Справа №2-970/2012 рік
У Х В А Л А

04 травня 2012 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Мамчин П.І., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства ВТБ ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ВТБ ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2012 року ПАТ ВТБ ОСОБА_1 звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

12 квітня 2012 року ПАТ ВТБ ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові суми відповідачів, а також встановити їм тимчасове обмеження і заборонити виїзд за межі України до виконання ними своїх зобовязань перед банком.

Вважаю, що заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на майно та грошові суми відповідачів не відповідає вимогам ст..151 ЦПК України.

Так в заяві про забезпечення позову ВТБ ОСОБА_1 просить накласти арешт на майно та грошові кошти,

- які належать ОСОБА_2: на нерухоме майно по вул..Головній, 111/2А, по вул..Головній, 111/2, по вул..Головній, 111 (офісне приміщення), 1 ціла в м.Чернівці, на нерухоме майно по вул..Саксаганського, 121/47 в м. Київ, транспортний засіб Тойота Кемрі, сірого кольору, 2007 року випуску, держ. номер НОМЕР_1, рахунки в СЕббанк, Кредіагрікольбанк, ПАТ ВТБ ОСОБА_1, ЧОД ОСОБА_1 Аваль, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 Авальм.Київ, засновник ТОВ Євротур-центррахунки Укрсиббанк та Промінвестбанк, засновник Унітарне ПП Євротур-експресрахунки Енергобанк, ПАТ ВТБ Банкта ЧОД ОСОБА_1 Аваль,

- які належать ОСОБА_3: на нерухоме майно по вул..Червоноармійській, 95/15 в м.Чернівці, нерухоме майно повул.Кудряшова, 16/137 в м.Київ, транспортний засіб Опель-Комбо, білого кольору, 2003 року випуску, держ.номер СЕ 4085 АІ; рахунки в ПАТ ВТБ ОСОБА_1, ЧОД ОСОБА_1 Аваль, Дельта банк та ОСОБА_1 Авальв м.Київ, засновник ПП ВКФ Євроекспресрахунки в ЧОД ОСОБА_1 Авальта ОСОБА_1 Авальв м.Київ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Виходячи зі змісту цієї норми права позивачеві при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно потрібно було надати докази наявності безспірного права відповідачів на зазначене майно.

Оскільки позивач в заяві про забезпечення позову в частині накладення арешту не послався на докази, які б підтверджували безспірні права відповідачів на зазначене в заяві майно, то така заява не відповідає вимогам, встановленим в ч.2 ст.151 ЦПК України, зокрема, що в ній не зазначені інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст..151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Крім цього, в заяві про забезпечення позову позивач просив встановити тимчасове обмеження відповідачам у праві виїзду за межі України та заборонити виїзд за межі України до виконання відповідачами своїх зобовязань.

Вважаю, що в задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносинзаява про забезпечення позову у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, шляхом заборони виїзду відповідача за межі України не може бути задоволена, оскільки згідно з частиною першою статті 151 ЦПК суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (частина друга статті 152 ЦПК), оскільки відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених, зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України Про виконавче провадженнята статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

На підставі наведеного, керуючись ст..ст.151, 152, 153 ЦПК України, постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносинсуддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву Публічного акціонерного товариства ВТБ ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом публічного акціонерного товариства ВТБ ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові суми відповідачів повернути заявнику як таку, що не відповідає вимогам ч.2 ст.151 ЦПК України.

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства ВТБ ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом публічного акціонерного товариства ВТБ ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження відповідачам у праві виїзду за межі України та заборони виїзду за межі України до виконання відповідачами своїх зобовязань відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя