АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2012 року м. Дніпропетровськ

22 березня 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_6 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_7 Аваль» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_7 Аваль», третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання кредитного договору удаваним та застосування наслідків удаваного правочину, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2011 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки посилаючись на те що, що 26.12.2007 року між ВАТ «ОСОБА_7 Аваль» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідачка отримала 44100,0 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,95 % річних та кінцевим терміном повернення 26.12.2013 року. Однак, взятих на себе зобов'язань ОСОБА_6 не виконує, у зв'язку з чим, станом на 13.01.2011 року, має заборгованість за кредитним договором у розмірі 646474 грн. 67 коп. Тому позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь зазначену суму заборгованості та судові витрати.

ОСОБА_6 звернулась з зустрічним позовом посилаючись на те, що надання споживчого кредиту в іноземній валюті є незаконним, оскільки єдиним засобом платежу в Україні є гривня; крім цього, у банку відсутня індивідуальна ліцензія на здійснення такої валютної операції. Тому, згідно уточнених позовних вимог, позивачка просила суд визнати вищевказаний кредитний договір удаваним правочином, застосувати наслідки удаваного правочину, а саме: визнати кредитний договір таким, що укладений в гривні та вважати, що кредит був наданий в сумі 222705,0 грн.; визнати, що станом на час винесення судового рішення вона сплатила банку за кредитним договором 47172,0 грн.; зобов'язати банк прийняти від неї 148533,0 грн. з розстрочкою платежу на 60 місяців; стягнути з банку судові витрати.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2011 року первісний позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» 646474 грн. 67 коп. заборгованості за кредитним договором, у задоволенні зустрічного позову відмовлено, вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що між ОСОБА_6 та ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» укладений кредитний договір № 014/142424/3101/73 від 26.12.2007 року, згідно якого відповідачка за первісним позовом отримала кредит у сумі 44100,0 дол. США під 12,95% річних з кінцевим терміном повернення 23.12.2013 року, також ОСОБА_6 зобов'язалася повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки, визначені графіком, що підтверджується копією зазначеного договору (а.с. 7 13).

У зв»язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 зобов»язань за вказаним кредитним договором, станом на 13.01.2011 року, утворилась заборгованість у сумі 646474,76 грн., зокрема, 306661,52 грн., що еквівалентно 38534,03 дол. США за відповідним курсом валют НБУ, заборгованість за кредитом, 86374,48 грн., що еквівалентно 10853,52 дол. США, несплачені проценти, 253438,67 грн., що еквівалентно 31846,23 дол. США, нарахована пеня, що стверджується відповідним розрахунком на а.с. 15, 16.

Також судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_7 Аваль» має банківську ліцензію на право здійснювати банківські операції передбачені ч. 1 та п. 5 - 11 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а також має дозвіл на право здійснення операцій, визначених п.1-4 ч.2 та ч.4 ст.47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», що підтверджується копіями банківської ліцензії, дозволу та додатку до дозволу.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 даного закону визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Відповідно до ст. 5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України.

Відповідно до п. 2.3. Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, що затверджене Постановою Правління НБУ №275 від 17.07.2001 року, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями.

Щодо вимог підпункту «в» п.4 ст.5 Декрету КМУ, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то на цей час законодавець не визначив межі термінів і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті. Відповідно до п. 1.5 Положення про порядок видачі НБУ індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затвердженого постановою Правління НІБУ від 14.10.2004 року № 438, використання іноземної валюти як засобу платежу без індивідуальної ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (тобто отримав банківську ліцензію та дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями).

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що у ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» наявна генеральна ліцензія та письмовий дозвіл НБУ на здійснення кредитних операцій у валюті, місцевий суд дійшов правильного висновку, що підстави для визнання кредитного договору удаваним відсутні, оскільки при його укладенні сторонами були з»ясовані умови договору та ОСОБА_6 погодилася на отримання кредиту у іноземній валюті; отже, суд правомірно відмовив у повному обсязі у задоволенні зустрічного позову про визнання кредитного договору удаваним та застосування наслідків удаваного правочину.

Колегія звертає увагу, що зростання курсу долара США - валюти кредиту, саме по собі не є підставою для розірвання кредитного договору, оскільки у позичальника існувала можливість передбачити в момент укладання кредитного договору зміни курсу гривні по відношенню до долара США, виходячи з динаміки зміни курсів валют з моменту введення в обіг національної валюти гривні та її девальвації й можливість отримання кредиту в національній валюті.

Приймаючи до увага, що відповідачка ОСОБА_6 належним чином умови кредитного договору не виконує, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення первісних позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апелянта щодо неправильного нарахування банком боргу за вказаним кредитним договором не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки відповідні докази не надані.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді