АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/9220/12 Справа № 2-3964/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2012 року м. Дніпропетровськ

29 листопада 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_6 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_7 до Комунального виробничо житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Красногвардійського району м. Дніпропетровська, третя особа ОСОБА_6, про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2011 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона та третя особа ОСОБА_6 проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була залита у зв»язку з пошкодженням даху. Вона, позивачка за власний кошт відремонтувала квартиру, тому просила стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у сумі 5551,20 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000,0 грн, яка пов»язана з моральними стражданнями через позбавлення нормальних умов проживання, втрату квартирою естетичного вигляду, встановленням у житлі стійкого неприємного запаху, хворобами через сирість її повнолітнього сина третьої особи ОСОБА_6, який є інвалідом.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2012 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі третя особа ОСОБА_7 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що в червні 2007 року у зв»язку з протіканням даху відбулося залиття квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності позивачці і третій особі за даною справою, що стверджується копією відповідного свідоцтва та актом про залиття квартири від 25.09.2011 року (а.с. 7, 31).

В 2008 році позивачкою за власний кошт було відремонтовано вказану квартиру.

Загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду в деліктних відносинах передбачені ч. 1 ст. 1166 і ч. 1 ст. 1167 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Виходячи з викладеного, надавши належної детальної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено розмір заподіяної їй матеріальної шкоди та факт спричинення моральної шкоди саме у зв»язку із залиттям квартири, тому ухвалив законне рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Окрім доводів, викладених місцевим судом в оскаржуваному рішенні, колегія звертає особливу увагу на те, що позивачка в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції зазначила, що акт прийняття виконаних робіт у зв»язку з ремонтом в квартирі, відомість ресурсів, довідка про вартість виконаних робіт були складені особисто нею (а.с. 13 19). Оскільки позивачка є заінтересованим учасником процесу, доказів наявності спеціальної освіти для складанні наведених документів не надала, колегія дійшла висновку, що вказані письмові докази є неналежними, тому не можуть бути прийняті судом.

Представлена апеляційному суду довідка від 28.11.2012 року про приблизну вартість рулону шпалер у 2008 році також не може бути прийнята до уваги судом, оскільки не була представлена без поважних причин у суді першої інстанції та не встановлено площу на якій, у зв»язку із залиттям, підлягали заміні шпалери.

Клопотання про призначення відповідної судової експертизи учасниками процесу не заявлено.

Крім того, суду не представлені докази участі апелянта третьої особи ОСОБА_6 у витратах на ремонт вказаної вище квартири, а в позовній заяві позивачка посилається на те, що саме за її кошт було здійснено даний ремонт.

Колегія звертає увагу, що факт заподіяння моральної шкоди та її розмір неподільно пов»язані з особистістю позивачки, яка рішення районного суду в апеляційному порядку не оскаржила, а апелянт - третя особа ОСОБА_6 не навів доводів та не надав доказів для задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваного рішення в частині відмови у стягнення на користь позивачки моральної шкоди.

Апелянт на довів наявність порушень його прав та законних інтересів у зв»язку з відмовою позивачці у стягненні на її користь моральної шкоди.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог та змісту доводів апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга третьої особи без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу третьої особи ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді