Справа № 2-4104/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2012 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

Головуючого, судді : ВОДОПЯНОВА С. М.,

при секретарі : Комарчук С.М.

розглянувши за участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відповідача - Приватного підприємства «Безпека-комплекс»міста ОСОБА_3 ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5 с обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет»- ОСОБА_6, третьої особи ОСОБА_7 у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовом;

ОСОБА_1, до Приватного підприємства «Безпека-комплекс»міста ОСОБА_3, ОСОБА_5 с обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет», треті особи ОСОБА_7, Дочірнє підприємство «Крок-1», Міністерство внутрішніх справ України, про стягнення моральної шкоди, спричиненої злочином,-

В С Т А Н О В И В ;

До Жовтневого районного суду міста ОСОБА_3 звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до Приватного підприємства «Безпека-комплекс»міста ОСОБА_3, ОСОБА_5 с обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет», треті особи ОСОБА_7, Дочірнє підприємство «Крок-1», Міністерство внутрішніх справ України, про стягнення моральної шкоди, спричиненої злочином.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 суду зазначив, що 06 січня 2010 року близько 17 годин в приміщенні магазину «АТБ-МАРКЕТ», розташованому на 4 мікрорайоні Зарічному в місті ОСОБА_3, він був затриманий охоронцями даного магазину, та звинувачений ними в крадіжці пляшки 0,5 літри горілки «Наша марка», після цього супроводжений для дачі пояснень до підсобного приміщення цього магазину.

Незабаром, як з'ясувалося за викликом охоронців АТБ, через натискання тривожної кнопки, з'явились двоє охоронців зі складу автопатруля дочірнього підприємства «Крок-1». Далі один з них, а саме - ОСОБА_7 (який за матеріалами слідства, нібито є водієм-охоронцем приватного підприємства «Безпека-комплекс», яке нібито за угодою з дочірнім підприємством «Крок-1»здійснює сумісну діяльність по наданню охоронних послуг) почав з'ясовувати у нього обставини справи, в ході чого втратив психічну рівновагу та почав наносити йому удари в різні частини тіла, після того як він взяв себе в руки, іншими охоронцями була з'ясована правота його доводів. Після дзвінка до його знайомої ОСОБА_8, та перевірки записів відеокамери спостереження, охоронці АТБ його відпустили.

Вечором того ж дня, через нанесені ОСОБА_7 йому тілесні ушкодження він почував себе дуже погано. Його стан був жахливий, він був блідий, погано пересувався. Почувши що сталося, та дивлячись на його стан, його знайома ОСОБА_8 зробила йому укол внутрим'язово «Нош-па»після чого викликала наряд міліції та швидку медичну допомогу.

07 січня 2010 року стан його здоров'я погіршився. Він не в змозі був рухатися, пролежав у ліжку цілий день. А 08 січня 2010 року біля 08 години ранку батьки викликали швидку допомогу, через те, що він не зміг самостійно піднятися з ліжка. Лікарі вкололи йому знеболювальне та госпіталізували його до 8-ї міської лікарні.

08 січня 2010 року, коли він збирався у лікарню, то попросив свою матір ОСОБА_9 взяти його гроші з кишені його куртки. Між грошима його мати виявила чек на пляшку горілки «Наша Марка», куплену ним 06 січня 2010 року о 16 годині в «АТБ-МАРКЕТ»по вулиці Десантна, будинок № 8.

Вже після виписки з 8-ї міської лікарні міста ОСОБА_3 (27 січня 2010 року), він 28 лютого 2010 року звернувся для визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до судово-медичної експертизи, висновками якої було встановлено, що у нього виявлений перелом поперекового відростка 13 хребця ліворуч, який виник від дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею. За характером ці ушкодження відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров'я і за часом заподіяння може відповідати 06 січня 2010 року.

