Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 0816/1032/2012
Провадження № 2-о/0816/98/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2012 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Шамоти Л.В.

при секретарі: Рикун І.В.

за участю представника заявника адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в смт. Михайлівка Запорізької області, цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття в управління спадкового майна, за участю заінтересованих осіб Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Василівського району Запорізької області,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту прийняття в управління спадкового майна, за участю заінтересованих осіб Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Василівського району Запорізької області.

В заяві зазначено, що 06 березня 2002 року помер ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1. При житті померлий склав заповіт, відповідно до якого все належне йому майно, в тому числі й квартиру АДРЕСА_1, він заповів заявнику. Інших спадкоємців за заповітом, як і спадкоємців першої черги за законом, що прийняли б спадщину, після смерті ОСОБА_3 немає. Спадкове майно заявник фактично прийняв у спадщину, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки на початку червня 2002 року він приїхав до м. Дніпрорудне, забрав з квартири ОСОБА_3 деякі побутові речі та оригінали документів. В подальшому, також в червні 2002 року за замовленням заявника в квартирі було зроблено деякий поточний ремонт. А в липні 2002 року заявник здав в найм цю квартиру. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом заявник не може, так як не може підтвердити факт вступу ним в управління або володіння спадковим майном. Заявник просить суд встановити факт вступу в управління та володіння спадковим майном, що залишилось після смерті ОСОБА_3, який помер 06 березня 2002 року.

В судове засідання заявник не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі, оскільки вимоги законні, обґрунтовані та повністю підтверджені наявними документами, а заперечення заінтересованої особи Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки міська рада жодних прав та документів щодо розпорядження спадковою квартирою не мала.

В судове засідання представник заінтересованої особи Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

В судове засідання представник заінтересованої особи Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Василівського району Запорізької області не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, свідчення свідків, вивчивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заяви з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При цьому, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилась 06 березня 2002 року та строк на її прийняття вийшов до 01 січня 2004 року, тому спадкові відносини повинні регулюватись нормами ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно копії заповіту, 26 грудня 1997 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Бурчацької сільської ради Михайлівського району Запорізької області ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 148, відповідно до якого все належне йому майно, в тому числі й квартиру АДРЕСА_1, він заповів ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 14 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, ОСОБА_3 помер 06 березня 2002 року, про що в книзі реєстрації смертей 13 березня 2002 року зроблено відповідний актовий запис № 67.

Після його смерті залишилось спадкове майно квартира АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 квітня 1994 року на праві приватної власності.

Спадкоємцем за заповітом є заявник. Інших спадкоємців за заповітом як і спадкоємців першої черги за законом, що прийняли б спадщину, немає.

Згідно договору надання послуг від 12 червня 2002 року, укладеного ОСОБА_2 та приватним підприємцем ОСОБА_5, постачальник зобов'язався провести поточний ремонт в квартирі АДРЕСА_1, а саме: демонтаж старих міжкімнатних і вхідних дверей та установка замість них нових дверей, а споживач зобов'язався оплатити надані послуги.

Згідно акту виконаних робіт до договору надання послуг від 23 червня 2002 року, постачальник передає, а споживач приймає виконані роботи з демонтажу старих міжкімнатних і вхідних дверей та установки замість них нових дверей в квартирі АДРЕСА_1.

Згідно розписки від 03 липня 2002 року, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_6 600 гривень за три місяця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 03 липня 2002 року по 03 жовтня 2002 року.

Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що приблизно 10 років тому, влітку ОСОБА_2 попросив його виконати роботу з поточного ремонту в квартирі АДРЕСА_2. Він виконав роботу, після чого отримав від ОСОБА_2 гроші.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що приблизно 10 років тому він проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2. Квартиру здавав йому ОСОБА_2, який казав, що це його квартира. В квартирі був зроблений поточний ремонт, було чисто та охайно.

Таким чином, зі свідчень допитаних в судовому засіданні свідків вбачається, що заявник фактично прийняв спадщину, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, яке залишилась після смерті ОСОБА_3, який помер 06 березня 2002 року.

Суд вважає, що відсутні підстави не довіряти свідченням допитаних в судовому засіданні свідків, їх свідчення не суперечать одне одному, жодного противоречивого факту в ними в судовому засіданні надано не було.

Таким чином, судом було встановлено, що заявник фактично прийняв у спадщину майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме документами та побутовими речами, які були забрані заявником з квартири померлого на початку червня 2002 року, оригінали документів дотеперішнього часу перебувають у заявника, а також квартирою № 15 в будинку № 13 по вул. Леніна в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, в якій заявником в червні 2002 року було оплачено виконання поточного ремонту, а в липні 2002 року зазначена квартира була передана заявником в найм.

Посилання представника заінтересованої особи Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області про наявність спору про право судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 07 травня 2012 року, яке набрало законної сили, було відмовлено в задоволенні вимог Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області про визнання спадщини після смерті ОСОБА_3 відумерлою квартири АДРЕСА_1. Так само посилання щодо несплати заявником комунальних послуг не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно наданої довідки комунального підприємства, відомості щодо сплати комунальних послуг станом на 2002 рік відсутні. Крім того, відповідно до копії наданого рішення виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради від 18 квітня 2006 року про надання згоди на здавання в піднайом жилого приміщення, квартира АДРЕСА_1 здається в піднайом на період до вирішення питання щодо права власності на цю квартиру, тобто жодних правовстановлюючих документів у Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області на зазначену квартиру не було, як і жодних правових підстав щодо розпорядження цією квартирою.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що встановлення факту прийняття спадщини необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви та встановлення факту вступу в управління та володіння спадковим майном.

Керуючись ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 15, 57, 59, 60, 107, 208, 212 215, 234, 256 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття в управління спадкового майна, за участю заінтересованих осіб Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Василівського району Запорізької області, задовольнити.

Встановити факт вступу в управління та володіння ОСОБА_2 спадковим майном після смерті ОСОБА_3, який помер 06 березня 2002 року, а саме документами та квартирою № 15 в будинку № 13 по вул. Леніна в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, яка належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 29 квітня 1994 року за № 22.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

02.07.2012