Справа № 2-3647/11
Провадження № 2/1007/282/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарях Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним, оспорювання батьківства та виключення відповідного запису

в с т а н о в и в:

У жовтні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 16.11.2010 року у відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 805, після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище «Яковенко», стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Київ, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 30 % всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.10.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, допустити рішення суду до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць, стягнути із відповідача на користь держави судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що від спільного подружнього життя у них відповідачем 21.06.2011 року народилася дочка ОСОБА_3. З моменту народження останньої відповідач не цікавиться їх життям, не виявляє турботи та піклування, зловживає алкоголем та проявляє подружнє невірність. За таких обставин, що виникли в їх сімї вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Подальше сімейне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Впродовж тривалого часу відповідач добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання їх малолітньої дитини, хоча відповідно до вимог сімейного законодавства зобовязаний це робити. З підстав розірвання шлюбу та стягнення аліментів змушена звернутися до суду.

Не погоджуючись із заявленими вимогами про розірвання шлюбу та стягнення аліментів відповідач ОСОБА_2 подав зустрічний позов про визнання шлюбу недійсним, оспорювання батьківства та виключення відповідно запису.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог посилається на те, після реєстрації шлюбу із ОСОБА_1 вони прожили спільно лише чотири місяці з 16.11.2010 року по 28.03.2011 року, спільного господарства не вели, оскільки він має ненормований режим роботи та перебуває на робочому місці безперервно зранку до вечора.

28.03.2011 року ОСОБА_1, будучи вагітною, в односторонньому порядку на свій розсуд без попередження та у його відсутність забрала усі свої особисті речі та переїхала проживати до своїх батьків в с. Зазимє, вул. Новоселиця, 21. Будь-які відносини з ним припинила, про народження та реєстрацію дитини він дізнався пізніше.

Далі зазначив, що шлюб між ним та ОСОБА_1 укладений під тиском його матері, так як наміру створювати сімю він не мав, не відчував до позивачки любові та поваги. До реєстрації шлюбу про вагітність позивач його не повідомляла. Вважає, що остання зареєструвала шлюб з корисливих мотивів для подальшого отримання аліментів.

Враховуючи ту обставину, що позивач весь час вела вільний спосіб життя, завагітніла до шлюбу, без будь-яких підстав самовільно припинила з ним відносини та пішла проживати окремо, у нього виникають сумніви щодо біологічного батьківства та походження дитини.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не визнала зустрічних позовних вимог. Пояснила, що з березня 2011 року вона не підтримує подружніх стосунків із відповідачем та не проживає з ним. Після народження дитини відповідач не цікавиться дочкою, не надає їй матеріальної допомоги, взагалі ігнорує. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав, підтримав зустрічні позовні вимоги, пояснив, що позивачка завагітніла до моменту реєстрації шлюбу між сторонами, спільно із відповідачем проживала до 28.03.2011 року, після залишила його та пішла проживати до своїх батьків.

Уточнив, що відповідач має сумніви щодо його біологічного батьківства та походження дитини, так як позивач не повідомила йому, що вагітна, відмовляється від спілкування з ним.

Вислухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом встановлено, що 16.11.2010 року у відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 805 зареєстровано шлюб між сторонами.

Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьком в свідоцтві про народження малолітньої дитини вказаний відповідача по даній справі.

З матеріалів справи судом встановлено, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків, ні одна із сторін фактично не бажає зберегти сім»ю, наміру до примирення не заявили.

На даний час між сторонами існує глибокий конфлікт, збереження сімї суперечить інтересам кожного із сторін та малолітньої дитини.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що шлюб сторін остаточно розпався і його слід припинити.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів суд приходить до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України згідно з якими батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до довідки за № 1165 від 17.10.2011 року, виданої виконавчим комітетом Зазимської сільської ради Броварського району Київської області позивачка ОСОБА_1 спільно зі своєю малолітньою дочкою значиться зареєстрованою та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вирішуючи питання про розмір аліментів суд приходить до вимог ст. 182 СК України відповідно до якої, суд повинен врахувати матеріальний стан платника аліментів та стан його здоровя.

При винесенні даного рішення судом враховується, що розмір прожиткового мінімуму встановленого для дитини віком від 1 до 6 років, визначений ЗУ «Про Державний бюджет на 2012 рік», розмір доходу, які отримують сторони по даній справі.

Так, згідно із довідкою про доходи за № 19/д від 17.10.2011 року, виданої ТОВ «Кволіті Сервіс» заробітна плата ОСОБА_2 за період з квітня по вересень 2011 року становить 69302,98 грн.

Згідно з довідкою № 61 від 13.10.2011 року позивач ОСОБА_1 з квітня по вересень 2011 року отримала дохід в розмірі 116,62 грн.

Оцінюючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів є доведеними і такими, що підлягають частковому задоволенню в розмірі ? частини всіх видів доходу відповідача, з урахуванням спільного обовязку батьків утримувати своїх дітей, перебування позивачки у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також тих обставин, що відповідач працездатний за віком та станом здоров»я, має змогу працювати та отримувати доходи, будь-яких обмежень останній не має. При цьому суд визначає аліменти в розмірі частки від заробітку, так як стягнення аліментів у відсотковому відношенні від розміру доходу діючим законодавством не передбачено.

Вирішуючи питання по суті заявленого зустрічного позову про визнання шлюбу недійсними та оспорювання батьківства, суд приходить до висновку, про відмову в його задоволенні, так як він є необґрунтованим та недоведеним в розумінні статті 60 ЦПК України. Фактично посилання відповідача на недійсність шлюбу та оспорювання батьківства ґрунтуються на його субєктивних припущеннях, які жодним чином не мотивовані. Вимоги про визнання шлюбу недійсними та оспорювання батьківства, заявлені лише після предявлення основного позову про розірвання шлюбу та стягнення аліментів При цьому розцінюються судом як намір відповідача уникнути обовязку щодо матеріального утримання малолітньої дитини. При розгляді даної справи по суті будь-яких обставин, які б свідчили про недійсність шлюбу та порушення вимог передбачених ст. ст. 22,24-26 СК України встановлено не було.

З метою зясування наявності між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 Дарєю кровного споріднення як між батьком та дочкою, обєктивного розгляду даної справи по суті судом призначалася судово-медична експертиза.

Так, з висновку експерта Київського міського бюро судово-медичних експертиз за № 13 від 16.03.2012 року вбачається, що при проведенні молекулярно-генетичного дослідження вірогідності підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_3 складає величину не менше 99,999999%, таким чином біологічне батьківство ОСОБА_2 по відношенню до його ОСОБА_5 практично доведене.

Аналізуючи вказаний висновок експерта, суд приймає його за основу як належний та допустимий доказ батьківства відповідача по відношенню до його малолітньої дочки вірогідність якого складає величину не менше 99,999999 %, а також з урахуванням того, що викладені в ньому обставини підтверджені матеріалами справи та зібраними доказами, будь-яких розбіжностей не містять. Підстав для недовіри обставинам викладеним у висновку суд не вбачає, останній є чітким, зрозумілим та повним.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхилено частини вимог. З цих підстав стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110-112, 130, 136, 180, 182 СК України, ст.ст. 10, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

основний позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 16 листопада 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 805 - розірвати.

Малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з матір»ю.

Після розірвання шлюбу присвоїти ОСОБА_1 дошлюбне прізвище Яковенко.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Київ, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, працює водієм першої категорії у ТОВ «Кволиті Сервіс» м. Київ, вул. Мечникова, 2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.10.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 214,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним, оспорювання батьківства та виключення відповідного запису відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н. П. Маценко