Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2012 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1, в складі

Головуючого , судді : ВОДОП'ЯНОВА С. М.

при секретарі : Комарчук С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу за позовом,-

ОСОБА_2, ОСОБА_3, до ОСОБА_4, Криворізької ОСОБА_5 про визнання права власності , -

В С Т А Н О В И В ;

До Жовтневого районного суду міста ОСОБА_1 звернулись позивачі ОСОБА_2, і ОСОБА_3, з позовом до ОСОБА_4, Криворізької ОСОБА_5 про визнання права власності.

Позивачка ОСОБА_2, яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, в обгрунтування своїх позовних вимог у позові вказала, що 29 липня 2011 року вона та її неповнолітній син стали власниками нежитлового приміщення вбудованого в перший поверх 3-х поверхового житлового будинку, розташованого за адресою: вулиця Ватутіна, будинок № 35-а, приміщення № 39, вартістю 32 429 грн. 00 копійок. Цей договір було посвідчено державним нотаріусом Другої Криворізької Державної нотаріальної контори ОСОБА_6.

20 листопада 2011 року між нею, тобто ОСОБА_2, та ОСОБА_4 укладено попередній договір оренди нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення № 39 вбудованого в перший поверх житлового будинку № 35-а по вул. Ватутіна, що в ОСОБА_1.

Згідно п. 6 зазначеного договору, сторони домовилися, що основний договір оренди буде укладений не пізніше 20 грудня 2011 року.

Також у відповідності до п. 6 Договору, з метою забезпечення укладання основного Договору, ОСОБА_4 сплатила їй, ОСОБА_2, суму попередньої оплати (гарантійну суму) в розмірі 15000 (п'ятнадцяти тисяч) гривень 00 копійок. Передача коштів відбулася в момент підписання Договору.

В період дії попереднього договору, а саме; з 20 листопада 2011 року по 20 грудня 2011 року ОСОБА_2 взяла на себе зобов'язання підготувати всі необхідні документи, що підтверджують її право та можливість передати вказане вище майна в оренду.

Але отримавши зазначені документи, ОСОБА_4 відмовилась визнавати за позивачами право власності на вказане майно, оскільки його реальний стан, в результаті самочинної добудови прибудови «а1», не відповідає його технічній документації та відомостям зазначеним у право установчих документах.

Посилаючись на те, що цей факт унеможливлює подальше підписання основного договору оренди, вона вимагає від ОСОБА_2 повернення гарантійної суми за попереднім договором оренди від 20 листопада 2011 року, в розмірі 15 (п'ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок, та додаткову суму, що передбачена умовами договору, в розмірі гарантійної суми, а саме 15 (п'ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Для вирішення питання щодо отримання свідоцтва про право власності на збудоване нерухоме майно, ОСОБА_2 звернулась до Криворізької міської ради з відповідною заявою та доданими до неї документами.

Але листом від 02.11.2012 року за № 1210, наданого Криворізькою міською радою, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення з самочинно добудованою до нього прибудовою та роз'яснено, що оформлення права власності на самочинно збудоване нерухоме майно можливо лише за наявності належним чином оформленого Акту готовності об'єкту до експлуатації, який в свою чергу свідчить про відповідність державним будівельним нормам новозбудованого майна.

В той же час в Листі зазначено, що відповідно до ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво за рішенням суду, якщо це не порушує права інших осіб. ОСОБА_2, разом із своїм неповнолітнім сипом ОСОБА_3 є єдиними власниками нежитлового приміщення № 39 вбудованого в перший поверх житлового будинку № 35-а по вулиці Ватутіна в ОСОБА_1, яке є предметом вказаного вище договору. Ствердження відповідача, відносно відсутності у позивачів права власності на нерухоме майно та вимоги відповідача стосовно повернення суми коштів, є необґрунтованими та таким, що не відповідають дійсності.

Тому позивачка просить суд визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на самочинно добудовану до нежитлового приміщення № 39 вбудованого в перший поверх 3-4 поверхового житлового будинку буд. №

35-а по вулиці Ватутіна в місті Кривому Розі прибудову «а1», загальною площею - 28.5 кв. метра, по 1/2 частині за кожним.

Відповідачка ОСОБА_4 була повідомлена належним чином про час та місце розгляду цієї справи, однак вона до суду не зявилась та не повідомила суд про причину своєї неявки.

Представник відповідача в справі - Криворізької ОСОБА_5 ОСОБА_7 Сеїна до суду не зявилась та надала суду заперечення у якому зазначила, що з приводу заявлених позовних вимог заперечує в поєному обсязі та вважає за необхідне пояснити наступне.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Для встановлення права власності на самочинне будівництво зацікавленій особі у встановленому законодавством порядку повинна бути надана земельна ділянка під уже збудоване нерухоме майно, мають бути відсутні заперечення з боку власника земельної ділянки, а самочинно збудоване нерухоме майно має відповідати діючим будівельним нормам і правилам.