За даним фактом, Жовтневим районним відділом Криворізького міського управління 05 березня 2010 року була порушена кримінальна справа за № 52101206, по обвинуваченню громадянина ОСОБА_7, у скоєнні злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України. Розслідування даної справи проводилось Жовтневим районним відділом та Криворізьким міським управлінням Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області. За даною кримінальною справою він був визнаний потерпілим. Згодом справа перебувала у провадженні Жовтневого районного суду Дніпропетровської області, доки 12 вересня 2011 року до підсудного ОСОБА_7 було застосовано Закон України «Про амністію»і його було звільнено від кримінальної відповідальності.

В ході розслідування вказаної кримінальної справи працівник приватного підприємства «Безпека - комплекс»ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою провину, тому за його дії, згідно діючого Кодексу законів про працю України та Цивільного Кодексу України має нести відповідальність роботодавець.

Позивач вважає, що даний злочин став можливим не тільки особисто з вини ОСОБА_7, а також з вини керівництва приватного підприємства «Безпека -комплекс», яке не приділяє належної уваги підбору та підготовці своїх професійних кадрів та з вини керівництва магазину № 43 ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет», яке також не приділяє достатньо уваги професійній підготовці та контролю за діями своїх охоронців.

Саме охоронці магазину своїми діями спровокували конфлікт, який закінчився нанесенням йому тілесних ушкоджень. Охоронці АТБ не вірно оцінили ситуацію, належних заходів щодо з'ясування обставин інциденту не вжили, перевірити запис камер спостереження спочатку відмовились, а зробили це вже разом з членами мобільної групи дочірнього підприємства «Крок-1». Вони поводились нахабно й зухвало позбавивши його можливості зателефонувати рідним, постійно провокували його щось «порішати», інакше загрожували неприємностями. Завдяки таким неправомірним діям і відбулися вищезазначені події з даними неприємними наслідками. Тому ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет», як роботодавець, також повинно понести матеріальну відповідальність за шкоду, спричинену їхніми працівниками під час виконання ними своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно пояснень ОСОБА_7 та старшого зміни, працівника ДП «Крок-1»- ОСОБА_10 інструктаж особового складу, що заступає на чергування проводиться щоденно як представниками ДП «Крок-1»так і представниками ПП «Безпека-комплекс». Але ж в матеріалах кримінальної справи (витяг з бортового журналу автомобіля) була лише відмітка про проведення інструктажу начальником охорони ПП «Безпека-комплекс»ОСОБА_11 Взагалі цікавим є той факт, що у Порядку дій охоронця групи реагування, затвердженому керівництвом ПП «Безпека-комплекс»о 08 годині 30 хвилин, передбачено проходження інструктажу лише з мір особистої безпеки. Аналіз наданих керівництвом ПП «Безпека-комплекс»керівних документів змушує припускати, що інструктаж з дотримання законності при виконанні службових обов'язків не проводиться взагалі.

У витягу з бортового журналу службового автомобіля «Нива-Шевроле», на якому 06.01.2010 року ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виконували службові обов'язки взагалі водієм-охоронцем зазначений дехто ОСОБА_12, потім це прізвище закреслено і вписаний ОСОБА_7 Тому незрозуміло хто з них отримував інструктаж - ОСОБА_12 чи ОСОБА_7? Цілком ймовірно, що заміна водія була проведена вже після інструктажу, і ОСОБА_7 перед виїздом на патрулювання взагалі не був проінструктований.

Окрім того, вивчення посадових інструкцій ПД «Безпека-комплекс» викликає суттєве занепокоєння з приводу того що керівництво дозволяє робити своїм підлеглим. В даних інструкціях містяться приписи по застосуванню травматичної зброї, спеціальних засобів (гумові палиці, наручники), затриманню та догляду, елементам оперативно-розшукової діяльності, тобто дані посадові інструкції вказують на багато дій, право на здійснення яких мають лише міліція, деякі інші силові структури та спецслужби. Постає питання на яких підставах дане приватне підприємство саме таким чином здійснює свою діяльність, оскільки отримання приватними структурами дозволу на такі види діяльності не передбачено чинним національним законодавством України.

В результаті вищезазначених неправомірних дій відповідачів йому спричинена значна моральна шкода. Після того, як він довідався про такий серйозний діагноз - він отримав психологічний стрес наслідки якого ним відчувається і донині. На ґрунті психологічного стресу у нього розвинулось безсоння та інші хвороби. Раніше він цим не страждав. Ним оволодів апатичний стан він не перестає морально страждати внаслідок непоправного ушкодження здоров'я втакому молодому віці. Весь час він згадує біль та приниження, які йому довелося пережити - це спричиняло і постійно спричиняє йому тяжкі душевні страждання.

З моменту даної події пройшов певний період часу однак ні Відповідачі - «Безпека-комплекс», ТОВ «АТБ-Маркет», а ні ОСОБА_7В, не здійснили жодних дій щодо компенсації йому шкоди спричиненої з їх вині. Таким чином, позивач вважає, що вони і не збираються компенсувати спричинену ними шкоду.

Моральну шкоду, завдану йому злочинними діями працівника ПП «Безпека-комплекс», він оцінює в 300 000 (триста тисяч) гривень, а моральну шкоду завдану неправомірними діями охоронців магазину № 43 ТОВ «АТБ-Маркет»- у 200 000 (двісті тисяч гривень).

Завдана йому моральна шкода полягає у його переживаннях з приводу ушкодження здоров'я. До цього він був повноцінною, фізично здоровою людиною, міг виконувати будь-яку фізичну роботу, займався спортом, а тепер, отримавши таку серйозну травму він змушений зазнавати певних обмежень, спричинена йому травма не дозволяє йому виконувати важку фізичну працю, займатися спортом, хоча у своєму віці він ще міг би це робити. Захищаючи свої законні права, він змушений витрачати час і здоров'я з метою зобов'язати відповідачів відповісти перед законом за ту шкоду яку вони завдали злочином.

Він постійно звертається за медичною допомогою. Рахуючи розмір моральної шкоди, він обґрунтовує свої претензії виходячи з глибини моральних страждань.

На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача - приватного підприємства «Безпека-комплекс», - 300 000 гривень, а з ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет», - 200 000 гривень.

Представник відповідача в справі приватного підприємства «Безпека-комплекс»- ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав у повному обсязі, та суду зазначив, що позивач ОСОБА_1 під час заподіяння йому тілесних ушкоджень знаходився в сильній стадії алкогольного спяніння. Він був затриманий робітниками магазину ТОВ «АТБ -маркет» під час того, як він вийшов через вхід до торгової зали і у нього була виявлена пляшка горілки. Він не надав робітникам магазину платіжний чек , який би підтвердив той факт, що ця пляшка горілки була придбана ним у іншому магазині. Тоді позивачу ОСОБА_1 робітниками магазину було запропоновано для зясування обставин пройти до підсобного приміщення цього магазину.

У цьому приміщенні ОСОБА_1 вів себе відверто грубо, від розмахував руками та хотів до зсування підстав придбання їм пляшки горілки, піти з магазину, та намагався, як вказав ОСОБА_4, вчинити бійку з ОСОБА_7. Останній, за словами ОСОБА_4, в межах необхідної оборони завдав ОСОБА_1 два удари. Однак сам ОСОБА_7 не визнав своєї вини у повному обсязі, так як вважає, що ці тілесні ушкодження зафіксовані у ОСОБА_1 могли виникнути у потерпілого не з його вини. Так як потерпілий, під час конфлікту перебував у сильній стадії спяніння і тому міг отримати ці тілесні ушкодження у той день і у іншому місці. Тому ОСОБА_4 суду заявив, що потерпілий ОСОБА_1 у більшій мірі сам винуватий у отриманні тілесних ушкоджень. А вини ОСОБА_7 у завданні моральної шкоди ОСОБА_1 він не вбачає.

Представник ТОВ «АТБ-Маркет» ОСОБА_6 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала у повному обсязі, та суду зазначила, що 06 січня 2010 року позивач у справі ОСОБА_1 був затриманий охоронцем магазину ТОВ «АТБ - маркет»(«Продукти-43»м. Кривий Ріг, на мікрорайоні 4 мкр. Зарічного), за нібито крадіжку товару, що згодом призвело як зазначено в обвинуваченні по кримінальній справі, до нанесення позивачу середніх тілесних ушкоджень співробітником ДП «Крок-1» ОСОБА_7.

ОСОБА_6 суду зазначила, що при пред'явленні позовних вимог позивачем не враховано той факт, що ним самим надавались письмові пояснення щодо непричетності співробітників магазину до його фізичних страждань та душевного розладу. Дана позиція підтверджується в обвинувальному висновку у кримінальній справі № 52101206 арк. 154,158), де у допитах потерпілого від 05.03.2010 року , та в допиті свідка від 14.05.2010 року. (арк. кр. спр.30), і показах ОСОБА_1 зазначено, що співробітники магазину поводились з ним чемно і з повагою та без будь-якого насильства до нього, з дотриманням посадової інструкції охоронця.

Також позивач в своїй позовній заяві посилається на ст. 1172 ЦК України, як на підставу того, що керівництво магазину повинно відповідати за, начебто, негативне ставлення до позивача, однак дане твердження є хибним та не відповідає обставинам справи, що, як вже було зазначено, підтверджується відповідними доказами по справі.

Позовні вимоги стосовно стягнення моральної шкоди, яка, як вказує позивач, виникла внаслідок нанесення позивачу тілесних ушкоджень ОСОБА_7, необґрунтовано ставляться до ТОВ «АТБ-маркет», оскільки підприємство не має трудових стосунків з ОСОБА_7 та в інших правовідносинах з ним не перебуває.

Тому представник відповідача ОСОБА_6 позов до ТОВ «АТБ-Маркет», вважає не необґрунтованим та безпідставним.

Третя особа в справі ОСОБА_7, суду вказав, що він 06 січня 2010 року дійсно перебував на службі виконуючи обовязки водія-охоронця приватного підприємства «Безпека-комплекс». Він дійсно двічі наніс удари ОСОБА_1 після того, як той намагався напасти на нього та причинити йому тілесні ушкодження. ОСОБА_1 під час цього інциденту знаходився у сильній стадії спяніння і погано контролював свої дії. Він не наносив ударів ОСОБА_1 у область спини і тому вважає, що зафіксовані у ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді перелому поперекового відростка 13 хребця ліворуч він міг отримати після того як стався інцидент між ним та потерпілим. Так як ОСОБА_1 одразу після нанесення йому ним ударів не виказував того, що йому було завдано серйозні позивачем не доведена та обставина, що саме ним, ОСОБА_7, заподіяна шкода його здоровю і завдання йому середньої тяжкості тілесних ушкоджень. ОСОБА_7 суду заявив, що від його дій такі тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_1 не могли виникнути. Крім того ОСОБА_7 вказав, що потерпілій ОСОБА_1 сам спровокував бійку, так як першим мав намір нанести йому удар рукою. І тільки тому, що ОСОБА_1 перебував у сильному алкогольному спянінні, останньому не вдалося нанести йому ОСОБА_7, тілесних ушкоджень.

Суд, заслухавши сторони, та дослідивши матеріали цієї цивільної та кримінальної справи відносно ОСОБА_7 за ст.. 122 ч.1 КК України, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є недоведеними у повному обсязі, тому вони судом не підлягають задоволенню на підставі наступного;

Судом встановлено, що відносно третьої особи в справі - ОСОБА_7 було порушено кримінальну справу за ст. 122 ч.1 КК України, за навмисне завдання середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_1.

Кримінальна справа відносно ОСОБА_7 була провадженням закрита 12 вересня 2011 року згідно ОСОБА_13 і, таким чином, предявлене ОСОБА_7 обвинувачення не було перевірене у повному обсязі судом та підтверджене у встановленому законом порядку вироком суду. Так як у тексті постанови суду про закриття справи є тільки посилання на предявлене обвинувачення ОСОБА_7 і ніяких висновків суду про винність ОСОБА_7 не зазначено. Таким чином, розглядом кримінальної справи відносно ОСОБА_7, у встановленому законом порядку не була підтверджена вина останнього у завданні тілесних ушкоджень ОСОБА_1.

