є рівними, та кожному із них: ОСОБА_2 належить 1/3 частка квартири, ОСОБА_3, яка померла 7 листопада 2009 року, ОСОБА_4, яка померла 26 грудня 2006 року за життя належало по 1/3 частці зазначеної квартири та змінити правовий режим у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 зі спільної сумісної власності на спільну часткову.

Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Керуючись: ст. 357, 368, 370, 372 ЦК України, ст. ст. 3,7, 11,15, 60, 169,212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати, що частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 є рівними, та кожному із них: ОСОБА_2 належить 1/3 частка квартири, ОСОБА_3, яка померла 7 листопада 2009 року, ОСОБА_4, яка померла 26 грудня 2006 року за життя належало по 1/3 частці зазначеної квартири .

Змінити правовий режим у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 зі спільної сумісної власності на спільну часткову.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі у 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар