Справа № 22-ц-638/12 Головуючий у 1 інстанції: Мулявка О. В.
Провадження № 22-ц/1390/638/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Д.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2012 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Бойко С.М., Мацея М.М.

при секретарі: Служала А.Ю.

з участю: позивачів, представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта в особі Львівської обласної дирекції НАСК Оранта на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 05 липня 2011 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 05 липня 2011 року задоволено позов ОСОБА_2, ОСОБА_6 до ВАТ НАСК Оранта, треті особи: Моторне (транспортне) страхове бюро України та ОСОБА_4, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто із Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_6, жителів с. Стоянів Радехівського району Львівської області 49280 грн. (сорок девять тисяч двісті вісімдесят грн. 54 коп.), з них 31145 грн. матеріальної шкоди, 10645 грн. пені, 1791 грн. річних відсотків, 5699,54 грн. індекс інфляції та 461 грн. судових витрат.

Стягнуто із Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії Оранта 31,30 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення суду оскаржило ВАТ Національна акціонерна страхова компанія Оранта в особі Львівської обласної дирекції НАСК Оранта.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є помилковим, безпідставним, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Вважає вимоги до ВАТ НАСК Оранта про виплату страхового відшкодування по факту смерті ОСОБА_7С внаслідок ДТП безпідставними, оскільки завдану шкоду позивачам відшкодував ОСОБА_4, що стверджується вироком Радехівського районного суду Львівської області від 21.12.2008 року. Вказує, що ОСОБА_4 відшкодував шкоду без попереднього погодження із НАСК Оранта, що суперечить вимогам п.37.4 ст.37 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та умовам договору від 14.01.2008 року, укладеного між НАСК Оранта та ОСОБА_4, що дає право відповідачу відмовити у компенсації таких витрат.

Крім цього вказує, що в будь-якому випадку за збитки, завдані внаслідок ДТП, буде відповідати ОСОБА_4, оскільки ДТП було скоєно у стані алкогольного спяніння, що згідно вимог ст.38 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зобовязує його повернути страховій компанії виплачене страхове відшкодування. Зазначає, що згідно ст.27.5 Закону витрати на поховання мають бути обґрунтовані та відшкодовуються при наданні страховику оригіналу свідоцтва про смерть та документів, які підтверджують такі витрати.

Звертає увагу суду на те, що вимоги щодо стягнення пені за прострочення виконання грошового зобовязання, не підлягають задоволенню, так як суперечать вимогам ст. 258 ЦК України. Вважає безпідставними вимоги щодо стягнення з НАСК Оранта інфляційних втрат та трьох відсотків річних за користування грошовими коштами, оскільки договірні відносини між сторонами відсутні. Крім того вказує, що судом порушено вимоги ст.74 ЦПК України.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_6 у задоволенні позовних вимог до ВАТ НАСК Оранта.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25.02.2008 року, помер ОСОБА_7, спадкоємцями якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_8, власника автомобіля марки Мерседес-Бенц 814, номерний знак 27000ТА, що причетний до ДТП 25.02.2008 року, та ОСОБА_4- водія цього транспортного засобу, застраховані відповідно до страхового полісу №ВА/3156107, оформленного Червоноградським міським відділенням Львівської обласної дирекції ВАТ НАСК ОСОБА_3.

Відповідно до ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і повязані з:

1) життям, здоровям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування);

2)володінням, користуванням і розпорядженням майном(майнове страхування);

3)відшкодування шкоди, завданої страхувальником(страхування відповідальності).

Згідно ст.5 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обєктом обовязкового страхування цивільно правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 6 цього ж Закону визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Вироком Радехівського районного суду Львівської області від 23.12.2008 року доведено вину ОСОБА_4 у скоєнні 25.02.2008 року ДТП, у результаті якої загинув ОСОБА_7, тобто настання страхового випадку з участю забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Статтею 32 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено випадки, коли шкода не відшкодовується.

Згідно п.37.4 ст.37 Закону якщо страхувальник або особа, відповідальність якої застрахована, здійснили виплату відшкодування без попереднього погодження із страховиком, страховик має право відмовити у компенсації таких витрат або зменшити їх розмір з врахуванням вимог законодавства України про відшкодування такої шкоди. компенсації.

Покликання апелянта на те, що відповідач не повинен нести відповідальності за заподіяну позивачам шкоду, оскільки ОСОБА_4 без погодження з ними відшкодував таку шкоду, є безпідставними, оскільки у вироку Радехівського районного суду Львівської області від 23.12.2008 року щодо зазначених обставин вказано думку потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_2 щодо часткового відшкодування їм моральної шкоди.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду було зясовано, що ОСОБА_4 відшкодував позивачам лише моральну шкоду у розмірі 40 тисяч гривень.

Колегія суддів вважає, що належними доказами позивачами підтверджено лише частину майнової шкоди, яку вони просять стягнути з відповідача, а саме: 15320 грн. за пошкоджений в результаті ДТП автомобіль та 1975 грн. витрат на поховання, а всього 17 295 грн., які і підлягають стягненню з відповідача, а тому у цій частині оскаржуване рішення слід змінити.

Витрати ж на виготовлення та встановлення памятника, які просили стягнути позивачі, не пітверджені належними доказами, оскільки подані позивачами квитанції не підтверджують того, що такі витрати уже ними понесені і ці гроші сплачені ОСОБА_2

Про те, що позивачами такі витрати ще не понесені свідчить і той факт, що на а.с.66 знаходиться рахунок №24 від 26.05.2011 року на оплату виготовлення памятника з граніту на суму 14800 грн., замовлений в іншого виробника, а тому підстави для їх стягнення відсутні.

Відповідно до ч. 2 с. 20 Закону України Про страхування при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне

здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Пунктом 37.1 ст. 37 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

Аналогічне положення закріплене і у страховому полісі №ВА/3156107.

Однак, позивачами не подано жодних доказів того, коли ними подано відповідачу усі необхідні для виплати страхового відшкодування документи, що необхідно для визначення строку, з якого слід нараховувати пеню, 3% річних та інфляційні втрати, оскільки листом від 18.05.2009 року Червоноградського відділення НАСК ОСОБА_7 зобовязано надати ще ряд документів, необхідних для виплати страхового відшкодування, .

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_6 щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат є безпідставними, а тому рішення у частині задоволення цих вимог слід скасувати та постановити нове рішення про відмову у їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.п.2,3, 309, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта в особі Львівської обласної дирекції НАСК Оранта задовольнити частково.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 05 липня 2011 року в частині стягнення матеріальної шкоди змінити, визначивши, що стягненню підлягає не 31145 грн., а 17295 грн. майнової шкоди.

У частині стягнення із Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_6 10645 грн. пені, 1791 грн. річних відсотків, 5699,54 грн. індекс інфляції рішення Радехівського районного суду Львівської області від 05 липня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих позовних вимог.

Змінити розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача.

Стягнути з ВАТ Національна акціонерна страхова компанія Оранта на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_6 171,45 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, а в користь держави 1,50 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: