Справа № 2-2961/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2012 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Кругового О.О., при секретарі Хоменко Н.Ю., за участю позивача ОСОБА_1, його представника адвоката ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» в особі Павлоградського управління по експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпрорпетровськгаз»про захист прав споживача послуг газопостачання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів. В обґрунтування позову зазначив що на праві власності володіє житловим будинком №1 по пров. Полтавському м.Павлограда та є користувачем послуг з газопостачання. 03.06.2010 року між ним та відповідачем був укладений договір №1-2329 про надання послуг з газопостачання. 10.05.2011 року при перевірки стану лічильника працівниками відповідача був складений акт про демонтаж для проведення експертизи. 20.05.2011 року відповідачем складений акт №134 експертизи лічильника газу із зазначенням що пломби на лічильнику не відповідають заводським, цільність механізму не порушена, механічних пошкоджень не виявлено, однак встановлений факт втручання Із зазначеним актом він був незгодний, однак його пояснення небули прийняті до уваги комісією відповідача. 07.06.2011 року він отримав рахунок на відшкодування шкоди на суму 20811,35гривень та попередження про припинення газопостачання у разі несплати рахунку. Просив визнати дії з приводу нарахування шкоди в сумі 20811,35гривень на підставі акту від 20.05.2011 року №134 незаконним.

В судовому засіданні, до початку розгляду справи по суті, позивач неодноразово змінював позовні вимоги та в остаточній редакції від 09.02.2012 року, після проведення по справі судово-технічної експертизи лічильника, змінив підстави та предмет позову. Зазначений позов був розглянутий судом як первісний. Посилаючись на доводи викладені в уточненому позові від 09.02.2012 року, позивач зазначив, що дії відповідача з приводу проведення перевірки лічильника, разом з його висновком та вимоги відповідача про сплату нарахований сум та письмові погрози-попередження про відключення будинку від газопостачання в разі несплати зазначеної суми не відповідають вимогам законодавства та умовам договору. Позивач, його представник, кожний окремо, просили визнати неправомірними дії відповідача щодо встановлення факту втручання ним до лічильного механізму газового лічильника та донарахування в звязку з цим збитків в сумі 21843,06гривень, зобовязати відповідача належним чином виконувати умови Договору №1-232941137 від 03.06.2010 року, зобовязати відповідача припинити дії щодо предявлення до нього вимог з приводу відшкодування збитків у розмірі 21843,06гривень та направлення на його адресу попереджень про відключення від системи газопостачання, стягнути з відповідача на його користь 947,61 гривень в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої йому у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Представник відповідача в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, посилаючись на доводи викладені в письмових поясненнях. Відповідно до пояснень відповідач зазначив що на даний час домоволодіння №1 по пров. Полтавському м.Павлограда що належить позивачу не відключено від газопостачання, попередження про оплату відповідають вимогам Постанови КМУ №2246 від 09.12.1999року, висновок експертизи від 13.05.2011 року також відповідає дійсності, оскільки було встановлено невідповідність пломб лічильника заводським. Повірка лічильника газу позивача проводилася у відповідності до рекомендацій Держспоживстандарту України Р50-071-98, висновок судово-трасологічної експертизи вважає припущенням, просив відмовити у задоволені позову.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних обставин.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України сторони повиннні довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 цього ж Кодексу, зазначені ними обставини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку №1 пров. Пролетарському м.Павлограда (а.с.5,6).

03.06.2010 року між позивачем та відповідачем укладений договір №1-2329 про надання населенню послуг з газопостачання (а.с.14-15).

10.05.2011 року відповідачем був складений акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи (а.с.12).

20.05.2011 року за актом №134 комісії Павлоградського управління по експлуатації газового господарства було встановлено невідповідність пломб лічильника (а.с.13).

Відповідно до акту виявлення порушення відповідач нарахував за домоволодінням позивача збитків на суму 20811,35 гривень (а.с.18).

02.06.2011 року на адресу позивача надійшла вимога про відшкодування збитків, встановлення нового лічильника строком до 16.06.2011 року та вразі невиконання його вимог, відповідач попереджав про відключення від системи газопостачання (а.с.21).

16.06.2011 року позивач звернувся до суду із позовом про захист прав споживачів.

За загальним правилом підставами виникнення цивільних прав та обовязків зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За умовами укладеного сторонами договору №1-2329 про надання населенню послуг з газопостачання від 03.06.2010року сторони прийняли на себе зобовязання належним чином дотримуватися прийнятих на себе зобовязань за умовами договору, Правил надання населенню послуг з газопостачання.

Відповідно до змісту ст.ст.11,15 ЦК України цивільні права й обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способом захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Позивач, звертаючись до суду із позовом обрав спосіб, який не передбачений чинним законодавством, а саме визнання неправомірними дії відповідача щодо встановлення факту його втручання до лічильного механізму газового лічильника та донарахуванню йому в звязку із цим збитків у сумі 21843,06гривень, в звязку з чим, суд вважає, що позовні вимоги в даній частині не підлягають задоволенню.

В свою чергу позовні вимоги з приводу зобовязання відповідача належним чином виконувати умови Договору №1-232941137 від 03.06.2010 року, зобовязання відповідача припинити дії щодо предявлення до нього вимог з приводу відшкодування збитків у розмірі 21843,06гривень та направлення на його адресу попереджень про відключення від системи газопостачання підлягають задоволенню за наступних обставин.

Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обовязку в натурі.

Пунктом 19 Правил надання населенню послуг з газопостачання затверджених Постановою КМУ №2246 від 09.12.1999 року зазначено, що у разі несплати наданих послуг з газопостачання, газопостачальне підприємство має право направити письмове попередження про оплату та відключити від газопостачання.

На зазначений пункт посилався відповідач у своїх запереченнях на позов, доводивши суду правомірність його дій з приводу направлення попереджень та вимагання сплати збитків.

Однак погодитися з даними доводами неможна.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача, ним щомісячно проводиться оплата за споживчий газ, відповідно до кількості використання. Зазначене не оспорювалося відповідачем.

За загальним правилом, порушенням зобовязань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Статтею 614 ЦК України передбачено що особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

При проведенні експертизи лічильника газу позивач не погоджувався з висновком комісії, на підставі якої був нараховані збитки, в звязку з чим , суд вважає що між сторонами виник спір, який відповідно до умов договору та чинного законодавства повинен був вирішуватися в судовому порядку відповідно до п.39 Договору.

В супереч зазначеному, відповідач направив на адресу позивача 02.06.2011 року вимогу про відшкодування збитків, встановлення нового лічильника строком до 16.06.2011 року та попередження про відключення від системи газопостачання в разі невиконання його вимог.

Отже, доводи відповідача про те, що позивач не сплатив наданих послуг з газопостачання відповідно до п. 19 Правил надання населенню послуг з газопостачання є необґрунтованими та безпідставними, а його дії з приводу надсилання на адресу позивача вимоги про відшкодування збитків, встановлення нового лічильника строком до 16.06.2011 року та попередження про відключення від системи газопостачання в разі невиконання вимоги не відповідають умовам договору та нормам чинного законодавства.

Також, доводи позивача про проведення відповідачем експертизи в порушення наказу Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 року N 619 «Про затвердження Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті»(далі Наказу №619) також суд вважає обґрунтованим.

Відповідно до п.п.3.3.3. Наказу № 619 експертиза лічильника здійснюється у певній послідовності по-переше зовнішній огляд лічильника газу на предмет відповідності фактичного стану лічильника ознакам, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу, а по друге зовнішній огляд лічильника газу при якому перевіряються відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу, цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознак порушень, зазначених в акті про зняття лічильника газу, цілісність заводського та повірочного тавра на лічильнику газу, цілісність відлікового механізму та корпусу лічильника газу, цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка лічильника газу, наявність сторонніх предметів у середині лічильника газу, відповідність маркування лічильника газу нормативно-технічній документації.

За змістом акта № 134 експертизи лічильника газу від 20.05.2011 року (а.с.13) комісією відповідача небуло дотримано зазначеного порядку, відповідач обмежився зовнішнім оглядом, не дотримавшись зазначених законом вимог.

Посилання відповідача на те, що повірка лічильника газу позивача проводилася на підставі Рекомендацій Держспоживстандарту України Р50-071-98 суд не бере до уваги, оскільки зазначений документ не є нормативним, та передує прийняттю Наказу № 619.

За змістом акту від 10.05.2011 року про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи (а.с.12) відповідачем взагалі не зазначено причини демонтажа лічильника, а формальне посилання на акт про виявлені порушення від 10.05.2011 року за відсутності самого акту є безпідставним.

Судом також враховується висновок судово-трасологічної експертизи, якою встановлений факт відсутності ознак стороннього втручання в роботу замірюючого та відлікового механізму газового лічильника позивача (а.с.91-99).

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що дії відповідача не відповідають умовам договору, вони дійсно порушують права позивача, як споживача послуг газопостачання, в звязку з чим, суд приходить до висновку що позовні вимоги про зобовязання відповідача належним чином виконувати умови Договору №1-232941137 від 03.06.2010 року та зобовязання відповідача припинити дії щодо предявлення до нього вимог з приводу відшкодування збитків у розмірі 21843,06гривень, направлення на його адресу попереджень про відключення від системи газопостачання є законними та обґрунтованими.

Однак, вимоги позивача з приводу стягнення з відповідача на його користь 947,61 гривень в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої йому у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору суд вважає необґрунтованими та безпідставними.

За умовами Договору №1-232941137 від 03.06.2010 року п.п.3 п.29 встановлення споживачу лічильника газу це є право відповідача, а не обовязок.

За умовами №1-232941137 від 03.06.2010, а саме п.23 розрахунок за надані послуги з газопостачання проводиться за встановленими цінами відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року №620 (далі Тимчасове положення).

Пунктом 8 Тимчасового положення передбачено, що у разі виявлення представниками газопостачальної організації порушень, пов'язаних з виходом з ладу лічильників газу (будинкових або на групу будинків), обсяг спожитого газу споживачами, які не мають квартирних лічильників газу, визначається згідно із середнім обсягом споживання газу за три попередні місяці до моменту виходу з ладу лічильника газу (будинкового або на групу будинків). У такому порядку здійснюється визначення обсягу спожитого газу до моменту усунення порушень в роботі лічильника.

Пунктом 16-1 Правил газопостачання передбачено, що у разі, коли замість тимчасово вилученого лічильника неможливо встановити інший, розрахунки із споживачем здійснюються залежно від середньомісячного обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), як що він становить менш як шість місяців.

Отже, запобігання позивачем подальшого порушення свого права на отримання послуг з газопостачання, що передбачено нормами законодавства та договором, у вигляді придбання за власні кошти лічильника газу та його встановлення, суд не може вважати як спричинену йому шкоду, оскільки зазначені дії ним були проведені на власний розсуд без врахуванням вищезазначених норм.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача з приводу стягнення з відповідача на його користь 947,61 гривень в рахунок відшкодування шкоди не підлягають задоволеню.

Відповідно до вимог ст. 81, 88 ЦПК України судові витрати які складаються з витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120гривень, судового збору в сумі 51 гривень та 1406 (одна тисяча чотириста шість) гривень 40 копійок за проведення судово-трасологічної експертизи слід стягнути з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз»в особі Павлоградського управління по експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпрорпетровськгаз»про захист прав споживача послуг газопостачання задовольнити частково.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз»виконувати належним чином умови договору № 1-232941137 від 03.06.2010 року укладеного з ОСОБА_1.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз»припинити дії щодо предявлення до ОСОБА_1 вимог з приводу відшкодування збитків у розмірі 21843,06 гривень та направлення попереджень про відключення домоволодіння №1 по пров. Полтавському м.Павлограда Дніпропетровської області від системи газопостачання.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз»на користь ОСОБА_1 120 гривень в рахунок сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 51 гривень судового збору та 1406 (одна тисяча чотириста шість) гривень 40 копійок в рахунок витрат понесених за проведення судово-трасологічної експертизи.

В іншій частині позову у задоволені відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги, а особи, які не були присутні при його оголошення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4