Справа №22ц/2190/3/2012р. Головуючий в 1-й інстанції Палькова В.М.
Категорія: 46 Доповідач Воронцова Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2012 року лютого місяця 02 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Закарян К.Г. Суддів: Воронцової Л.П., Ігнатенко П.Я.

при секретарі Третьяковій І.В.

з участю адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 21 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, 3-я особа: ВАТ "Сведбанк" про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 2001 року, мають двох неповнолітніх дітей 2001 року та ІНФОРМАЦІЯ_1. У період перебування у шлюбі вони придбали будинки №119 та 121/90 по вул.Гридасова у м.Херсоні, двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 у кредит, яка знаходиться у заставі у банку та автомобілі: КАМАЗ 5511, 1988 року випуску, Toyota Land Cruiser, 2007 року випуску та ГАЗ2752, 2003 року випуску.

Позивачка просила розділити між нею та відповідачем зазначене майно, виділивши їй на праві власності: житловий будинок по вул.Гридасова, 121/90, ? частину будинку №119 по вул.Гридасова, двокімнатну квартиру по вул.Карбишева, 36, відповідачу ? частину будинку №119 по вул.Гридасова, автомобілі КАМАЗ, ГАЗ та Toyota.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 21 квітня 2010 року позов задоволено у повному обємі.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_1, діючий в інтересах ОСОБА_3 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права просив його скасувати, постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково, виділивши їй у власність двокімнатну квартиру, решту майна виділити відповідачу.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає її підлягаючою задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи у повному обсязі вимоги позивачки та розподіляючи належне сторонам майно, суд першої інстанції виходив з того, що воно набуте ними у період шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя і взаємної згоди сторін на його розподіл на зазначених позивачкою умовах.

Однак з висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки до нього він дійшов неправильно застосувавши норми матеріального права та у порушення норм процесуального права, що відповідно до ст.309 ЦПК України є підставою для його зміни.

Як зазначає апеляцнт, і це підтверджується матеріалами справи, в судовому засіданні при винесенні рішення ОСОБА_3 не був присутній, не знав про розгляд даної справи, копію рішення суду йому не направлялася, довіреності на представлення його інтересів у суді на імя ОСОБА_4 він не надавав, з приводу чого ним подано заяву до РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області.

Відповідно до положень ст.ст.69, 70 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частини майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З огляду на зазначене, за загальним правилом, частки майна подружжя є рівними, якщо не досягнуто згоди про його поділ.

При поділі майна подружжя судом, відповідач не надавав згоди на запропонований позивачкою варіант поділу майна, і останній не відповідає рівності часток сторін у спільному майні подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, до спільного майна подружжя, яке є обєктом поділу між ними входить: житловий будинок №121/90 по вул.Гридасова у м.Херсоні вартістю 539858 грн., житловий будинок №119 по вул.Гридасова вартістю 160437 грн., двокімнатна квартира АДРЕСА_2, вартістю 249404 грн., придбана у кредит, за яким сплачено 18905,25 доларів США, згідно довідки банку, що еквівалентно 151047 грн. та 30 тис. грн., сплачено подружжям при укладенні договору купівлі-продажу; автомобіль ОСОБА_5 ОСОБА_6 вартістю 239813,67 грн. 2007 року випуску, автомобіль КАМАЗ 5511, 1988 року випуску вартістю 54672,17 грн. та автомобіль ГАЗ 2752, 2003 року випуску вартістю 25289,01 грн. всього майна на загальну суму 1201116 грн. 85 коп.. Частка кожного подружжя становить 600558,43 грн.

Доводи ОСОБА_3 про те, що двокімнатна квартира придбана для її сестри і нею сплачуються щомісячні платежі за кредитним договором не стверджені належними та допустимими доказами, суперечать змісту поданої нею позовної заяви та поясненням представника позивача в суді 1 інстанції, тому колегією суддів до уваги не приймаються.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах вважає, що автомобіль ОСОБА_6 є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу між ними, оскільки при розгляді позову в суді першої інстанції позивачка не заперечувала цього факту і даний автомобіль був включений нею до переліку майна, що підлягає поділу. Перереєстрація даного автомобіля на матір позивачки без відповідної правової підстави (договір дарування, купівлі-продажу, тощо) після винесення рішення суду про розподіл майна не впливає на статус автомобіля, як обєкту права спільної сумісної власності подружжя, і має бути врахована лише при передачі його у власність одному з подружжя, а саме позивачці ОСОБА_3

Оскільки договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 оформлено на імя позивачки (а.с.20-22), кредитний договір про передачу грошових коштів у сумі 34000 доларів США для придбання цієї квартири укладено між ПАТ "Сведбанк" та ОСОБА_3 (а.с.16-19), та договір іпотеки укладений для забезпечення виконання умов кредитного договору також між банком та ОСОБА_3 (а.с.23-25), враховуючи думку представника банку щодо доцільності залишення даної квартири у власності позивачки, колегія суддів вважає за необхідне при поділі майна подружжя передати спірну квартиру у власність ОСОБА_3 враховуючи суму фактично сплачену подружжям 181047 грн.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необхідність виділення ОСОБА_3 наступного майна: автомобіля ОСОБА_6 вартістю 239813,67 грн., двокімнатної квартири АДРЕСА_2 вартістю 249404 грн. з яких сплачено 181047 грн., будинку №119 по вул.Гридасова у м.Херсоні вартістю 160437 грн., та автомобіля ГАЗ 2752 вартістю 25289,01 грн. загальною вартістю 606587 грн. 68 коп., при цьому враховуючи внесення подружжям у період спільного проживання грошової суми у придбання квартири 181047 грн., з яких 18905,25 дол. США, що еквівалентно 151047 грн. за кредитним договором і 30 тис. грн. при купівлі квартири ОСОБА_3 слід виділити у власність будинок, розташований у м.Херсоні по вул.Гридасова 121/90 вартістю 539857 грн. та автомобіль КАМАЗ вартістю 54672,17 грн. на загальну суму 594530 грн. 17 коп.

З огляду на вище зазначене апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції зміні щодо порядку поділу майна.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 21 квітня 2010 року змінити, поділити майно, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок №119, розташований по вул.Гридасова у м.Херсоні вартістю 160437 грн., двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 вартістю 249404 грн. (сплачено 181047 грн.), автомобіль ОСОБА_6 вартістю 239813 грн. 67 коп. 2007 року випуску державний номер НОМЕР_1, автомобіль марки ГАЗ 2752, 2003 року випуску вартістю 25289 грн. 01 коп., загальною вартістю 606587 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок №121/90, розташований по вул.Гридасова у м.Херсоні вартістю 539858 грн., автомобіль КАМАЗ, 1988 року випуску, державний номер НОМЕР_2 вартістю 54672 грн. 17 коп., на загальну суму 594530 грн., 17 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: