АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2012 року м. Дніпропетровськ

22 листопада 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Павлоградвугілля», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Першотравенську про перерахунок розміру середньої заробітної плати для призначення страхової виплати в звязку з стійкою втратою працездатності та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що у зв»язку з виконанням трудових обов»язків на підприємствах, правонаступником яких є відповідач ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», отримав професійне захворювання та був звільнений у травні 2011 року у зв»язку зі станом здоровя за п.2 ст. 40 КЗпП України. ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» при видачі довідки про середню заробітну плату (для розрахунку страхових виплат) припустився порушень діючого законодавства, постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001р. №1266 «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням» та зазначив невірні дані, неправильно визначив розмір сумарної заробітної плати за грудень 2010 року, січень 2011 року та квітень 2011 року. Позивач просив суд прийняти середню заробітну плату для призначення страхової виплати в звязку з стійкою втратою працездатності в розмірі 6961,02 грн. замість зазначеного у довідці розміру 6434,41 грн., зобовязати відділення ФСС прийняти для призначення страхової виплати позивачу середньомісячну заробітну плату у розмірі 6961,02 грн. та провести перерахунок щомісячної страхової суми з дати призначення і до цього часу, з виплатою недоплати у відповідності до чинного законодавства.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2012 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивач тривалий час працював на підприємствах, правонаступником яких є відповідач ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», та був звільнений травні 2011 року у зв'язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 4).

При виконанні трудових обов'язків позивач отримав професійні захворювання, про які зазначено в акті розслідування хронічного професійного захворювання (а.с. 6).

Згідно довідки обласної МСЕК №4 від 14.12.2011 року, позивачу встановлено сукупно втрату професійної працездатності у розмірі 60% та визнано інвалідом третьої групи.

Згідно довідки про середню заробітну плату (для розрахунку страхових виплат) від 27.12.2011 року, виданої шахтою «Дніпровська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», розмір середньомісячної заробітної плати позивача для розрахунку страхових виплат становить 6434,41грн. (а.с. 26).

З постанови відділення ФСС №0415/2167/2167.1/14 від 12.01.2012року «Про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати» вбачається, що при розрахунку був використаний розмір середньомісячної заробітної плати - 6434,41 грн. (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001року №1266.

Згідно пунктів 3, 4 вказаної постанови КМУ розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат, є період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески. Розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок.

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ №1266 середня заробітна плата застрахованої особи обчислюється виходячи з нарахованої заробітної плати за видами виплат, що включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці» (грошового забезпечення, розмір якого визначається згідно з нормативно-правовими актами, що регулюють порядок та умови його виплати), та підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб, не враховуючи передбачені законодавством пільги щодо сплати зазначеного податку чи суми, на які цей дохід зменшується, з яких сплачувалися страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно пункту 14 постанови КМУ №1266 середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати (оподатковуваного доходу, грошового забезпечення), з якої сплачувалися страхові внески на кількість календарних днів за розрахунковий період (без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком для розрахунку допомоги по вагітності та пологах за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням) - за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які причинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, зважаючи на те, що страховий випадок настав у травні 2011 року, місцевий суд обґрунтовано встановив, що відповідачем правильно визначено розрахунковий періодом з листопада 2010 року по квітень 2011 року. Крім того, представником позивача визнано правильність визначення вказаного розрахункового періоду та правильність загального розміру заробітної плати, вказаного у відповідній довідці роботодавця, за листопад 2010 року, лютий і березень 2011 року.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що включення до заробітної плати за січень 2011 року суми відпускних (2142,60грн.), нарахованих у грудні 2010 року за 12 днів січня 2011 року не вплинуло на розмір середньомісячної заробітної плати позивача для розрахунку страхової виплати, оскільки вказана сума відпускних безспірно входить до розрахункового періоду для визначення середньої заробітної плати.

Крім того, місцевий суд, враховуючи вимоги пункту 14 постанови КМУ №1266, дійшов правильного висновку про те, що ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» при визначенні розміру сумарної заробітної плати за квітень 2011 року правомірно виключив суму оплати за відпустку за 12 днів травня 2011 року, оскільки вказані 12 днів травня 2011 року не входять до розрахункового періоду для визначення середньої заробітної плати.

Виходячи з викладеного, колегія дійшла висновку про при визначенні розміру середньої заробітної плати права та законні інтереси позивача не порушені, підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Головуючий

Судді