Справа № 2-о-153/11
Провадження № 2-о/1007/9/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області про встановлення факту народження дитини

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із даною заявою, в якій з урахуванням уточнень просить суд встановити факт народження 07.04.2011 року ОСОБА_2 з метою реєстрації її народження в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 вона поза межами пологового будинку за місцем свого фактичного проживання 07 квітня 2011 року народила дочку, яку назвала ОСОБА_2. Пологи прийняв її чоловік, останні пройшли вдало та без ускладнень.

13.04.2011 року вони викликали лікаря та стали на облік в Броварську дитячу лікарню, де їх протягом одного місяця обслуговував дільничний лікар ОСОБА_4

З метою реєстрації народження дитини неодноразово зверталася до працівників лікарні з питань надання довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу, однак отримували немотивовані відмови. З підстав встановлення факту народження у неї дитини змушена звернутися до суду.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні фабулі заяви. Додала, що 07.04.2011 року о 20 год. 30 хв. за місцем свого фактичного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила дочку ОСОБА_5. Пологи приймав її чоловік, швидку допомогу та лікаря вони не викликали, все пройшло без ускладнень. На шосту добу після народження дитину поставили на облік в Броварську дитячу лікарню, де останню оглянула лікар педіатр ОСОБА_4

Уточнила, що на облік як вагітна вона ставала за місцем свого попереднього проживання в поліклініці Дніпровського району м. Києва, де заведена індивідуальна карта вагітної та породіллі. У січні 2011 року при вагітності 30 тижнів вона пішла на лікарняний. Просить суд задовольнити її заяву та з метою захисту інтересів малолітньої дитини допустити дане рішення до негайного виконання.

Заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області в судове засідання не зявилася, надіслала пояснення, в яких зазначила, що у разі народження дитини поза закладом охорони здоровя державна реєстрація народження провадиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу заповнюється лікарем під наглядом якого перебуває новонароджений, і засвідчується підписом керівника закладу охорони здоровя та круглою печаткою. При відсутності для державної реєстрації народження, державна реєстрація проводиться за рішенням суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Одночасно у своїх поясненнях відділ державної реєстрації актів цивільного стану просив суд розглянути дану справу без представника відділу за наявними у справі доказами.

Вислухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», держану реєстрацію народження фізичної особи та її походження провадять відділи державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 ст. 13 Закону № 2398-VI встановлено, що державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Як встановлено у ст. 122 СК, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ст. 13 Закону № 2398-VI державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів (ч. ч. 2, 3).

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини, згідно із ч. 4 цієї статті, є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності - рішення суду.

Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 8 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024, затверджено форму медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о) та інструкцію щодо її заповнення та видачі, у п. 1.1 якої визначено, що для забезпечення реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану народження дитини, яка народилася поза лікувальним закладом , а також для забезпечення реєстрації народження дитини після закінчення 1 року з дня народження і до досягнення нею 16 років (у разі якщо дитина перебувала під наглядом медичного закладу) заклад охорони здоров'я видає "Медичну довідку про перебування дитини під наглядом лікувального закладу", форма № 103-1/о .

У п. 1.2 Інструкції щодо заповнення та видачі медичного свідоцтва про народження (форма № 103/о), затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 8 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024, зазначено, що у разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я при реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану факт народження дитини підтверджується медичною довідкою про перебування дитини під наглядом лікувального закладу ( форма № 103-1/о ) та двома свідками.

Наведенні положення Закону № 2398-VI, СК та наказу центрального органу виконавчої влади у сфері охорони здоров'я, дають підстави для висновку, що у разі народження дитини поза межами закладу охорони здоров'я (пологового будинку) та для забезпечення державної реєстрації народження такої дитини, батькам чи одному із них не пізніше одного місяця з дня народження дитини слід подати до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану письмову або усну заяву про державну реєстрацію та медичну довідку про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о) і зазначити двох свідків, що підтверджує факт народження дитини.

Водночас у пп. б) п. 2 підрозділу 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, зазначено, що медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 8 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше .

Цим же п. 2 Правил передбачено, що при відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Відповідно до ст. 18 Закону № 2398-VI про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво.

Судом встановлено, що 07.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 444 зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, після одруження подружжю присвоєно прізвище ОСОБА_3.

26.08.2010 року заявницю по даній справі ЦРП Дніпровського району м. Києва взято на облік у звязку з вагітністю та заведено індивідуальну карту вагітної і породіллі за № 156/25. З дослідженої у судовому засіданні індивідуальної карти вбачається, що ОСОБА_1 пройдено відповідні дослідження, якими підтверджено факт її вагітності.

Також з матеріалів справи вбачається, що поліклінікою Дніпровського району м. Києва на ОСОБА_1 також заведено облікову карту вагітної, де здійснено відповідні записи.

Факт вагітності останньої підтверджується і листком непрацездатності серії АБС за № 681837, згідно з яким 17.01.2011 року ОСОБА_1 оформлено лікарняний у звязку з вагітністю 30 тижнів.

Факт вагітності та народження ОСОБА_1 дитини жіночої статі в судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_3 - чоловік заявниці, який пояснив, що 07.04.2011 року його дружина народила доньку, яку вони назвали ОСОБА_2. Народження дитини відбувалося вдома за місцем їх фактичного проживання, особисто він приймав роди у дружини. Враховуючи ту обставину, що стан здоровя заявниці та доньки був нормальний швидку вони не викликали, по сплину шести діб викликали лікаря педіатра.

Свідок ОСОБА_4 лікар педіатр Броварської дитячої лікарні пояснила, що 12.04.2011 року в журналі викликів було здійснено запис, що за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 08.04.2011 року вдома народила дитину. У день виклику вона була чергова та пішла до заявниці. За вищевказаною адресою двері ніхто не відчинив, тому вона повернулася 13.04.2011 року та зустрілася із ОСОБА_1 Провівши огляд новонародженої дівчинки встановила, що та здорова, про що доповіла керівництву.

З матеріалів справи вбачається, що з підстав видачі відповідної довідки форми №103-1/о заявниця зверталася до Броварської центральної районної лікарні, однак листами від 06.05.2011 року та 28.11.2011 року отримувала відмови.

З метою повного та всебічного зясування обставин по даній справі, а також встановлення істини ухвалою суду від 27.12.2011 року призначалася судово-медична (біологічна) експертиза.

Молекулярно-генетичним висновком експерта Київського міського бюро судово-медичних експертиз за № 29 від 23.01.2012 року встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного материнства ОСОБА_1 по відношенню до дитини жіночої генетичної статі складає величину не менше 99,999999 %.

При винесенні даного рішення судом враховується висновок експертизи, оскільки він є належним та допустимим доказом, відомості викладені в ньому підтверджені зібраними по даній справі письмовими доказами в їх сукупності, при цьому факт біологічного материнства заявниці по відношенню до дитини жіночої статі суд вважає доведеним в розумінні статті 60 ЦПК України.

На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилалась заявниця, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити заявлені вимоги про встановлення юридичного факту народження у ОСОБА_1 07.04.2011 року дитини жіночої статі. В судовому засіданні при розгляді даної справи по суті знайшов своє підтвердження факт вагітності заявниці та народження саме нею особи жіночої статі за адресою АДРЕСА_2.

Щодо дати народження дитини, то суд зазначає її із пояснень заявниці матері дитини та свідка, оскільки будь-яких інших доказів з цього приводу судом здобуто не було.

Стосовно вимоги про допуск даного рішення до негайного виконання, то в задоволенні даної вимоги слід відмовити, так як стаття 367 ЦПК України містить чіткий перелік справ, в яких суд допускає негайне виконання, при цьому у справах про встановлення юридичних фактів, а зокрема факту народження такого не передбачено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 122 СК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. ст. 10, 60, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

заяву задовольнити частково.

Встановити юридичний факт, що у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження Мелітополь, Запорізької області, українки, громадянки України та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження с. Балки, Василівського району Запорізької області, українця, громадянина України 07.04.2011 року в АДРЕСА_2 народилася дитина жіночої статі.

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. П. Маценко