Справа № 2012/425/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2012 року Жовтневий районний суд м. Харкова

У складі : головуючого - судді Труханович В.В.

при секретарі - Редіній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа служба у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області про визнання особи такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зняття з реєстрації та виселення, суд

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом та просив постановити рішення, на підставі якого визнати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою м. Харків, вул. Репіна, буд. 3, висилити їх з зазначеного жилого приміщення та скасувати їх реєстрацію за вказаною адресою. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що домоволодіння № 3 по вул. Репіна у м. Харкові належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 12.09.2007 року.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані у даному домоволодінню без згоди позивача.

Позивач у домоволодінні не проживає з 2008 по 2011 роки, рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.07.2011 року його було вселено у домоволодіння № 3 по вул. Репіна у м. Харкові та залишено проживати відповідачів як членів сім*ї.

На сьогоднішній день позивач проживає однією сім*єю з іншою жінкою. Як власник домоволодіння він має намір розпорядитися цим будинком на свій розсуд, а відповідачі перешкоджають його в цьому.

Всі вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та дали пояснення про обставини, які викладені у рішенні вище

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлений ОСОБА_1 позов не визнали та пояснили, що ОСОБА_2 була зареєстрована у спірному домоволодінні зі згоди позивача у справі ОСОБА_1 як член його сім*ї, а саме дружина. Їх син, відповідач у справі ОСОБА_3, був зареєстрованим у домоволодінні № 3 по вул. Репіна у м. Харкові попереднім його власником ОСОБА_4, від якого до ОСОБА_1 перейшло право власності на дане домоволодіння на підставі заповіту.

Представник 3-тьої особи служби у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, у звязку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, пояснення відповідачів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про неможливість задоволення позову і необхідність відмовити в ньому, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Оцінюючи докази, суд виходить з положень ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні встановлено, що домоволодіння № 3 по вул. Репіна у м. Харкові на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.09.2007 року на праві власності належить ОСОБА_1. ( а.с. 10)

Спірний будинок має житлову площу 37,5 кв. м., загальну 54,7 кв. м., складається з чотирьох кімнат, площею 9,2 кв. м., 15,2 кв. м., 7,3 кв. м. та 5,8 кв. м., що вбачається з технічного паспорту на будинок. (а.с. 7-9)

Як встановлено рішенням судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 17.10.2011 року, в спірному домоволодінні ОСОБА_1 зареєстрований 04.10.2007 року, його колишня дружина ОСОБА_2 та їх син ОСОБА_3 зареєстровані у спірному домоволодіння за згодою ОСОБА_1 як члени сім*ї відповідно ОСОБА_2 з 13.12.2007 року, а ОСОБА_5 з 17.01.2006 року. ( а.с.14-15 )

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України,обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачі у справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у домоволодінні по вул. Репіна,3 м. Харкова зареєстровані як члени сім*ї власника.

Згідно вимогам ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 діючого Житлового Кодексу України члени сім'ї власника житла, які мешкають разом з ним у належному йому житловому приміщенні, користуються житлом нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої згоди про порядок користування цим приміщенням.

Позивач не давав суду доказів стосовно того, що між ним, як власником домоволодіння, та членами його сім*ї існувала будь-яка угода щодо порядку користування спірним домоволодінням, а тому вони не позбавлені права користування ним нарівні з ОСОБА_1

У 2008 році шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, про що 03.09.2008 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу. ( а.с. 6)

Частиною 4 ст. 156 ЖК України передбачено, що припинення сімейних відносин із власником будинку (квартири) не позбавляє колишнього члена сім*ї власника житла права користування займаним житловим приміщенням.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 не зважаючи на те, що припинила шлюбні відносини з позивачем, має право на користування займаним нею жилим приміщенням, що належить на праві власності її колишньому чоловіку.

Позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням та висилити їх зі спірного домоволодіння.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом при його відсутності без поважних причин більш одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Відповідно до норм діючого Житлового кодексу України, правовими підставами для виселення члена сімї власника являються систематичне зруйнування або порча житлового приміщення, використання його не за призначенням, неможливість сумісного проживання з причини систематичного порушення правил проживання ст. 157, 116 ЖК України). Перелік підстав виселення є вичерпним і поширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений з житлового приміщення, яке займає, або обмежений у праві користування житловим приміщенням, інакше, як на підставах і у порядку, передбаченим законом.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги не ґрунтуються на законі, і не бачить правових підстав для їх задоволення.

Суд, дослідивши усі матеріали справи, приймаючи до уваги відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, не вважає їх законними, обґрунтованими, тобто такими, що підлягають задоволенню, і приходить до висновку про необхідність відмовити у позові.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 61 ч.3, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 29, 405 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 9, 116, 156, 157 ЖК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа служба у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області про визнання особи такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зняття з реєстрації та виселення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В. В. Труханович