Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2012 Справа №2-8835/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Дуди О.О.

з участю секретаря Сагайдак М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна", треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення страхової виплати та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15.02.2011 року з вини ОСОБА_3, який під час пригоди виконував трудові обов'язки, перебуваючи у трудових відносинах із ОСОБА_2, було заподіяно механічні пошкодження автомобілю Daewoo Lanos н.з. ВО3441АР та завдано позивачу матеріальну шкоду. Вказав, що витратив грошові кошти в сумі 20025грн. на відновлювальний ремонт автомобіля. В уточнених в судовому засіданні та письмово вимогах просить стягнути з ПАТ "Страхова компанія "Країна" 19770грн. страхового відшкодування. Крім цього, позивач, внаслідок пошкодження майна зазнав душевних страждань, тому просить також стягнути із ОСОБА_2 2000грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди заперечив, та вказав, що такі вимоги можуть бути звернуті до винної у ДТП особи, а не до роботодавця ОСОБА_2

Представник відповідача ПАТ "Страхова компанія "Країна" у судове засідання не з'явився, хоча неодноразово повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, доказів поважності причин неявки у судове засідання суду не надав.

Треті особи у судове засідання не з'явились, хоча повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Судом встановлено наступні обставини.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.03.2011 року встановлено, що громадянин ОСОБА_3 15.02.2011 року, о 16 год. 00 хв. в с. Миролюбівка Тернопільського району, керуючи транспортним засобом марки "IVEKO TURBO DAILY", державний номерний знак НОМЕР_1, не дотримавшись безпечної дистанції здійснив наїзд на автомобіль "Део Ланос", державний номерний знак НОМЕР_2, чим порушив вимоги п.п.13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Автомобіль "Део Ланос", державний номерний знак НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА537487.

Згідно трудового договору №9 від 10.02.2011 року, укладеного між ОСОБА_2 (фізичною особою) та ОСОБА_3 (Працівником) працівник зобов'язаний виконувати роботу водія по сумісництву.

Відповідно до подорожнього листа вантажного автомобіля "IVEKO TURBO DAILY", державний номерний знак НОМЕР_1, 15.02.2011 року ОСОБА_3 допущено до роботи в Тернополі по місту та області.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "IVEKO TURBO DAILY", державний номерний знак НОМЕР_1 застрахована згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/4526117, Страховиком по якому є СК "Країна" (далі - Страховик). Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну 25000грн., франшиза 255грн.

Як вбачається із представлених позивачем документів(акт виконання робіт, накладної від 15.03.1011 року), на ремонт автомобіля позивачем понесено витрати в сумі 20025грн.

ПАТ "Страхова компанія "Країна" у листі №2867 від 16.05.2011 року повідомлено позивача про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування у зв'язку із тим, що відсутні дані про те, що на момент ДТП ОСОБА_3 керував забезпеченим транспортним засобом на законних підставах.

Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15.02.2011 року, з вини ОСОБА_3 було заподіяно механічні пошкодження автомобілю "Део Ланос", державний номерний знак НОМЕР_2, який належить позивачу.

На час настання ДТП ОСОБА_3 виконував трудові обов'язки водія, перебуваючи у трудових відносинах із ОСОБА_2, що стверджується трудовим договором №9 від 10.02.2011 року, подорожнім листом вантажного автомобіля "IVEKO TURBO DAILY" за 15.02.2011 року.

Дослідивши та оцінивши зміст листа ПАТ "Страхова компанія "Країна" №2867 від 16.05.2011 року, суд приходить до висновку, що відмова страхової компанії у виплаті страхового відшкодування з підстав, викладених у цьому листі, не відповідає вимогам законодавства. Так, аналізуючи вищенаведені норми, якщо управління джерелом підвищеної небезпеки(автомобілем) передається третій особі без юридичного оформлення (наприклад, без оформлення довіреності), слід вважати, що автомобіль не виходить із володіння його безпосереднього володільця(ОСОБА_2Ю.), і саме останній нестиме відповідальність за завдану шкоду. Крім цього, у даному випадку автомобіль було передано ОСОБА_2 ОСОБА_3 для виконання трудових обов'язків.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПАТ "Страхова компанія "Країна", останнім не виплачено позивачу суму страхової виплати, підлягає до стягнення з ПАТ "Страхова компанія "Країна" на користь ОСОБА_1 страхова виплата в розмірі 19770грн.(20025грн. витрат по ремонту автомобіля 255грн. франшизи).

Щодо вимог до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, то такі до задоволення не підлягають, оскільки згідно п.22.3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України ( 435-15 ). Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України ( 435-15 ). При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України ( 435-15 ), таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи наведене, вимоги про відшкодування моральної шкоди, заявлені до ОСОБА_2, є безпідставними.

За таких обставин, судом встановлено порушення прав позивача відповідачем ПАТ "Страхова компанія "Країна", які підлягають захисту, слід стягнути з відповідача ПАТ "Страхова компанія "Країна" на користь позивача 19770грн. страхового відшкодування, позов задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60 ,61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1172, 1192, 1194 ЦК України, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна", треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення страхової виплати та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на користь ОСОБА_1 19770грн. страхової виплати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на користь ОСОБА_1 197,70грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Дуда О.О.