АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2832/12 Справа № 2-561/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2012 року м. Дніпропетровськ

16 серпня 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_6 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про зобов»язування виконати певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2011 року позивачка звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що їй належить домоволодіння №8 по вул. Набережній в с. Олександрівка Магдалинівського району Дніпропетровської області; власником сусіднього домоволодіння та відповідної земельної ділянки по вул. Набережна, 6 в с. Олександрівна Магдалинівського району Дніпропетровської області є відповідачка ОСОБА_7. На території домоволодіння №6 по вул. Набережній розташована, належна відповідачці, уборна літ. «Д», фекалії з якої виходять на територію домоволодіння №8 по вказаній вулиці, чим створюються перешкоди у користування ним, тому позивачка просила суд зобов'язати відповідачку здійснити перенесення уборної на відстань не менше 1,5 метри від спільної межі зазначених земельних ділянок.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2011 року, у якому виправлено помилки ухвалою цього ж суду від 08.12.2011 року, позов задоволено, зобов'язано ОСОБА_6 здійснити перенесення уборної, яка належить їй та знаходиться на території домоволодіння №6 по вул. Набережна в с. Олександрівна Магдалинівського району Дніпропетровської області, на відстань не менше 1,5 метри від межі земельної ділянки по вул. Набережна, 8 в с. Олександрівка Магдалинівського району Дніпропетровської області.

В апеляційній скарзі відповідачка посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що домоволодіння №8 по вул. Набережна в с. Олександрівка Магдалинівського району Дніпропетровської області належить позивачці ОСОБА_7, а власником земельної ділянки по вул. Набережна, 6 в с. Олександрівна Магдалинівського району Дніпропетровської області та відповідного домоволодіння є ОСОБА_6 (а.с. 5 7, 8 9, 7 19, 20, 23 24).

Також судом встановлено, що на території домоволодіння №6 по вул. Набережна в с. Олександрівна Магдалинівського району Дніпропетровської області розташована, зокрема, уборна літ. «Д», фекалії з якої виливаються, що супроводжується відповідним запахом, на територію сусіднього домоволодіння №8 по вказаній вулиці, що стверджується протоколом виїзного судового засідання Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 02.09.2011 року, листом Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а.с. 30, 10).

Згідно висновку комісії Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 03.08.2012 року, задня стіна зазначеної уборної літ. «Д» знаходиться на межі з домоволодінням №8 по вул. Набережній; відстань від уборної літ. «Д» до житлового будинку відповідачки складає 0,95 м.п., а до літньої кухні на території домоволодіння №8 по вул. Набережній 7,0 м.п.

В суді апеляційної інстанції представником відповідачки визнано, що уборна літ. «Д», яка знаходиться на території домоволодіння №6 по вул. Набережній, розташована на відстані менше одного метра (30 - 40 сантиметрів) від межі з домоволодінням №8 по вул. Набережній.

Відповідно до ч.ч. 1, 4, 5 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов»язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погуршувати екологічну ситуацію та природні якості землі

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Крім того, пунктами 2.13, 2.12 Державних будівельних норм України (Житлові будинки для індивідуальних забудовників України ДБН 79-92) встановлено, що санітарно-захисний розрив між житловим будинком, літньою кухнею та туалетом складає 20 метрів; відстань від межі суміжної ділянки до стін житлового будинку або господарської споруди слід приймати не менше 1 м., конструкції будинків та споруд, що виступають, не повинні перетинати межі сусідніх ділянок.

Виходячи з викладеного, місцевий суд дійшов правильного висновку про порушення відповідачкою вимог ч. 5 ст. 319 ЦК України та встановив факт користування ОСОБА_6 правом власності на шкоду правам і законним інтересам громадян.

Крім того, утримання відповідачкою протягом тривалого часу у неналежному технічному стані уборної літ. «Д», яка знаходиться у безпосередній близькості від літньої кухні і межі з сусіднім домоволодінням №8 по вул. Набережній, створює позивачці перешкоди для користування даним нерухомим майном, тому місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Апелянтом не доведені твердження про перебування уборної літ. «Д» у належному технічному, санітарному стані та відповідність її розташування будівельним нормам, відповідні докази суду не надані.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді