Справа № 2-4919/2011p.
Справа № 0417/2-781/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 квітня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.

при секретарі Тимошевській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2011 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача територіальної громади в особі Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на житловий будинок. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаючись на те, що в порядку спадкування за законом 03 вересня 1996 року вони успадкували майно покійного чоловіка та батька ОСОБА_3, померлого 20 листопада 1993 року, якому належало на праві власності 67/100 частин домоволодіння, що знаходяться у м. Дніпропетровську, вул.Бутова, №62 на земельній ділянці площею 2417 кв.м. і з того часу використовують домоволодіння за призначенням. При житті спадкодавця в домоволодінні було розпочато і закінчено будівництво літньої кухні під літерою Б-1, і рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 17 грудня 1993 року за №7221 був затверджений акт прийомки житлового будинку під літерою А-1 у домоволодінні №62 по вул. Бутовій в м. Дніпропетровську та літньої кухні під літерою Б-1 . У технічному паспорті виготовленому 12 вересня 2003 року КП ДМБТІ літня кухня під літерою Б-1 зазначена самочинним будівництвом, але такою житловою будівлею, що використовується за призначенням. Після смерті спадкодавця вони майже 18 років володіють домоволодінням і розташування закінченого будівництвом обєкту літньої кухні не суперечило і наразі не суперечить суспільним інтересам і не ущемляє права та інтереси будь кого з громадян, які проживають у суміжних домоволодіннях. Просили суд: визнати за ними, як добросовісними користувачами, право власності на самочинно збудовану літню кухню літ. Б-1у домоволодінні, що знаходиться у м. Дніпропетровську, вул. Бутова,62 допоміжною площею 14,4 кв.м., житловою площею 13,8 кв.м., загальною площею 28,2 кв.м.

В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити.

Представник позивача в судове засідання зявився. Позовні вимоги не визнав та просив суд в задоволені позову відмовити. Вказав, що виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради права позивачів не порушувалися. Просив суд в задоволені позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, представника позивачів, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 вересня 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №3-6953, спадкоємцями майна ОСОБА_3 померлого 20 листопада 1993 року є в рівних частках кожний: ОСОБА_1 - дружина, син ОСОБА_2. Спадкове майно складається з 67/100 частин домоволодіння, що знаходиться в м. Дніпропетровську, вул. Бутова, №62 на земельній ділянці площею 2417 кв.м. На земельній ділянці розташовано: А-1 жилий будинок саман, житловою площею 26,5 кв.м., Ж-1 жилий будинок шлакн. обклад. цеглою житловою площею 34,1 кв.м., Б,В літні кухні саман, кирп. шл. Бет., Г,Д,Е сараї цегл., З,Н,И,Л душеві, вбиральні цегл., М- погріб цегл., О- гараж метал, П,Р сарай, піт. яма дощ, бетон, №1-8,К, І,ІІ інші споруди ( а.с.10).

Відповідно до технічного паспорту на садибний ( індивідуальний житловий будинок) №62 по вул. Бутова в м. Дніпропетровську від 12.09.2003 року власниками домоволодіння є ОСОБА_1 розмір частки 67/200, ОСОБА_2 розмір частки 67/200 . Дані про самовільне будівництво літня кухня Б-1, використовується під житло ( а.с.11-15).

Позивачі та їх представник просили визнати за ними, як за добросовісними користувачами право власності на самочинно збудовану літню кухню літ. Б-1у домоволодінні, що знаходиться у м. Дніпропетровську, вул. Бутова,62 допоміжною площею 14,4 кв.м., житловою площею 13,8 кв.м., загальною площею 28,2 кв.м., з посиланням на те що Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 17 грудня 1993 року за №7221 був затверджений акт прийомки літньої кухні під літерою Б-1.

Однак як вбачається із матеріалів справи Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 17 грудня 1993 року за №7221 було затверджено акт прийомки житлового будинку під літерою А-1 у домоволодінні №62 по вул. Бутовій в м. Дніпропетровську та житлового будинку Ж-1 , а не літньої кухні під літерою Б-1 (а.с.9).

Згідно ст.376 ЦПК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника ( користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до положень ст.186,381 ЦК України розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, літні кухні, тощо є приналежністю головної речі ( будинку). У звязку з цим положення частини пятої статті 376 ЦК України не є підставою для визнання за власником такого житлового будинку самостійного права власності на самочинно побудовані господарсько-побутові будівлі й споруди, що були зведені після набуття ним права власності на будинок чи садибу.

Відповідно до пункту 9 Прикінцевих положень Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, який набрав чинності з 12 березня 2011 року, прийняття в експлуатацію збудованих до 31 грудня 2009 року індивідуальних ( садибних) житлових будинків, садови, дачних будинків, господарських ( присадибних) будівель і споруд , прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і заяви про прийняття в експлуатацію яких подаються до 31 грудня 2012 року, здійснюються безоплатно інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких обєктів за наявності документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий обєкт, протягом 30 днів з дня подачі заяви. Порядок прийняття в експлуатацію таких обєктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж визначається центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури.

На теперішній час порядок прийняття в експлуатацію таких обєктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж визначено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних ( садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських ( присадибних) будівель та споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж№91 від 24.06.2011 року.

Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, позовні вимоги позивачів не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись:Законом України Про регулювання містобудівної діяльності, ст.ст.15, 16, 328,346,365, 376 ЦК України , ст. 3,7, 11, 15 , 30, 60,88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Л.П. Слюсар