Справа № 2о-128/2011p.
Справа № 0417/2-о-23/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 червня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді - Слюсар Л.П.

при секретарі - Щіголєвій Л.І.

розглянувши у відкритомусудовомузасіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільнусправу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа, територіальна громада в особі виконкому Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про встановлення факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем. В своїй заяві заявниця посилалася на те, що з 01 червня 2001 року по 15 березня 2002 року вона перебувала в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. 15 березня 2002 року між ними був зареєстрований шлюб. Від сумісного життя спільних дітей не було. У її чоловіка ОСОБА_2 від першого шлюбу був син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. 31 травня 2001 року ОСОБА_2 разом зі своїм сином ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу придбали однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 за кошти виручені від продажу їх трикімнатної квартири №43 в б. 28 по вул. Косіора в м. Дніпропетровську. Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності в рівних частках. В цій квартирі постійно проживали: вона ОСОБА_1, ОСОБА_2 її чоловік, та ОСОБА_3, але зареєстрований був лише ОСОБА_2 її чоловік. 05 січня 2009 року помер ОСОБА_3 син її чоловіка. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцем першої черги після його смерті був його батько ОСОБА_2, інших спадкоємців першої черги не було. ОСОБА_2 після смерті свого ситна ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав з спадкодавцем в квартирі АДРЕСА_2. 11 серпня 2011 року ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_3, вкладів та іншого майна. Вона є спадкоємицею за заповітом, оскільки вона не була зареєстрована в спірній квартирі, то 30.08.2011 року нею було подано заяву до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 як спадкоємця з ОСОБА_3, як спадкодавцем їй необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 11.08.2011 року. Просила суд встановити факт постійного спільного проживання спадкоємця ОСОБА_2, померлого 11.08.2011 року з спадкодавцем ОСОБА_3, померлим 05.01.2009 року, на час смерті останнього в квартирі АДРЕСА_4.

У судовому засіданні заявниця та її представник доводи заяви підтримала у повному обсязі та просили суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи територіальної громади в особі виконкому Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради в судове засідання зявився. Просив суд ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства.

Свідок ОСОБА_4 сусідка, розповіла про те, що в однокімнатній квартирі проживала заявниця її чоловік та син п чоловіка.

Свідок ОСОБА_5, сусідка, розповіла про те, що заявниця з 2001 року проживала разом з чоловіком і його сином в квартирі АДРЕСА_5.

Свідок ОСОБА_6 сусідка, вказала, що з 2001 року в заявниця проживала з чоловіком і разом з ними проживав син.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, вивчивши матеріали справи вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.03.2002 року ( а.с.11). У ОСОБА_7 був син ОСОБА_3 ( а.с.12). Згідно до договору купівлі продажу від 31 травня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, зареєстрованому в реєстрі за №2-2184 ОСОБА_2, ОСОБА_3 купили квартиру АДРЕСА_6. Право власності зареєстровано в КП ДМБТІ ( а.с.19)

ОСОБА_3 помер 05 січня 2009 року ( а.с.14). Після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина в ? частки квартири, яка розташована в АДРЕСА_7.

Відповідно до листа Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 30.12.2011 року за №2172/01-16 після смерті ОСОБА_3, померлого 05.01.2009 року спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось ( а.с.57).

ОСОБА_2 помер 11 серпня 2011 року ( а.с.15).

Згідно до заповіту від 17 лютого 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрованого а реєстрі за № 78, ОСОБА_2, на випадок своєї смерті заповідав все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право ОСОБА_1 ( а.с.18).

Відповідно до довідки КЖЕП №26 від 01.02.2011 року за №418 ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3 прописаний за адресою: АДРЕСА_8 ( а.с.16).

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №749/2011 заведеної після смерті ОСОБА_2, померлого 11 серпня 2011 року з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 ( а.с.71).

Заявниця просить суд встановити факт спільного проживання спадкоємця ОСОБА_2, померлого 11.08.2011 року з спадкодавцем ОСОБА_3, померлим 05.01.2009 року, на час смерті останнього в квартирі АДРЕСА_4, оскільки це їй необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 11.08.2011 року.

Таким чином, оскільки заявниця просить суд встановити факт спільного проживання фізичних осіб, які померли, та які не мають цивільної правоздатності, заявницею в своїх інтересах вимоги не заявлялись, то оцінюючи докази по справі суд не вбачає законних підстав для задоволення заяви .

Керуючись : Постановою Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року №7, ст.ст. 1261, 1264, ЦК України ст. ст.3,7, 11, 15,31,61, 256, 257,258 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Л.П.Слюсар