Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 ц - 6471 /2012 р. Головуючий у 1 інстанції: Шамота Л. В. Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2012 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Савченко О.В.,

суддів Стрелець Л.Г.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Мосіній О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 08 листопада 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на самочинну добудову за набувальною давністю, за участю третіх осіб комунального підприємства Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на самочинну добудову за набувальною давністю, за участю третіх осіб КП Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області.

Ухвалою судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 16.10.2012 року позовна заява залишена без руху та надано строк для усунення недоліків визначення ціни позову, визначення та надання доказів на підтвердження позовних вимог.

Ухвалою судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 08 листопада 2012 року позовна заява визнана неподаною та повернута позивачу, оскільки у визначений строк недоліки, відповідно до ухвали про залишення позовної заяви без руху, усунуті не були.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить її скасувати та повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ст .312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Залишаючи ухвалою від 16.10.2012 року заяву ОСОБА_3 без руху і визнаючи ухвалою від 08 листопада 2012 року позовну заяву неподаною та повертаючи її, суд виходив з того, що позивач в позовній заяві не зазначив ціну позову, не визначив та не надав доказів на підтвердження позовних вимог.

Проте погодитися з висновками суду не можна з наступних підстав.

За змістом ст.80 ЦПК України ціна позову це грошове вираження майнових вимог позивача, необхідне для правильного визначення судового збору.

Як вбачається з позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 215 гривень, згідно зі ст. 2 Закону України „Про судовий збір

Вимога судді до позивача про зазначення дійсної вартості майна предявлена без урахування положень ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якою передбачено: якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи

Крім того фактично в оскаржуваній ухвалі суддя послався на ті обставини, які мають досліджуватися, оцінюватися судом вже під час підготовчих дій до розгляду справи або при розгляді справи і не мають правового значення в стадії вирішення питання про відповідність позовної заяви вимогам ст. ст. 119,120 ЦПК України , а також не можуть бути визнані недоліками позовної заяви.

Зазначене міститься в розясненнях п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.06.2009 року „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду , де сказано, що вже після відкриття провадження в справі, готуючи справу до розгляду, суд повинен визначити: обставини, які мають значення для справи, та факти, що підлягають встановленню і покладені в основу вимог і заперечень; характер спірних правовідносин і зміст правової вимоги; матеріальний закон, який регулює спірні правовідносини; вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів; визначити коло доказів відповідно до характеру спірних правовідносин і роз'яснити, якій із сторін слід довести певні обставини; вжити заходів для забезпечення явки в судове засідання, а також сприяти врегулюванню спору до судового розгляду.

Крім того, як передбачено ст. 137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів може бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Відповідно до роз'яснень п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування судами норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", подання доказів можливе не тільки при подачі позовної заяви, але й у наступній стадії цивільного процесу, тому через неподання доказів при пред'явленні позову суд не вправі залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Враховуючи зазначені обставини, висновок судді про наявність достатніх підстав для визнання позовної заяви ОСОБА_3 неподаною та застосування до неї передбачених ч.2 ст. 121 ЦПК України наслідків не є необґрунтованим.

У зв'язку з цим оскаржувану ухвалу судді від 08 листопада 2012 року не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307,312,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 08 листопада 2012 року скасувати та передати питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: