Номер провадження № 22-ц/1590/6164/12
Головуючий у першій інстанції Пепеляшков
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2012 м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Сватаненка В.І.

судді Черевка П.М.

судді Артеменка І.А.

за участю секретаря Лисенка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 3 квітня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи: Обєднання співвласників гуртожитку Заболотного 26-А, департамент міського господарства Одеської міської ради - Про визнання права користування житловим приміщенням та зобовязання укласти договір найму житлового приміщення,-

ВСТАНОВИЛА

У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа: Обєднання співвласників гуртожитку Заболотного 26-А, в якому посилалась на те, що з 1997 року вона мешкає у гуртожитку, який знаходиться у комунальної власності територіальної громади м. Одеси та розташований за адресою: м. Одеса, вул. Заболотного, 26-А та проживає у кімнаті № 842 площею 17,3 кв.м. У послідуючому до участі в якості третьої особи залучено департамент міського господарства Одеської міської ради.

02.09.2010 року у гуртожитку було створено Обєднання співвласників гуртожитку Заболотного 26-А, якому 24.09.2010 року Одеська міська рада передала на баланс гуртожиток.

Позивач постійно мешкає у гуртожитку сплачує усі необхідні платежі за користування приміщенням на підставі відповідних договорів про надання комунальних послуг, а 14.04.2009 року їй було видано ордер на право зайняття зазначеного жилого приміщення.

Вважає, що з наведених підстав набула право користування житловим приміщенням площею 21,5 кв.м., яке складається з кімнати № 842 площею 17,3 кв,м., 1/3 частини приміщень вмивальні № 845 площею 9,8 кв.м., ванни № 844 площею 1,4 кв.м., туалету № 848 площею 1,3 кв.м., що складає 4,2 кв.м., що дає її право укласти з відповідачем договір найму.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на їх безпідставність та наявність у позивача іншого місця мешкання.

Представник третьої особи ОСГ Заболотного 26-Ау судове засідання не зявився.

Представник департаменту міського господарства Одеської міської ради позов не підтримав, заперечуючи проти його задоволення поставності, необґрунтованості та недоведеності законності зайняття позивачем спірного житла.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати, як постановленого з порушенням норм матеріального права.

Представник департаменту міського господарства Одеської міськради подав заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1, вважаючи її необґрунтованою та безпідставною.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що позивач не довела належними доказами, що ордер на зайняття жилої площі їй було видано компетентною організацією, яка мала право видавати ордер; не доведено позивачем, що на даний час кімната № 204 має іншу нумераціє № 842; що у позивача наявності належних підстав для вселення у гуртожиток та права користування жилим приміщення кімнати № 842 не довела.

Колегія суддів вважає, що висновки суду відповідають встановленим фактичним обставинам по справі та відповідно до них правовідносинам, суд надав належну оцінку доказам, застосував відповідні норми матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 17.02.1997 року по 25.11.2004 року була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та з 25.11.2004 року та на момент ухвалення рішення по справі зареєстрована в гуртожитку у кв. 118, 119 у будинку № 22-б по вул. Ак. Заболотного у м. Одесі.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ТОВ Мрія-2уклало з ОСОБА_3 договір оренди № 13/04-з від 20.07.2004 року, № 97/06-3 від 30.12.2005 року 3-х койко-місць в кімнаті № 204 гуртожитку, № 30/09/а від 20.02.2009 року - кімнати № 204 загальною площею 17,1 кв.м., договір на надання житлово-комунальних послуг № 30/09/у від 20.02.2009 року на кімнату № 204 площею 17,1 кв.м.

14.04.2009 року TOB Мрія-2видало на імя ОСОБА_1 ордер № 30 на зайняття кімнати № 204 в гуртожитку будинку № 26-а по вул. Ак. Заболотного у м. Одесі.

За ОСОБА_3 права власності на нерухоме майно не зареєстровано, що вбачається з довідки КП ОМБТІ та РОН.

ОСОБА_3 надані копії квитанцій про сплату комунальних послуг за вказаною адресою, одержувач ОСГ Заболотного 26А, з яких вбачається, що сплата здійснена за комунальні та інші послуги від імені загального платника ДПП Нефон, ОПО ОСОБА_4, або мешканців будинку сумами, тобто з вказаних копій квитанцій не вбачається, що оплата здійснена особисто ОСОБА_3, від її імені.

Відповідно до рішення ВК ОМР від 06.05.2009 року за № 521 було затверджено акт прийому-передачі гуртожитку по вул. Ак. Заболотного, 26-а у м. Одесі до комунальної власності територіальної громади м. Одеси, який було передано на баланс територіальної громади від Української державної корпорації Укрбуд. Згідно до рішення ВК ОМР від 24.09.2010 року за № 479, вказаний гуртожиток було вирішено передати на баланс ОСГ Заболотного 26А.

Діючим законодавством України передбачено, що жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету (ст. 128 ЖК України).

Відповідно до ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Вказаним нормам відповідають положення п. п. 9, 10 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого ОСОБА_5 Міністрів УССР від 03.06.1986 року № 208.

Виданий на імя ОСОБА_3 ордер № 30 на зайняття кімнати № 204 в гуртожитку будинку № 26-а по вул. Ак. Заболотного у м. Одесі, був виданий ТОВ Мрія-2, але вказаний гуртожиток перебував на балансі Української державної корпорації Укрбуд.

Так, зазначений гуртожиток належав до відомчого жилого фонду та знаходився на балансі у Української державної будівельної корпорації Укрбуд, яка в свою чергу передала гуртожиток в оперативне управління Державному побутовому підприємству Нефон, яке 2005 році було ліквідовано та після ліквідації ДПП Нефонгуртожиток знаходився на балансі Української державної будівельної корпорації Укрбуд, та на даний час гуртожиток по вул. Ак. Заболотного, 2ба в м. Одесі разом із інженерними спорудами перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Одеси.

Таким чином, ордер на зайняття жилої площі на імя ОСОБА_3 був виданий не компетентною організацією, яка мала право видавати відповідний ордер.

Верховною ОСОБА_5 України 04.09.2008 року було прийнято Закон України Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків, який спрямований на захист житлових прав громадян, що не мають власного житла, більше пяти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них, яки за положеннями ст. 2 можуть на власний вибір реалізувати належне їм конституційне право на житло.

Згідно до положень ч. 2 ст. 1 зазначеного Закону України, даний Закон не поширюється на громадян, які мешкають у гуртожитку без законних підстав (без офіційної реєстрації місця проживання).

Між іншим, відповідно до ст. 6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Українігромадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи судом першої інстанції, в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 не надала обґрунтованих пояснень причини не звернення ОСОБА_1 з відповідною заявою до органів внутрішніх справ щодо реєстрації свого місця проживання саме в цьому гуртожитку, а тому суд обґрунтовано прийняв до уваги заперечення представника департаменту міського господарства ОМР відносно того, що позивач ОСОБА_3 забезпечена іншим житлом за іншою адресою - адресою місця реєстрації - та представника Суворовської районної адміністрації ОМР з приводу недоведеності наявності перешкод щодо реалізації конституційного права на житло в гуртожитку за місцем реєстрації позивача ОСОБА_3 - в гуртожитку у кв. 118, 119 у будинку № 22-б по вул. Ак. Заболотного у м. Одесі.

Також, ОСОБА_3, будучи зареєстрованою у гуртожитку за іншою адресою, не надала доказів того, що вона потребує жилої площі у зазначеному гуртожитку.

Одночасно, колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 не були надані належні письмові та допустимі докази на підтвердження того, що на даний час кімната № 204 має іншу нумерацію - № 842.

Відповідно до положень абзацу 2 ч. 1 ст. 2 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року за № 396 допоміжні приміщення у гуртожитку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації гуртожитку та побутового і санітарно-гігієнічного обслуговування його мешканців (душові, пральні, кухні, санвузли, сходові клітки, вестибюлі, перехідні шлюзи, коридори (що знаходяться за межами кімнат у гуртожитках коридорного типу та за межами жилого блоку (секції)), колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення через які прокладені мережі комунікацій, приміщення теплопунктів, котелень, а також приміщення, які використовуються для розміщення обслуговуючого гуртожиток персоналу, складські приміщення тощо), якими користуються всі мешканці гуртожитку.

Виходячи з вказаних положень, судом звертається увага, що ОСОБА_1, яка стверджує, що у її користуванні знаходиться також 1/3 частина від приміщень вмивальні № 845 площею 9,8 кв.м., ванни № 844 площею 1,4 кв.м., туалету № 848 площею 1,3 кв.м., що складає 4,2 кв.м, не наводить доказів необхідності вилучення цих приміщень зі спільного користування мешканців гуртожитку та передачу їх в особисте користування виключно ОСОБА_3

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_3 не довела та не обґрунтувала наявності належних підстав для вселення у гуртожиток по вул. Ак. Заболотного, 26-а у м. Одесі та права користування жилим приміщенням у вигляді кімнати за № 842 житловою площею 17,3 кв. м. та 1/3 частини від приміщень вмивальні № 845 площею 9,8 кв. м., ванни № 844 площею 1,4 кв.м., туалету № 848 площею 1,3 кв.м., що складає 4,2 кв. м. в будинку гуртожитку № 26-А по вул. Академіка Заболотного у м. Одесі.

Таким чином, судом першої інстанції було ухвалено законне рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання права користування житловим приміщенням, оскільки ОСОБА_3 не довела самого права на вказане житло.

Одночасно, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що вимоги ОСОБА_3 про зобовязання укласти договір найму жилого приміщення не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. ст. 213, 215 ЦПК України рішення у справі може ухвалюватися лише щодо сторін по справі.

Згідно положень ст.ст. 11, 31 ЦПК України право визначення предмета та підстав позову належить виключно позивачеві.

Як було вищезазначено, балансоутримувачем гуртожитку є ОСГ Заболотного 26А, яке має повноваження щодо укладення договорів найму на це житло, проте ОСОБА_3 вимог до вказаного обєднання не заявила.

Таким чином, розглядаючи справу, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 і в даній частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є неспроможними, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню не підлягають, підстави для ухвалення нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, підстави для його скасування та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п.1, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 3 квітня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області В.І. Сватаненко

ОСОБА_6

ОСОБА_7