Справа № 2-4782/2011p.
Справа № 0417/2-710/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 лютого 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Слюсар Л.П.

при секретарі Тимошевській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення суми боргу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві і в ході судового розгляду представник позивача посилалися на те, що 25 листопада 2010 року між сторонами був укладений договір позики, згідно з яким позивач того ж дня у повному обсязі передав відповідачці у борг грошові кошти в сумі 50000 грн. 00 коп. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки. За умовами договору ОСОБА_2 прийняла на себе зобовязання повернути отримані в борг грошові кошти в сумі 50000 грн. 00 коп. у повному обсязі до 25 травня 2011 року . У визначений договором строк та пізніше відповідачка взяте на себе зобовязання належним чином не виконала і борг не повернула та ухиляється від його виконання. Просили суд: стягнути із відповідачки борг за договором позики у сумі 50000 грн. 00 коп. та судові витрати по справі.

Відповідачка у судове засіданні не зявився. Відповідно до заяви від 04.01.2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованому в реєстрі за №6 просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала ( а.с.11)

Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 листопада 2010 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було укладено договір позики. За договором позики ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 50000 гривен, а ОСОБА_2 зобовязувалася повернути таку ж суму грошових коштів до 25 травня 2011 року . На підтвердження отримання коштів відповідачка надала розписку від 25.11.2010 року (а.с. 35).

У відповідності до ст. 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення суми боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню. З відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сума боргу у розмірі 50000 грн.

Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 500 грн. 00 коп.

Керуючись: ст. ст. 1049, 1050, ЦК України, ст. ст. 3,7,11,15, 15,57, 60, 61, 88, 169, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договорами позики в розмірі 50000 грн. 00 коп. та судові витрати по справі в розмірі 500 грн. 00 коп., а всього 50500 грн. 00 коп. ( Пятдесят тисяч пятсот грн.. 00 коп.)

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар