АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/4749/12 Справа № 2/0427/440/2012 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Міхеєва В.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Гайдук В.І., Макарова М.О.

при секретарі Бондаренко В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2012 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2010 року ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» звернулося до суду з позовом до відповідача та просило стягнути з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором № 014/3181/152416/73 від 28 серпня 2008 року в сумі 16047 доларів США (1 долар США = 7,9588 грн.), де 10771,1 доларів США непогашена сума кредиту, 1365,17 доларів США несплачені проценти, 3910,73 доларів США нарахована пеня, що за курсом НБУ станом на 07 грудня 2010 року становить 127714,87 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2012 року позовні вимоги було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 101590,16 грн., судові витрати в сумі 1397,15 грн., а всього - 102 987,31 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, встановив, що 28 серпня 2008 року між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/3181/152416/73, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у сумі 21824 долара США строком на 84 місяці тобто, до 28 серпня 2015 року, а відповідач, у свою чергу, зобовязався здійснювати повернення кредитних коштів щомісячними платежами та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 13,8 % річних, відповідно до графіку (додаток до договору) (а.с.5-10).

Грошові кошти у сумі 21 824 долари США (що за курсом НБУ станом на 28 серпня 2008 року становило 105752,56 грн.) були надані відповідачу, що підтверджується заявою про надання готівки (а.с.11).

Відповідно до п.1.3 Кредитного договору відповідачем було сплачено комісію за надання кредиту в розмірі 567,42 долари США, що за курсом НБУ станом на 28 серпня 2008 року становило 2 747,51 грн.

У звязку з невиконанням позичальником зобовязань за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 30 липня 2010 року складала 13003,19 доларів США, з них: 10771,1 доларів США заборгованість за кредитом, 872,42 долари США заборгованість за відсотками, 1359,67 доларів США - пеня.

Про порушення умов кредитного договору та необхідність їх усунення позичальник письмово повідомлявся банком шляхом направлення письмової вимоги від 18 серпня 2010 року, яку згідно повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення ОСОБА_2 отримав 27 серпня 2010 року (а.с. 13).

3 урахуванням встановлених по справі обставин, положень ст.ст.526, 530, 1050 ЦК України та умов договору, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом та несплачених процентів є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, а в частині стягнення пені відповідно до вимог ст.551 ЦК України зменшив суму, що підлягає стягненню, до 5000 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставного нарахування позивачем заборгованості за кредитним договором та неврахування платежів, здійснених 10 вересня 2009 року страховою компанією в розмірі 51268,2 грн. та 17 грудня 2009 року в розмірі 55791,4 грн. від реалізації заставного автомобіля, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами цивільної справи.

Як убачається з розрахунку заборгованості станом на 07 грудня 2010 року відповідачем було погашено 11052,9 долари США, у тому числі позивачем були враховані і суми, що надійшли від страхової компанії та від реалізації автомобіля. Зазначені обставини підтверджуються також довідкою банку від 28 серпня 2012 року про розподіл сум, банківською випискою по рахунку, які досліджувалися колегією суддів у судовому засіданні.

Суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді