Справа № 0417/2-1235/2011
Справа №0417/2-175/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 квітня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.

при секретарі Тимошевській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми , -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в березні 2011 року звернулася із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення суми. В позовній заяві позивачка та представник позивачки в судовому засіданні посилалися на те, що із відповідачем по справі позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 1994 року. 24 березня 2010 року шлюб розірвано рішенням Виборгського міського суду Ленінградської області. В період шлюбу ними було набуто майно, а саме автомобіль Toyota Land Cruiser 100, державний номер НОМЕР_1. Автомобіль було зареєстровано на позивачку. В добровільному порядку відповідач не бажає здійснити поділ майна. За оцінкою незалежної експертизи вартість автомобіля Toyota Land Cruiser 100, державний номер НОМЕР_1, на території Російської Федерації складає 1111700 руб., що еквівалентно 310617,88 грн. Також нею оплачені послуги оцінщика в розмірі 701 грн. Просили суд: стягнути із ОСОБА_2 на її користь половину вартості автомобіля Toyota Land Cruiser 100, державний номер НОМЕР_1. В розмірі 155308,94 грн.; стягнути із ОСОБА_2 на її користь вартість оплачених послуг ТОВ Стар-Дза складання звіту від 17.03.2011 року №38 в розмірі 701 грн.; стягнути із ОСОБА_2 на її користь вартість оплачених юридичних послуг в розмірі 2794,08 грн. та судові витрати по справі в розмірі 1753,08 грн.

В подальшому відповідно до телеграми від 02.04.2012 року позивачка просила розглядати справу в її відсутності та в відсутності її представника.

Відповідач в судовому засіданні яке відбувалося 20.09.2011 року та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Вказали, що спірне майно, а саме автомобіль вибув із власності подружжя ще під час шлюбу. Таким чином, даного майна, як спільного або окремого не існувало ні на момент розірвання шлюбу, ні на момент проведення оцінки автомобіля, ні на момент подачі позову до суду.

Суд, вислухавши представника позивачки, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 10 грудня 1994 року. Шлюб розірвано 24.03.2010 року рішенням Виборгського міського суду Ленінградської області ( а.с.7).

Відповідно до Довідки Відділу РЕР ДАІ з обслуговування м. Дніпропетровська та Дніпропетровської області та Дніпропетровського району №2 підпорядкованого ГУ МВС України в області від 20.12.2011 року №14/2РЕР -5640 10.04.2006 року автомобіль ОСОБА_3 Круізер, д/н НОМЕР_1, було зареєстровано за гр. ОСОБА_1, 02.12.2009 року вказаний автомобіль знято з обліку для реалізації гр. ОСОБА_4 по дорученню ВКК 045966.

Згідно до довіреності від 13 травня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №5337 ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 уповноважила ОСОБА_6, ОСОБА_7, розпоряджатися, продати, керувати з правом користування , зняття з обліку в органах ДАІ, належним їй на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РСА №044841, виданого Дніпропетровським МРЕВ-2 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 10.04.2006 року, автомобілем марки ОСОБА_3 КРАУЗЕР,2002 року випуску, кузов JTEHT05J202018513, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований там же 10.074.2006 року ( а.с.34).

Відповідно до листа приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 22.11.2011 року за №52, ним дійсно 13.05.2008 року було посвідчено довіреність на розпорядження транспортним засобом від імені ОСОБА_1, за реєстровим №5337 ( а.с.54).

Як вбачається із заяви ОСОБА_6, 22.02.2012 року нотаріально посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованому в реєстрі за №520 ( а.с.67), в червні 2008 року він придбав автомобіль ОСОБА_3, модель Ландкрузер ( рік випуску 2002 , номер кузова НОМЕР_3, колір сірий) у подружжя ОСОБА_1 за довіреністю та передав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 35000 доларів США. Діючи на підставі довіреності, другого грудня 2009 року ним було проданого вказаний автомобіль, після зняття його з реєстраційного обліку.

Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу є обєктом права спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними

В судовому засіданні встановлено, що спірне майно (автомобіль) вибув з власності подружжя під час шлюбу, і даного майна не існувало ні на момент розірвання шлюбу, ні на момент проведення позивачкою оцінки автомобіля, ні на момент подачу позову до суду, а тому, оцінюючи докази в їх сукупності, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог, про стягнення із відповідача половини вартості автомобіля.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись: ст.ст.60,69,70 СК України, ст. ст.3,7, 10, 11, 15, 60,61,88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар