Справа № 203/4020/12
РІШЕННЯ

іменем України

30 липня 2012 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.,

при секретарі Головач Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що заповітом від 28.05.1993 року ОСОБА_3 заповіла позивачу все своє майно, яке буде належати їй на день смерті. Дошлюбне прізвище позивача «Велика», тому ОСОБА_3 вчинила заповіт саме на таке прізвище. Між позивачем та ОСОБА_3 була домовленість, що після того, як остання виїде на інше постійне місце проживання до свого сина, позивач заселиться в будинок, що належить ОСОБА_3 Тоді ж, в 1993 році ОСОБА_3 виїхала на постійне місце проживання до свого сина, його адреса проживання позивачу не відома.

Позивач заселилася в будинок, завезла туди частину своїх речей, частину своїх речей ОСОБА_3 залишила у власність позивачу. Подальша доля ОСОБА_3 позивачу не відома, також не володіє такою інформацією і селищна рада.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 14.09.2011 року ОСОБА_4 оголошено померлою, про що селищною радою було зроблено відповідний актовий запис про смерть.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №11 А по вул. Комсомольській в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, нумерація будинків змінена відповідно довідки селищної ради.

Являючись спадкоємцем за заповітом позивач звернулася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак, оформити свої спадкові права на будинок не має можливості, оскільки померлий спадкодавець за життя не отримала правовстановлюючий документ на нього.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Вінницького району Вінницької області, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 селищна рада визнає та не заперечує щодо їх задоволення, однак при вирішенні спору просить врахувати ту обставину, що самочинно збудовані прибудова та погріб будувалися не спадкодавцем, а ОСОБА_1 без відповідного дозволу.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Згідно заповіту, вчиненого 28.05.1993 року, посвідченого секретарем Вороновицької селищної ради Вінницької області та зареєстрованого в реєстрі №53, ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_5 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-АМ №313350 від 22.11.1986 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_1 та змінила прізвище на «Чухрій» (а.с.9).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 14.09.2011 року ОСОБА_4 оголошено померлою (а.с.5).

На підставі вищевказаного рішення суду було видано свідоцтво про смерть серії І-АМ №218786 від 29.12.2011 року (а.с.6).

Відповідно до відомостей, викладених в технічному паспорті на житловий будинок, виготовленого КП «ВООБТІ» 16.12.2010 року, власником будинку №10 А по вул. Комсомольській в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області являється ОСОБА_4 (а.с.10 - 13).

Як вбачається з відомостей державної нотаріальної контори Вінницького району, з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулася позивач ОСОБА_1 (а.с. 29 - 35).

Ч.1 с. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті.

Встановленим фактам відповідають правовідносини, визначені національним законодавством та такі, що захищають порушені, невизнані або оспорюванні права, а саме майнові права позивача щодо спадкового майна підлягають судовому захисту шляхом визнання права на підставі ст.ст.1223, 1268 ЦК України (спадкування за заповітом), оскільки являючись спадкоємцем за заповітом, позивач успадковує всю спадкову масу.

Керуючись ст.ст.25, 328, 1225, 1233, 1269 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 197, 174, 209, 212 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок №11 А по вулиці Комсомольській в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, що складається з житлового будинку «А», прибудови «а»/до складу спадкового майна не входять самочинно збудовані прибудова «а-1»та погріб «п/а-1»та належав ОСОБА_3, яка померла 25.09.2011 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :