Справа № 2-5216/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"13" березня 2012 р.

Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Крамаренко А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участю: позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, який діє на підставі постанови Господарського суду Запорізької області від 15.02.2011 року як ліквідатор фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, про визнання недійсною довідки-рахунку, витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, діючи на підставі постанови Господарського суду Запорізької області від 15.02.2011 року як ліквідатор фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»до його повноважень віднесено: прийняття до свого відання майна боржника; вжиття заходів по забезпеченню його збереження; виконання функцій з управління та розпорядження майном банкрута; здійснення інвентаризації та оцінки майна банкрута; аналіз фінансового становища банкрута; виконання повноважень керівника банкрута; очолення ліквідаційної комісії та формування ліквідаційної маси; предявлення до третіх осіб вимог про повергнення дебіторської заборгованості.

Згідно листа Бердянського ВРЕР УДАІ УМВС України в Запорізькій області від 23.03.2011 року за ОСОБА_3 був зареєстрований транспортний засіб CHERY A-15 SQR 7162 державний номер НОМЕР_1. За місцем реєстрації автомобіль знайдений не був.

Під час розшуку вказаного транспортного засобу зясувалось, що 09.12.2010 року ОСОБА_3 на імя ОСОБА_2 видав нотаріальну довіреність на право управління вказаним транспортним засобом, а 08.04.2011 року здійснив його відчуження на підставі довідки рахунку №554648.

У звязку з тим, що вказаний транспортний засіб перебував у податковій заставі і ОСОБА_3 не мав права його відчужувати, та посилаючись на ч. 1 ст. 203, ст. 215, ст. 216 ЦК України, просив визнати недійсною довідку-рахунок від 08.04.2011 року №554648; застосувати наслідки недійсності правочину, а саме повернути право приватної власності ОСОБА_3 на автомобіль CHERY A-15 SQR 7162 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2; витребувати від ОСОБА_2 належний ОСОБА_3 автомобіль CHERY A-15 SQR 7162 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він продав спадковий будинок та вирішив придбати для себе автомобіль. Побачив на вулиці автомобіль CHERY, на якому було оголошення про продаж. Автомобіль йому сподобався і він зустрівся з власником. Останній йому повідомив, що не може сплачувати кредит за автомобіль у звязку з чим його й продає. 09.12.2010 року ОСОБА_3 видав на його імя довіреність на право управління автомобілем, а він надав ОСОБА_3 гроші для розрахунку за кредитним договором. При погашенні заборгованості за кредитом банк надав ОСОБА_3 дозвіл на продаж автомобіля і 08.04.2011 року був укладений договір купівлі-продажу. При оформленні документів в Бердянському ВРЕР його запевнили, що автомобіль не має кримінального минулого. Просив в задоволені позову відмовити.

ОСОБА_3 пояснив, що будучи власником автомобіля, здійснив його відчуження відповідно до чинного законодавства. Оскільки автомобіль був придбаний в кредит, а перекредитування займало багато часу, то банк йому дозволив видати довіреність на ОСОБА_2. Останній 09.12.2010 року надав грошові кошти для закриття кредиту, банк надав дозвіл на продаж і автомобіль був проданий ОСОБА_2 Про наявність податкової застави йому не повідомлялось. Постанову Господарського суду від 15.02.2012 року та лист ОСОБА_1 він отримав поштою в квітні-травні 2011 року.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. До суду не надходило заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Автомобіль CHERY A-15 SQR 7162, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АРС078198 від 28.05.2008 року, виданого РЕВ МРВ ДАІ №11 при УМВС України в Запорізькій області. Вказаний автомобіль був придбаний ОСОБА_3 на кредитні кошти, надані ВАТ КБ «Надра», та переданий в заставу банку для забезпечення виконання зобовязань, що виникають з кредитного договору, що підтверджується договором «Автопакет»№08/2008/0940Фап від 29.05.2008 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна податкова застава на активи ОСОБА_3 зареєстрована в реєстрі 29.09.2009 року.

09.12.2010 року ОСОБА_3 видав нотаріально посвідчену довіреність на імя ОСОБА_2 та ОСОБА_4, якою уповноважив останніх управляти транспортним засобом CHERY A-15 SQR 7162, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 та вчиняти інші дії, повязані з експлуатацією транспортного засобу, без права його відчуження.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 15.02.2011 року фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 визнано банкрутом, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1

Листом від 08.04.2011 року ПАТ КБ «Надра»повідомив Бердянське ВРЕР УДАІ про погашення ОСОБА_3 кредиту за договором №08/2008/0940Фап від 29.05.2008 року та просив зняти заборону на відчуження заставного майна. Запис про вилучення обтяження на спірний автомобіль внесений до Державного реєстру 08.04.2011 року реєстратором Запорізької філії ДП «Інформаційний центр»Міністерства юстиції України.

На підставі довідки-рахунку від 08.04.2011 року №554648 ОСОБА_2 купив у ОСОБА_3 автомобіль CHERY A-15 SQR 7162, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 203 ЦК України, на яку посилається позивач, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актом цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За змістом ст. ст. 316, 317, 319, 658 ЦК України право продажу товару , крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Згідно ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»право продажу майна боржника, оголошеного банкрутом, належить ліквідатору.

Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 390 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублено власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Так встановлено судом і не заперечується сторонами, що на час укладання договору купівлі-продажу від 08.04.2011 року право власності на спірний автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_3 Даний автомобіль був придбаний ОСОБА_3 на кредитні кошти і знаходився в заставі ПАТ КБ «Надра». Грошові кошти на погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 В подальшому ОСОБА_3 здійснив відчуження спірного автомобіля за відплатним договором на користь ОСОБА_2

Доказів повідомлення Бердянською ОДПІ Запорізької області ОСОБА_3 про виникнення податкової застави суду не надано.

Також не надано суду й доказів про обізнаність ФОП ОСОБА_3 до 08.04.2011 року про оголошення його банкрутом та призначення його ліквідатором ОСОБА_1

Проте, з листів ОСОБА_1 на імя ОСОБА_3 вбачається, що вони були повернуті відправнику за закінченням терміну зберігання.

Доводи ОСОБА_3 про те, що він дізнався про наявність податкової застави з матеріалів даної справи, а про оголошення його банкрутом та призначення ОСОБА_1 ліквідатором - у квітні-травні 2011 року позивачем не спростовані.

Відповідно до довідки Бердянського ВРЕР УДАІ України в Запорізькій області від 21.02.2011 року на час укладання договору купівлі-продажу від 08.04.2011 року спірний автомобіль під арештом, в угоні та в заставному майні не значився.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 при відчуженні спірного автомобіля діяв добросовісно.

Не встановлено судом й недобросовісності у діях ОСОБА_2, а отже останній є добросовісним набувачем спірного автомобіля.

Таким чином, у суду відсутні підстави для висновку щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 57 61, 212 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5