АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/4130/12 Справа № 2/0427/675/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2012 року м. Дніпропетровськ

12 липня 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_6 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2012 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Горького», третя особа ОСОБА_7, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2011 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 06.12.2007 року у простій письмовій формі між ТОВ «Агрофірма ім. Горького» та ним, ОСОБА_6, укладено договір № 62 згідно умов якого ТОВ «Агрофірма ім. Горького» зобов'язалось продати ОСОБА_6 житловий будинок №53-В по вул. Радянській в с. Миколаївка Новомосковського района вартістю 71807,0 грн., а він, ОСОБА_6, зобов»язався здійснити оплату зазначеної суми у строк до 31.12.2017 року. Зважаючи на те, що він, позивач, достроково сплатив ТОВ «Агрофірма ім. Горького» 71807,0 грн. за придбання зазначеного домоволодіння, але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, позивач просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу №62 від 06.12.2007 року та визнати за ним, ОСОБА_6, право власності на житловий будинок №53-В по вул. Радянській в с. Миколаївка Новомосковського района Дніпропетровської області.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2012 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 16.05.2000 року між продавцем ОСОБА_7 та покупцем ТОВ «Агрофірма ім. Горького» укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 53-В по вул. Радянській в с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, який було посвідчено на товарній біржі «Новомосковська» (а.с. 6) та за ТОВ «Агрофірма ім. Горького» зареєстровано право власності на вказане нерухоме майно в РКП БТІ «Інвентаризатор» (а.с. 5).

06.12.2007 року у простій письмовій формі між ТОВ «Агрофірма ім. Горького» та ОСОБА_6 укладено договір № 62 згідно умов якого ТОВ «Агрофірма ім. Горького» зобов'язалось продати ОСОБА_6 житловий будинок № 53-В по вул. Радянській в с. Миколаївка Новомосковського района вартістю 71807,0 грн., а ОСОБА_6 зобов»язався здійснити оплату зазначеної суми у строк до 31.12.2017 року (а.с. 14).

Згідно абзацу другого пункту 2 договору №62 від 06.12.2007 року строк його дії встановлено до виконання зобов»язань за договором обома сторонами (а.с. 14).

Після укладення договору ОСОБА_6 вселився в цей будинок, оформив на себе особові рахунки по сплаті комунальних послуг та користується будинком, що визнається сторонами, підтверджується довідками ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго», виконкому Миколаївської сільської ради, ПАТ «Дніпропетровськгаз».

Крім того, ОСОБА_6 повністю сплатив грошову суму обумовлену договором №62 від 06.12.2007 року, що підтверджується квитанціями та довідкою ТОВ «Агрофірми ім. Горького» (а.с. 25).

Постановою приватного нотаріуса від 03.08.2011 року позивачу відмовлено в посвідченні договору купівлі-продажу будинку № 53-В по вул. Радянській в с. Миколаївка Новомосковського района у зв»язку з ненаданням право встановлювального документа (а.с. 38).

Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Статтею 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 13, 14 постанови від 6 листопада 2009 року N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених ст. 218 та ст. 220 ЦК України. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

З урахуванням положень ст. ст. 16, 182, 640 ЦК України визначена ч. 2 ст. 220 ЦК України можливість визнання договору дійсним поширюється лише на ті договори, які підлягають тільки нотаріальному посвідченню, від якого сторона ухиляється, й не підлягають державній реєстрації, а тому суперечить законодавству визнання в судовому порядку дійсним правочину щодо нерухомості, оскільки такий правочин в обов'язковому порядку повинен пройти державну реєстрацію.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що факт ухилення ТОВ «Агрофірма ім. Горького» від укладення у письмовій нотаріальній формі договору купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна не доведено, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного рішення місцевого суду про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді