Справа №812/6036/12
Пр.№2/812/2976/12
рішення

Іменем України

09 серпня 2012 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Тучкова С.С.,

при секретарі Нікончик А.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №812/6036/12 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Югспецсервіс-2», Товариства з обмеженою відповідальністю «Наір», ОСОБА_3 про розірвання трудового договору, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ТОВ «Югспецсервіс-2», ТОВ «Наір», ОСОБА_3 про розірвання трудового договору, в якому просить суд розірвати трудовий договір, укладений 26.12.2006 року між ним та ТОВ «Югспецсервіс-2», посилаючись на те, що з 26.12.2006 року по 14.06.2012 року він працював на посаді директора ТОВ «Югспецсервіс-2». Після подання ним заяви про звільнення, засновники ТОВ «Югспецсервіс-2» ТОВ «Наір»та ОСОБА_3 всупереч вимогам статуту та трудового законодавства його звільнення не оформили, що порушує його право на працю, оскільки в трудовій книжці не зроблено запис про звільнення та він залишається зазначеним як директор товариства в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Позивач, будучи належним чином повідомленим судом про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача ТОВ «Наір», будучи належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду справи за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розглядати справи за його відсутністю, проти позову не заперечував та поклався на розсуд суду.

Представник відповідача ТОВ «Югспецсервіс-2», будучи належним чином повідомленим судом про час і місце розгляду справи за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився. Згідно даних поштових повідомлень судова повістка про виклик у суд ОСОБА_3 повернута у звязку з тим, що він не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі даних довідково-адресного бюро м.Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_3 не зареєстрований за вказаною адресою. В 2008 році він був знятий з реєстрації, його реєстрація в м.Запоріжжі та Запорізькій області відсутня.

Судом вживалися заходи до встановлення місця перебування відповідача ОСОБА_3 та належного його повідомлення про час і місце розгляду справи.

02.08.2012 року в газеті «Запорізька правда»була розташована обява про виклик відповідача ОСОБА_3 у судове засідання, призначене на 09.08.2012 року.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників відповідачів ТОВ «Югспецсервіс-2», ТОВ «Наір»та відповідача ОСОБА_3

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

26.12.2006 року між ТОВ «Югспецсервіс-2»та ОСОБА_2 укладено безстроковий трудовий договір про працю на посаді директора, про що свідчить протокол №1 загальних зборів учасників ТОВ «Югспецсервіс-2»від 26.12.2006 року.

Відповідно до п.19.9.10 Статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Югспецсервіс-2»(друга редакція), затвердженого протоколом №2 від 14.11.2007 року Загальними Зборами Учасників, обрання та звільнення директора є виключним правом загальних зборів товариства. Згідно п.4.1.1 зазначеного Статуту учасниками товариства є ТОВ «Наір»та ОСОБА_3 (а.с.4-14).

Згідно протоколу №5 загальних зборів учасників ТОВ «Югспецсервіс-2»від 31.05.2012 року, загальні збори з повісткою денною щодо звільнення директора товариства не відбулися у звязку з неявкою учасника товариства ОСОБА_3, якому належить 50% статутного фонду товариства (а.с.15).

31 травня 2012 року ОСОБА_2 надав до ТОВ «Югспецсервіс-2»заяву про звільнення за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України, посвідчену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровану в реєстрі за №2663 (а.с.16). Згідно відмітки на зазначеній заяві того ж дня вона була зареєстрована ТОВ «Югспецсервіс-2». Відповідно до описів вкладення та чеків пошти, 01.06.2012 року заява також була направлена учасникам товариства ТОВ «Наір»та ОСОБА_3

Згідно наказу №04 К від 14.06.2012 року про звільнення ОСОБА_2 звільнено з 14.06.2012 року за власним бажанням.

Відповідно до ч.1 ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. Також зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.21 Кодексу законів про працю України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно п.4 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України підставам припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Статтею 38 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноваженого ним орган.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 від 31 травня 2012 року про звільнення за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України, позивач письмово за два тижні попереджав ТОВ «Югспецсервіс-2»про бажання звільнитися, про те ніякої відповіді від відповідачів не отримав, загальні збори з повісткою денною щодо звільнення директора товариства не відбулися.

Відповідно до ст.60 Закону України «Про господарські товариства», загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Таким чином, у звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, оскільки питання щодо звільнення позивача з посади не вирішено у передбаченому установчими документами порядку, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

В судовому засіданні представник позивача просив не стягувати з відповідачів сплачений ним при подачі позовної заяви до суду судовий збір, тому суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.43 Конституції України, ст. ст. 21, 23, 24, 38, 232 КЗпП України, ст.ст.16, 312 ЦК України, ст.ст.10, 57, 60, 213, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Югспецсервіс-2», Товариства з обмеженою відповідальністю «Наір», ОСОБА_3 про розірвання трудового договору задовольнити повністю.

Розірвати з 14.06.2012 року трудовий договір, укладений 26.12.2006 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Югспецсервіс-2».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков