Броварський міськрайонний суд Київської області
м.Бровари Справа № 2-2763/11
провадження № 2/1007/100/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Білик Г.О.

при секретарях Рибальченко Л.М., Наумець І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, визнання права власності на ? частину земельної ділянки, ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності та позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_1 про визнання договору дійсним, визнання житлового будинку та земельної ділянки обєктом спільної сумісної власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, визнання права власності на ? частину земельної ділянки, ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності.

Свій позов обгрунтовує тим, що з серпня 2006 року по серпень 2010 року, він проживав однією сім'єю із ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, за адресою: АДРЕСА_1. Як стверджує ОСОБА_1 шлюб між сторонами зареєстровано не було, проте вони виконували один відносно одного всі обов'язки та права, як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет, в лютому 2008 року, сторони були повінчані в Свято - Нікольському храмі.

Як зазначає ОСОБА_1 в тексті позову, 27 листопада 2006 року сторони за рахунок спільних коштів придбали земельну ділянку, площею 0,0890 га, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Малинова, 8-а, на підтвердження чого уклали договір купівлі- продажу, покупцем за яким є ОСОБА_2, на підставі якого ОСОБА_2 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №945252 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. Як зазначає ОСОБА_1, виготовленням Державного акту займався він, діючи за виданим ОСОБА_2 дорученням від 10 серпня 2010 року, яким відповідач згідно з попереднім усним договором уповноважила його бути її представником в усіх без винятку підприємствах, установах, організаціях.

Після чого, як зазначає позивач, на придбаній сторонами земельні ділянці, він розпочав будівництво житлового будинку, загальною площею 122,5 кв.м., протягом 2006 - 2010 років сторони за спільні кошти та власні зусилля збудували одноповерховий будинок з господарськими будівлями за вищевказаною адресою, ОСОБА_1 брав найактивнішу участь у будівництві житлового будинку, вирішував усі питання пов'язані з оформленням документів, дозволів, придбанням будівельних матеріалів, запрошенням спеціалістів для консультацій по будівництву та майстрів, які виконували певні види робіт, також купував будматеріали в будівельних магазинах.У серпні 2010 року, сторони припинили відносини з ініціативи відповідача.

В звязку з чим, ОСОБА_1 стверджує, що вищевказані земельна ділянка та житловий будинок з надвірними будівлями набуті у період перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах, тому відповідно по положень ст. 74 СК України є їхньою спільною сумісною власністю та підлягає поділу порівну в рівних долях кожному, в звязку з чим і звернувся до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, пояснення надали аналогічні позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, пояснила, що сторони мали дружні відносини, згодом почали зустрічатись, але однією сімєю без реєстрації шлюбу не проживали, пояснила, що ОСОБА_1 за її дорученням та кошти ОСОБА_3, надані за договором про спільну діяльність, організовував придбання будівельних матеріалів та виконання будівельних робіт по будівництву спірного житлового будинку, особисто виконував оздоблювальні будівельні роботи в будинку, за що ОСОБА_2 з ним розраховувалась коштами за домовленістю.

Третя особа - ОСОБА_3 позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити, пояснив, що його донька ОСОБА_2 та ОСОБА_1 деякий час зустрічались, але разом не проживали.

Допитаний в судовому засіданні на стороні позивача свідок ОСОБА_5, який працював разом зі сторонами, підтвердив суду факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сімєю за адресою АДРЕСА_1 в період з кінця 2006 року до кінця літа 2010 року, пояснив, що неодноразово бував в них в гостях, та приймав їх як подружню пару в себе вдома, сторони запрошували свідка на святкування з нагоди їхнього вінчання, але ОСОБА_5 в силу сімейних обставин присутній не був.

Свідок на стороні позивача ОСОБА_6, допитана в судовому засіданні 10 жовтня 2012 року суду пояснила, що вона є продавцем земельної ділянки, загальною площею 0,1780 га, за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Малинова, 8-а, засвідчила, що її племінник познайомив її з ОСОБА_1, який хотів придбати в неї ? частинку вказаної земельної ділянки, після перемовин оформленням всіх документів за договором купівлі- продажу ? частини земельної ділянки займався ОСОБА_1, він же і розраховувався грошовим коштами зі свідком, але договір купівлі - продажу був оформлений на його дружину ОСОБА_2 Після укладання угоди свідок неодноразово бачила ОСОБА_1 на земельній ділянці під час будівництва будинку, а одного разу він приїжджав до неї додому пояснив, що збирається будувати будинок на придбаній земельній ділянці та прохав порадити знайомих будівельників.

Свідок ОСОБА_7, який проживає по сусідству з будинком по вул. Малинова, 8-а в с.Гоголів Броварського району Київської області, пояснив, що будівництвом будинку займався виключно ОСОБА_1, починаючи з весни 2007 року, оскільки сторони мають гарні відносини, на прохання ОСОБА_1, свідок допомагав йому привозити пісок, щебінь, цемент та інші будівельні матеріали для будівництва спірного будинку.

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_1 про визнання договору про спільну діяльність від 02 листопада 2006 року дійсним, визнання житлового будинку та земельної ділянки за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Малинова, 8-а - обєктом спільної сумісної власності.

Свій позов обґрунтовує тим, що 02 листопада 2006 року сторони уклали угоду в усній формі про спільну діяльність, предметом якої є будівництво за узгодженим проектом, з метою продажу для отримання прибутку, житлового будинку у с. Гоголів Броварського району Київської області, за якою позивач зобов'язався надати грошові кошти, необхідні для придбання: земельної ділянки під житлове будівництво, інструментів, обладнання, будівельних матеріалів, оплату транспортних та будівельних послуг третіх осіб, необхідних для зведення і оздоблення будинку, проведення у ньому комунікацій, а також створення системи опалення, а відповідач зобов'язалась на надані позивачем кошти: придбати та офіційно оформити право власності на земельну ділянку у зазначеній місцевості на своє ім'я, самостійно, або за участю третіх осіб придбавати та замовляти всі необхідні для будівництва матеріали та послуги, а також на власні грошові кошти придбати решту матеріалів та замовити решту послуг необхідних для проведення оздоблюваних робіт та введення будинку в експлуатацію; оформити всі необхідні документи на підтвердження права власності на будинок на своє ім'я, в спільних інтересах вчинити всі дії та правочини, необхідні для продажу будинку за його ринковою вартістю на час укладання договору купівлі-продажу, але не пізніше 01 червня 2011 року. На підтвердження передачі коштів позивач ОСОБА_3 надав суду відповідні боргові розписки.

Як стверджує ОСОБА_3 за цим договором грошові кошти отримані в результаті продажу будинку мають буди розподілені наступним чином: позивач та відповідач вертають собі всі фактичні витрати, які вони понесли за умовами цього договору, а решта коштів має бути розділена між ними порівну. Починаючи з 02 листопада 2006 року на виконання договору позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 25 000 грн. 00 коп., 70 000 грн. 00 коп., 20 000 грн. 00 коп., 30 000 грн. 00 коп., що доводиться розписками, але станом на 1 червня 2011 року відповідач не виконала всіх зобов'язань за цим договором: не завершила внутрішні роботи, не змонтувала систему опалення, підлогу, не вчинила дій та правочинів необхідних для продажу будинку.

Позивач вважає, що земельна ділянка і будинок є об'єктами спільної сумісної власності згідно з ч.1 ст.1134 ЦК України, тому і звернувся до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, пояснення надав аналогічні позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити, пояснила, що між сторонами дійсно був укладений договір про спільну діяльність, на виконання якого за рахунок наданих позивачем коштів в період з листопада 2006 року по грудень 2009 року ОСОБА_2 було придбано спірну земельну ділянку та зведено на цій земельній ділянці одноповерховий житловий будинок, площею 122,5 кв.м. та господарські споруди. Представник відповідача ОСОБА_8 підтримав позицію ОСОБА_2 та не заперечував щодо задоволення позову.

Третя особа - ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали та заперечували щодо його задоволення.

Суд вислухавши сторін за обома позовами, представника ОСОБА_4, представника ОСОБА_8, свідків, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню, а позов ОСОБА_3 необґрунтованим, в задоволенні якого слід відмовити з наступних підстав.

В ході розгляду справи судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з серпня 2006 року по серпень 2010 року дійсно проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено свідченнями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_5, який був їх сусідом за цією адресою, сторони, як подружня пара, неодноразово бували в нього в гостях, запрошували свідка на святкування з нагоди їх вінчання.

Доказом факту спільного проживання сторін однією сімєю є сімейний фотоархів, а саме світлини ( а.с.40-55), що також доводиться свідоцтвом про вінчання сторін 10 лютого 2008 року в храмі ОСОБА_9 Чудотворця. Крім того в судовому засіданні оглянуто оригінал розлучного листа № 91 від 10 лютого 2011 року Української православної церкви Київської митрополії, відповідно якого розвінчані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі поданого прохання.

Як вбачається з матеріалів справи 27 листопада 2006 року між ОСОБА_6 з однієї сторони, як продавцем, та ОСОБА_2 і ОСОБА_10, як покупцями, укладено договір купівлі- продажу земельної ділянки, загальною площею 0,1780 га за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Малинова, 8-а, згідно якого покупці придбали по ? її частині, тобто по 0,0890 га кожному, договір посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_11, зареєстрований в реєстрі за №8155.

Як встановлено судом в ході розгляду справи пошуком земельної ділянки, оформленням документів для придбання згаданої земельної ділянки займався ОСОБА_1, він же і розраховувався грошовими коштами з продавцем земельної ділянки ОСОБА_6, що підтверджується поясненнями останньої, допитаної в якості свідка в судовому засіданні, яка також підтвердила, що після укладення правочину він приїжджав до неї додому, пояснив, що збирається будувати будинок на придбаній земельній ділянці та прохав порадити знайомих будівельників, після чого свідок неодноразово бачила ОСОБА_1 зайнятого будівництвом будинку на спірній земельній ділянці.

В судовому засіданні сама ОСОБА_2 не заперечувала що ОСОБА_1 виконував всі внутрішні будівельні роботи в спірному будинку, але стверджувала, що оплачувала йому виконання всіх робіт та витрат на будівельні матеріали, проте будь-яких належних доказів цього відповідач суду не надала, тому суд вважає, що саме за особисті кошти ОСОБА_1 придбавав будівельні матеріали та проводив будівельні роботи. Доказами цього є договір №197 від 28.07.2008 року, квитанції, (від 23.07.2008 року, від 03.10.2008 року, від 02.08.2010 року, від 05.08.2010 року), видаткові накладні (від 06.08.2008 року), товарні чеки (від 03.02.2008 року, від 02.06.2010 року), рахунки-фактури (від 22.07.2008 року, від 03.07.2009 року), а.с.15-24. Вказане, а також те, що ОСОБА_1 доставляв будівельні матеріали та безпосередньо займався виконанням будівельних робіт підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_7, що проживає по сусідству з будинком по вул. Малинова, 8-а в с.Гоголів Броварського району Київської області, який на прохання ОСОБА_1 неодноразово допомагав йому по будівництву. Жодного разу на будівництві будинку свідок не бачив ОСОБА_3 чи ОСОБА_2

Судом встановлено, що в серпні 2010 року відносини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинились за ініціативою останньої, сторони стали проживати окремо.

Право власності на спірний житловий будинок з надвірними будівлями оформлено на імя ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності серії САВ №697202 від 21 березня 2011 року.

Згідно зі статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Стаття 60 СК України ( глава 8) передбачає, що, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині й чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З огляду на вищевикладене, судом достовірно встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сімєю без реєстрації шлюбу в період з серпня 2006 року по серпень 2010 року, не перебування жодним з них в будь-якому іншому шлюбі, в цей період. Перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах сторонами за спільні кошти було придбано спірну земельну ділянку та збудовано на ній житловий будинок з надвірними будівлями, а отже спірне майно є спільним сумісним майном подружжя, а тому підлягає поділу між сторонами в рівних частинах.

З огляду на що, задоволенню підлягає вимога про визнання недійсним свідоцтва про право власності серії САВ №697202 від 21 березня 2011 року, що видане на ім'я ОСОБА_2, в частині ? частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Малинова, 8-а, право власності на яку визнано за ОСОБА_1

Відповідно до частини 1 статті 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом, при цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі висновку судової будівельно - технічної експертизи № 852/7041/7042/12-43 від 19 червня 2012 року, враховуючи інтереси обох сторін, суд прийшов висновку провести поділ спірного нерухомого майна в натурі відповідно варіанту № 1, запропонованого експертом.

При розгляді справи за позовом ОСОБА_3 судом встановлені наступні обставини.

Первісна позовна заява ОСОБА_3 ґрунтується на тому, що 02 листопада 2006 року між сторонами в усній формі укладено угоду про спільну діяльність предметом якої є будівництво за узгодженим проектом, з метою продажу для отримання прибутку, житлового будинку у с. Гоголів Броварського району Київської області.

В судовому засіданні 30 листопада 2011 року ОСОБА_3 надав до суду вже письмовий договір від 19 листопада 2006 року, що укладений на підставі усної домовленості від 02 листопада 2006 року, згідно якого вбачається, що сторони домовились про спільну сумісну діяльність щодо придбання земельної ділянки та зведення на ній житлового будинку для подальшого їх продажу з метою одержання прибутку, але про придбання якої саме земельної ділянки, її адреси, площі, якого цільового призначення, за яку вартість, у вказаному договорі сторонами не визначено, як і те, який саме будинок планується збудувати сторонами на даній земельній ділянці.

На підтвердження передання ОСОБА_3 відповідачу коштів на виконання договору про спільну діяльність суду надані боргові розписки про передання грошових коштів.

Суд дає належну оцінку наданим письмовим доказам, при цьому звертаючи увагу на те, що відповідно розписки від 02 листопада 2006 року ( а.с.26) ОСОБА_2 отримано від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 25 000 грн. на придбання земельної ділянки в с. Гоголів Броварського району Київської області, але не зазначено, чітку адресу земельної ділянки, її площу та конфігурацію.

Згідно розписок ( а.с.25, 27,28) ОСОБА_2 відповідно до умов договору про спільну діяльність отримала від ОСОБА_3 грошові кошти 70 000 грн., 30 000 грн., 20 000 грн.

Проте, як вже зазначалось раніше, належних та допустимих доказів того, що вищезазначені грошові кошти ОСОБА_2 використовувала саме на придбання спірної земельної ділянки та будівництво спірного будинку, в тому числі передавала ОСОБА_1 на придбання будівельних матеріалів, оплату виконання будівельних робіт та повернення понесених ОСОБА_1 витрат до суду надано не було.

Відповідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.4 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно умов договору про спільну діяльність, які погоджені сторонами, вказаний правочин підлягає нотаріальному посвідченню. Проте як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом в ході розгляду даний правочин нотаріально посвідчений не був. Таким чином суд приходить висновку, що сторонами не дотримана істотна умова - нотаріальне посвідчення договору, про яку вони домовились при підписанні договору.

В ході розгляду справи відповідач ОСОБА_2 визнала позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі, подавши відповідну заяву, однак судом встановлено, що таке визнання позову порушує права та інтереси ОСОБА_1, тому суд відповідною протокольною ухвалою від 22 грудня 2011 року відмовив в прийнятті заяви ОСОБА_2 про визнання позову та вирішив продовжити судовий розгляд по справі, в ході якого знайшли підтвердження позовні вимоги ОСОБА_1 та встановлено необґрунтованість і недоведеність позову ОСОБА_3

Позивачем ОСОБА_3 до суду надані довідки про його доходи (пенсію, заробітну плату), однак в ході розгляду справи ОСОБА_3 не надав суду доказів того, що саме за кошти отримані ним в рахунок пенсії та заробітної плати, було придбано спірну земельну ділянку, за ці ж кошти здійснено будівництво спірного житлового будинку з надвірними будівлями.

А також сторонами не дотримані істотні умови договору про спільну діяльність, а саме строк та термін його виконання, оскільки в тексті договору не зазначено на який строк укладається договір та в який термін Сторона-2 зобовязується виконати взяті на себе зобовязання, в той час як в тексті позовної заяви ОСОБА_3 стверджує, що умови договору повинні бути виконані відповідачем не пізніше 01 червня 2011 року, але в ході розгляду справи вказана обставина належним чином підтверджена ні позивачем, ні відповідачем не була.

Крім того позовні вимоги ОСОБА_3 в частині того, що спірний будинок не добудований в строки встановлені договором та не проведені всі будівельні роботи спростовуються свідоцтвом про право власності на будинок з навідними будівлями серії САВ №697202, що видане на імя ОСОБА_2 ще 21 березня 2011 року, в той час як позовну заяву подано до суду лише 14 липня 2011 року.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті підстави, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Вимога ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 витрат на проведення судової будівельно- технічної експертизи в сумі 5 625 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією № 27 від 14 лютого 2012 року підлягає задоволенню відповідно п.4 ч.3 ст. 79 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, ст. 60, 63, ч.1 ст. 69, ч.1 ст. 70 71, 74 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 213 215 Цивільно- процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, визнання права власності на ? частину земельної ділянки, ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності, - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу у період з серпня 2006 року по серпень 2010 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку А-1, загальною площею 122,5 кв.м. з надвірними будівлями за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Малинова, 8-а.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею, розміром 0,0890 га, за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Малинова, 8-а.

Виділити в натурі ОСОБА_1 частину житлового будинку та надвірних будівель в розмірі ? його частини від загальної площі 122,5 кв.м., відповідно варіанту

№ 1 Додаток № 2 висновку судової будівельно- технічної експертизи, а саме частину приміщення 1-1, площею 3,1 кв.м., частину приміщення 1-2, площею 5,6 кв.м., приміщення 1-7 площею 11,6 кв.м., приміщення 1-8 площею 13,1 кв.м., приміщення 1-9, площею 8,7 кв.м., приміщення 1-10, площею 13,1 кв.м., приміщення 1-11, площею 2,3 кв.м, приміщення 1-12, площею 2,9 кв.м., ? частину ганку та колодязь К.

Виділити ОСОБА_2 частину житлового будинку та надвірних будівель в розмірі ? його частини від загальної площі 122,5 кв.м., відповідно варіанту № 1 Додаток № 2 висновку судової будівельно- технічної експертизи, а саме частину приміщення 1-1, площею 2,20 кв.м., частину приміщення 1-2, площею 5,50 кв.м., приміщення 1-3, площею 4,1 кв.м., приміщення 1-4 площею 33,8 кв.м., приміщення 1-5, площею 5,0 кв.м., приміщення 1-6 площею 11,5 кв.м., ? частину ганку та сарай Б, вбиральня В.

Виділити в натурі ОСОБА_1 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0890 га за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Малинова, 8-а відповідно варіанту № 1 Додаток № 5 висновку судової будівельно- технічної експертизи.

Виділити в натурі ОСОБА_2 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0890 га за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Малинова, 8-а. відповідно варіанту № 1 Додаток № 5 висновку судової будівельно- технічної експертизи.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право власності серії САВ №697202 від 21 березня 2011 року, видане на ім'я ОСОБА_2, в частині ? частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Малинова, 8-а, право власності на яку визнано за ОСОБА_1: приміщення 1-1, площею 3,1 кв.м., частину приміщення 1-2, площею 5,6 кв.м., приміщення 1-7 площею 11,6 кв.м., приміщення 1-8 площею 13,1 кв.м., приміщення 1-9, площею 8,7 кв.м., приміщення 1-10, площею 13,1 кв.м., приміщення 1-11, площею 2,3 кв.м, приміщення 1-12, площею 2,9 кв.м., ? частину ганку, та колодязь К.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий з бір в сумі 1 700 ( одна тисяча сімсот) грн. 00 коп, витрати на проведення судової будівельно- технічної експертизи в сумі 5 625 ( пять тисяч шістсот двадцять пять) грн. 60 коп.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_1 про визнання договору про спільну діяльність від 02 листопада 2006 року, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дійсним, визнання житлового будинку та земельної ділянки за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Малинова, 8-а -обєктом спільної сумісної власності, - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г. О. Білик