Справа № 2022/2-527/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2012 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого Вовк Л.В.

з участю секретаря Яхно Т.І..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай), -

в с т а н о в и в :

17 серпня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Краснокутської РДА про визнання права на земельну частку (пай).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 26 липня 1982 року він був прийнятий на роботу трактористом Мурафського бурякорадгоспу, де працював до липня 2000 року, за винятком терміну проходження строкової служби в Радянській армії.

В процесі реформування сільськогосподарських підприємств Мурафський бурякорадгосп був ліквідований, в звязку з чим позивач був переведений на роботу до його правонаступника КСП АФ „Мурафська.

У відповідності до Указу Президента України № 720 від 8.08.1995 року „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, КСП „Агрофірма „Мурафська отримала державний акт на право колективної власності на землю, однак у списку членів КСП АФ „Мурафська, які мають право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності агрофірми, прізвище позивача помилково пропущено. Внаслідок цього позивач незаконно був позбавлений права на земельну частку (пай), не отримав сертифікат, а в подальшому не виготовив державний акт на право приватної власності на земельну частку (пай). Для врегулювання питання щодо внесення його прізвища до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) він звертався до адміністрації КСП АФ „Мурафська, до відділу Держкомзему у Краснокутському районі та Краснокутської РДА, на що було витрачено значний час, і внаслідок чого він пропустив строк для звернення до суду з вказаним позовом. Посилаючись на поважність причин пропуску строку для звернення до суду, позивач прохав його поновити.

За захистом свого порушеного права позивач звернувся до суду.

У відкрите судове засідання позивач не зявився, однак надав до суду заяву, згідно якої позов підтримав та прохав суд слухати справу у його відсутнсть.

Представник позивача ОСОБА_2 у відкритому судовому засіданні позов підтримав та прохав його задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю у судовому засіданні позов визнав.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 26 липня 1982 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу трактористом до Мурафського бурякорадгоспу с. Мурафа Краснокутського району Харківської області та відповідно з вказаної дати прийнятий в члени вказаного сільськогосподарського підприємства, про що свідчать записи в трудовій книжці позивача серії БТ - П № 2001998.

Як вбачається з матеріалів справи, в липні 1996 року Мурафський бурякорадгосп було ліквідовано, а на його базі було створено КСП „Агрофірма Мурафська, куди і був переведений позивач.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України „ Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам № 720 від 08.08.1995 року, право на отримання земельної частки (паю) мають члени КСП, кооперативів, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

В липні 1997 року КСП „Агрофірма Мурафська отримала державний акт на право колективної власності на землю, серія ХР-18-00-000787, додатком до якого є список громадян членів КСП „Агрофірма Мурафська, які мають право на земельну частку (пай). Однак прізвище позивача в даному списку не значиться, хоча на час видачі державного акта на право колективної власності на землю позивач працював та являвся членом підприємства.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, так як в судовому засіданні було встановлено, що він дійсно має право на земельну частку (пай), так як працював у сільськогосподарському підприємстві, але помилково йому було не видано сертифікат на право на земельну частку (пай), внаслідок чого він не замовив та не виготовив Державний акт на право приватної власності на землю.

Крім того, позивач пропустив строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. Позивач постійно звертався для вирішення питання про виділення йому земельної частки до правління КСП „Агрофірма Мурафська, а в подальшому до Краснокутської районної державної адміністрації та відділу Держкомзему у Краснокутському районі, але вирішити це питання не зміг по причинах, які від нього не залежали. Отже, причини пропуску позивачем строку звернення до суду суд вважає поважними.

На підставі викладеного, керуючись Указом Президента України „Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам № 720 від 08.08.1995 року, ст. 116 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - з а д о в о л ь н и т и.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) і зобовязати Краснокутську районну державну адміністрацію Харківської області виділити йому земельну ділянку із земель невитребуваних часток (паїв) за межами населених пунктів на території Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_3