Номер провадження № 22-ц/1590/5372/12
Головуючий у першій інстанції Турецький
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2012 м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Сватаненка В.І.

судді Артеменка І.А.

судді Суворова В.О.

за участю секретаря Лисенка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 5 травня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського міського голови, директора Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради Про усунення допущених порушень Закону України Про працю, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним відстороненням від роботи, -

ВСТАНОВИЛА:

05.08.2011 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Одеського міського голови, директора Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про усунення допущених порушень Закону України Про працю, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним відстороненням від роботи, по якому просила суд зобовязати Одеського міського голову усунути допущенні порушення Закону України Про працюшляхом винесення розпорядження про статус позивача з 01.01.2010 року як директора Комунальної установи Центр Милосердя імені Матері ОСОБА_2, на підставі якого внести запис до трудової книжки позивача; зобовязати Одеського міського голову видати розпорядження про виплату позивачу заробітної плати за час вимушеного прогулу з 01.01.2010 року до дня вступу в законну силу рішення суду; стягнути з Одеського міського голови моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

При цьому ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги наступним.

Розпорядженням ПРА ВК ОМР № 58 від 23.07.1999 року вона була призначена на посаду завідувача Центру Милосердя Приморського району м. Одеси.

Рішенням ОМР № 32 від 11.02.2009 року була створена Комунальна установа Центр Милосердя імені Матері ОСОБА_2 на базі Центру Милосердя Приморського району м. Одеси, у зв'язку з чим, 15.05.2009 року ОСОБА_1 написала заяву на ім'я Одеського міського голови про звільнення її з посади завідувача Центру Милосердя Приморського району м. Одеси в порядку переводу на посаду директора Комунальна установа Центр Милосердя імені Матері ОСОБА_2. Оскільки на той час дана установа не могла здійснювати свою діяльність, так як не можливо було ввести її у мережу Держказначейства, тому протягом 2009 року продовжував функціонувати Центр Милосердя Приморського району м. Одеси.

Розпорядженням Одеського міського голови від 24.07.2009 року, вона була звільнена з посади директора Комунальної установи Центр Милосердя імені Матері ОСОБА_3 залишена на посаді завідувача ЦМ Приморського району м. Одеси.

Рішенням Одеського міського голови № 1107 від 24.11.2009 року вона була призначена Головою ліквідаційної комісії Центру Милосердя Приморського району м. Одеси.

18.12.2009 року вона написала заяву на ім'я Одеського міського голови про звільнення з посади завідувача Центру Милосердя Приморського району м. Одеси в порядку переводу на посаду директора Комунальної установи Центр Милосердя імені Матері ОСОБА_2.

З 01.01.2010 року почала функціонувати Комунальна установа Центр Милосердя імені Матері ОСОБА_2, на посаду нового директора якої 18.01.2010 року було призначено ОСОБА_4

У суді першої інстанції під час розгляду справи позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, представники відповідачів заперечували проти позову та просили суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.03.2012 року в позовних вимогах ОСОБА_1 було відмовлено в повному обсязі.

16.03.2012 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду, за якою просить суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, вважаючи рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.03.2012 року незаконним, необґрунтованим, не справедливим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що Одеський міський голова, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 на посаду директора Комунальної установи Центр Милосердя імені Матері ОСОБА_2, був зобовязаний попередньо звільнити з вказаної посади її - ОСОБА_1

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 10 ч. 2 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яки вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що Комунальна установа Центр Милосердя імені Матері ОСОБА_5 створення 09.04.2009 року фактично почала свою діяльність з 01.01.2010 року. Розпорядженням Одеського міського голови директором установи з 18.05.2009 року, без попереднього звільнення з посади завідуючої Центру Милосердя Приморського району м.Одеси, була призначена позивач. Протягом 2009 року Комунальна установа Центр Милосердя імені Матері ОСОБА_3 функціонувала, а продовжував функціонувати Центр Милосердя Приморського району м.Одеси. На підставі заяви від 23.07.2009 року, розпорядженням міського голови від 24.07.2009 року позивач була звільнена з посади директора Комунальної установи Центр Милосердя імені Матері ОСОБА_2. Отже на даній посаді позивач фактично не працювала, а у послідуючому на посаду директора комунальної установи міський голова на підставі наданих документів призначив ОСОБА_6 Тому суд вважав, що трудові права позивача діями відповідачів не порушені, обставини позову необґрунтовані та не доведені.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується.

Судом було встановлено та матеріалами справи підтверджується, що розпорядженням Приморської рай адміністрації ВК Одеської міськради № 58 від 23.07.1999 року позивач була призначена на посаду завідувача Центру Милосердя Приморського району м. Одеси.

Рішенням Одеської міськради № 4168-У від 09.04.2009 року була створена Комунальна установа Центр Милосердя імені Матері ОСОБА_2 на базі Центру Милосердя Приморського району м. Одеси.

14.05.2009 року ОСОБА_1 написала заяву на ім'я Одеського міського голови про призначення її на посаду директора Комунальної установи Центр Милосердя імені Матері ОСОБА_2 та розпорядженням № 531 від 15.05.2009 року була призначена на дану посаду без звільнення з раніше займаної посади.

Оскільки на той час дана установа не могла здійснювати свою діяльність, так як не можливо було ввести її у мережу Держказначейства, тому протягом 2009 року продовжував функціонувати Центр Милосердя Приморського району м. Одеси.

Розпорядженням Одеського міського голови № 895 від 24.07.2009 року, позивач була звільнена з посади директора Комунальної установи Центр Милосердя імені Матері ОСОБА_2 за власним бажанням та залишена на посаді завідувача ЦМ Приморського району м. Одеси.

Рішенням Одеського міського голови № 1107 від 24.11.2009 року позивач була призначена Головою ліквідаційної комісії Центру Милосердя Приморського району м. Одеси.

18.12.2009 року позивач написала заяву на ім'я Одеського міського голови про звільнення з посади завідувача Центру Милосердя Приморського району м. Одеси в порядку переводу на посаду директора Комунальної установи Центр Милосердя імені Матері ОСОБА_2.

З 01.01.2010 року почала функціонувати Комунальна установа Центр Милосердя імені Матері ОСОБА_2. На посаду директора якої на підставі подання директора Департаменту праці та соціальної політики Одеської міськради 12.01.2010 року була призначена ОСОБА_4

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позивач, на час початку функціонування Комунальної установи Центр Милосердя імені Матері ОСОБА_2 з 1.01.2010 року обов*язки директора даної установи не виконувала. Ствердження позивачки, що вона у січні 2010 року фактично працювала на даній посаді не доведені належними доказами та безпідставні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у випадку з ОСОБА_1, відповідно до ст. 42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, саме міський голова наділений повноваженнями щодо прийняття та звільнення з посад керівників комунальних підприємств та установ. Однак в матеріалах справи відсутні відповідні докази прийняття розпоряджень щодо допущення позивача до виконання обов*язків директора комунальної установи у 2010 році.

Вищевказаний висновок суду грунтується на матеріалах справи та є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд в достатній мірі не визначився з характером спірних правовідносин, не сприяв сторонам в об*єктивному розгляді справи, невірно дав оцінку зібраним доказам, чим порушив норми матеріального і процесуального права, судовою колегією не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що судом були витребувані та досліджені письмові докази, надана належна правова оцінка.

Інших доводів, які б мали правове значення в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 на увагу не заслуговують та задоволенню не підлягають, підстави для ухвалення нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п.1, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 5 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області В.І. Сватаненко

ОСОБА_7

ОСОБА_8