Тому на думку суду, положення пункту - 4 статті 61 ЦПК України не звільняє позивача ОСОБА_1 від обовязку доказування вини відповідачів в справі у завданні йому моральної шкоди у повному обсязі..

Як зазначено у частині -1 ст. 60 ЦПК України «…кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень».

Так під час розгляду цієї справи, позивачем в справі ОСОБА_1 не було надано на думку суду достатніх та переконливих доказів тому, що йому саме діями ОСОБА_7 було завдано середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Вироком суду ця обставина не підтверджується. А матеріалами кримінальної справи вина ОСОБА_7 у завданні середньої тяжкості тілесних ушкоджень достатньо не підтверджується належними доказами.

Позивачем, крім цього, не надано суду ніяких доказів у підтвердження його позовних вимог, стосовно його моральних страждань, які він переносив після отримання ним тілесних ушкоджень. Письмові докази суду позивачем не надавались у підтвердження цих вимог.

У пункті - 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року, зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність

причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Абзац пункту 5 в редакції Постанови Пленуму Верховного суду N 5 від 25.05.2001, суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Зокрема, з'ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Пунктом - 9 вказаної вище Постанови пленуму Верховного суду України № 4 зазначено, «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви ».

Суд вважає, що Позивачем при визначенні розміру компенсації моральної шкоди не наведено аргументи які доказово не підтверджують заявлені ним вимоги щодо вказаного відшкодування.

У даному випадку позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «АТБ-Маркет» на думку суду є безпідставними, так як діями робітників цього підприємства не завдано позивачу тілесних ушкоджень. Сам він у матеріалах кримінальної справи вказував, що з боку працівників ТОВ «АТБ-Маркет» до нього ніяких фізичних дій не застосовувалось. ОСОБА_7 у трудових відносинах з ТОВ «АТБ-Маркет» не перебував, як встановлено судом під час розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 під час розгляду кримінальної справи, суду зазначив, що у тій ситуації, яка склалася у магазині ТОВ «АТБ-Маркет»о 17 годині 06 січня 2010 року, робітники магазину мали право просити його затриматись та пройти до підсобного приміщення для зясування обставин придбання ним пляшки горілки, яка була у нього виявлена. При цьому, позивач перебував, як встановлено матеріалами кримінальної справи, у стані алкогольного спяніння. І тому маючи в наявності з собою чек на придбання пляшки горілки «Наша Марка», куплену ним 06 січня 2010 року о 16 годині в «АТБ-МАРКЕТ»по вулиці Десантна, будинок № 8, він не надав його працівникам магазину, внаслідок чого виник вказаний вище конфлікт.

У цьому суд вбачає вину самого позивача в справі, так як предявивши своєчасно охоронцю магазина чек, він уник би неприємних для нього зясувань обставин придбання пляшки горілки, і не було б зазначеного конфлікту на яких вказано вище.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано доказів тому, що моральна шкода спричинена йому в звязку з ушкодженням його здоровя, заподіяна йому саме третьою особою ОСОБА_7. Також, ОСОБА_1 не надав суду ніяких доказів, які б підтверджували його позовні вимоги, у частині заподіяння йому моральних страждань відповідачами у справі.

Тому на підставі вище викладеного, фактичних обставин справи, та керуючись ст.. 23, 1166-1168, 1172, 1195 Цивільного кодексу, на підставі ст.. 212-214 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В ;

Позовні вимоги ОСОБА_1, до Приватного підприємства «Безпека-комплекс» міста ОСОБА_3, ОСОБА_5 с обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет», третя особа ОСОБА_7, третя особа - Дочірнє підприємство «Крок-1», третя особа - Міністерство внутрішніх справ України, про стягнення моральної шкоди, спричиненої злочином, залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 10 днів, з дня виготовлення повного тексту цього рішення в палату з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_3.

Визначити день виготовлення повного тексту цього рішення 05 листопада 2012 року.

Суддя: ОСОБА_14