Стаття 331 ЦК України встановлює положення про те, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту його прийняття до експлуатації, якщо договором або законом передбачено необхідність прийняття нерухомого майна до експлуатації.

Слід також зауважити, що відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

В свою чергу, відповідно до п. 1.6. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2012р. державній реєстрації підлягає право власності на закінчене будівництвом нерухоме майно, яке прийняте в експлуатацію у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п,8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»експлуатація об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №461 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів». Згідно з даною Постановою прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката або декларації у залежності від категорії складності.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем вищевказані документи надані не були.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», при проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції, технічному переобладнанні об'єктів і споруд необхідно дотримуватись вимог санітарного законодавства,

У зв'язку з цим постає питання відповідності даного об'єкта вимогам санітарного законодавства.

Статтею 5 Закону України «Про пожежну безпеку»встановлено, що власники підприємств, установ і організацій або уповноважені ними органи, а також орендарі зобовязані забезпечувати додержання протипожежних вимог стандартів, норм, правил. Виробничі, жилі, інші будівлі та споруди, устаткування, транспортні засоби, реконструкції або технічне переоснащення, а також технологічні процеси та продукція повинні відповідати вимогам нормативних актів з пожежної безпеки (ст. 10 Закону).

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку із зайнятістю представника Криворізької міської ради в іншому судовому засіданні, керуючись ст. 27 ЦПК України, розгляд справи, призначений на 05.12.2012 вона просила провести з урахуванням наданих заперечень.

Суд, дослідивши письмові докази долучені до справи, вважає, що позов повинен бути задоволений з наступних підстав;

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину від 29липня 2011 року за № 2-2892 та № 2-2886 , позивачі є власникам нежитлового приміщення вбудованого в перший поверх трьох - чотирьох поверхового житлового будинку, розташованого за адресою: місто Кривий Ріг, вул. Ватутіна, будинок № 35- а прим. № 39.

Реалізуючи своє право власника нерухомого майна, за власні кошти та матеріали, позивачка ОСОБА_2 самочинно добудувала до належного їй нежитлового приміщення прибудову «а1»загальною площею - 28.5 кв. м. В результаті чого, загальна площа приміщення збільшилась та становить на цей час - 142.9 кв. метра.

Земельна ділянка, на якій розташовано спірне нерухоме майно, знаходиться в користуванні позивачів на підставі Тимчасової ОСОБА_8 № 7171 про сплату за фактичне користування земельною ділянкою від 28 вересня 2010 року. ОСОБА_8 укладена між

Криворізькою міською ОСОБА_5 та ОСОБА_9, права та обовязки якого, разом із спірним майном, успадкували позивачі.

З метою встановлення відповідності державним будівельним нормам збудованого майна, позивачка звернулась до товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ИНЖИНИРИНГ» з пропозицією провести відповідні експертизи та обстеження зазначених приміщень.

Згідно наданим ТОВ «СМАРТ ИНЖИНИРИНГ»технічним висновкам, несуча спроможність будівельних конструкцій самочинно добудованої прибудови «а1»загальною площею 28.5 кв. метрів, забезпечена. Стан несучих конструкцій, задовільний.

Об'ємно-планувальне та конструктивне рішення після добудови до нежитлового приміщення № 39 в будинку № 35- а по вул. Ватутіна в ОСОБА_1 прибудови, дозволяє експлуатацію приміщення за цільовим призначенням.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Згідно частини 5 ст. 376 Цивільного кодексу України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відносно розташування прибудови «а1»до нежитлового приміщення № 39 в будинку № 35-а по вулиці Ватутіна, жоден зі співвласників майна претензій не має. Про це свідчать їх письмові заяви з приводу цього питання. Наведені вище факти, свідчать про дотримання всіх будівельних норм та правил при добудові прибудови «а1»до приміщення № 39, будинку №35-а по вулиці Ватутіна, в Жовтневому районі м. Кривого Рогу.

Зазначене нерухоме майно, позивачка побудувала за власні кошти та власними зусиллями. ОСОБА_2 постійно користувалася та продовжує користуватися належним їй та її неповнолітньому сину нерухомим майном.

Відповідач - ОСОБА_4 висуваючи вимоги щодо повернення позивачем гарантійної суми за попереднім договором оренди нерухомого майна, не визнає за позивачами права власності, на зазначене вище майно.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, є визнання права.

На підставі викладенного, суд вважає, що позов повинен бути задоволений у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 16, 376, 392 ЦК України, ст.. 212-214 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В ;

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та визнати за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 право власності на самочинно добудовану до нежитлового приміщення № 39 вбудованого в перший поверх 3-4 поверхового житлового будинку № 35-а по вулиці Ватутіна в місті Кривому Розі прибудову «а1», загальною площею 28.5 кв. метра по 1/2 її частині за кожним.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 10 днів, з дня виготовлення повного тексту цього рішення суду, в палату з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1.

Суддя: ОСОБА_10