2-1660/11 26.03.2012 Справа № /802/54/2012 рік
Р І Ш Е ННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2011 рік м. Василівка

Василівський районний суд у складі:

головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретарі Васюковій М.О.

розглянувши цивільну справу за позовом:

ПАТ КБ «ПриватБанк»до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

В позовній заяві, яка була уточнена в ході судового розгляду справи, позивач вказує, що 07.02.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з : заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує.

Станом на 30.09.2011 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 17 740,56 грн., що складається з:

- заборгованості за кредитом 7038,13 грн.;

- заборгованості по процентам за користування кредитом - 9702,43 грн.;

- заборгованості по комісії за користування кредитом 1000 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також судові витрати в сумі 191,28 грн.

В судовому засіданні представник позивача в особі ОСОБА_2 підтримала уточнені позовні вимоги з підстав, викладених у позові та його уточненні, просить суд їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги частково, а саме, не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача заборгованості за кредитом в сумі 7038,13 грн., в іншій частині позову просить суд відмовити, посилаючись на той факт, що до подачі даного позову до суду йому не було відомо про інсуючу заборгованість, він вважав, що виконав всі свої зобовязання перед банком. Крім того, вважає, що в діях банку є вина, оскільки до листопада 2011 року його представники не зверталися до суду з даним позовом, що призвело до нарахування йому до сплати заборгованості по процентам та комісії.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав:

як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, 07.02.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (03/09), що підтверджується заявою позичальника, умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Универсальная GOLD», копії яких є у справі.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Таким чином, сторонами на законних підставах було укладено вищевказану кредитну угоду, яка є предметом спору.

Сторони зобов'язані дотримуватися умов укладеної угоди та виконувати взяті на себе зобов'язання у встановлений угодою строк (термін) її виконання, що передбачено ст.ст.562-530 ЦК України.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві зазначену суму, а відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, в результаті чого, станом на 30.09.2011 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 17 740,56 грн., що складається з:

- заборгованості за кредитом 7038,13 грн.;

- заборгованості по процентам за користування кредитом - 9702,43 грн.;

- заборгованості по комісії за користування кредитом 1000 грн.

Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості, який є у справі.

Крім того, сам відповідач не заперечує проти стягнення з нього заборгованості за кредитом в сумі 7038,13 грн., тим самим, визнаючи наявність існуючої заборгованості.

Таким чином, відповідач порушує умови укладеного кредитного договору, оскільки, відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що просрочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд вважає, що вина відповідача у тому, що виникла вищевказана заборгованість перед позивачем, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Строк дії карти закінчився у березні 2009 року, що передбачено заявою, яка є предметом даного спору, однак, до теперішнього часу відповідач не сплатив всі необхідні платежі, передбачені укладеною з позивачем угодою.

Той факт, що з часу закінчення строку дії карти до теперішьного часу позивач не звертався з даним позовом до суду, не позбавляє відповідача обовязку сплатити існуючу заборгованість.

Суд вважає безпідставними посилання відповідача в заперечення проти позову на той факт, що до подачі даного позову до суду йому не було відомо про існуючу заборгованість, оскільки, жодного доказу на підтвердження того факту, що він був позбавлений можливості звернутися до позивача за інформацією щодо укладеної між ними угоди, або щодо відмови позивача у наданні йому такої інформації, суду надано не було.

Обовязок відповідача сплатити зазначені суми передбачено, окрім зазначених законодавчих актів, також: заявою позичальника, умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Универсальная GOLD», копії яких є у справі.

Отже, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, укладеним 07.02.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк та ОСОБА_1 Леонідовичем- в сумі 17 740,56 грн.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд вважає необхідним частково стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 177,40 грн., згідно платіжного доручення, а не в сумі 191,28 грн., про що просить у позові позивач, яке є в матеріалах справи, оскільки, ним були уточнені позовні вимоги, у звязку з чим змінилася сума предмету пощзову з «19127,59 грн.»на «17 740,56 грн.», а тому, й сума судового збору, яка підлягає стягненню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.526,527,530, 551, 610-612, 614, 615, 617, 625, 626, 628, 629, 631, 638, 651, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57-60,88,208, 209,212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, укладеним 07.02.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк та ОСОБА_1 Леонідовичем- в сумі 17 740,56 грн., судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову в сумі 177,40 грн., а всього 17 917,96 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського

районного суду ОСОБА_3