Броварський міськрайонний суд Київської області
========================================================================
Справа № 2-3820/11
Провадження № 2/1007/333/2012
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 січня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.,

при секретарі Сулоєвій А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3, третя особа Публічне акціонерне товариство ?ОСОБА_4 ОСОБА_5? про поділ майна подружжя, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, в якому просить зобовязати відповідача повернути речі, які є її приватною власністю, а саме: ланцюжок золотий (35 гр.); кулон золотий (16 гр.); браслет золотий (25 гр.); кольє золоте (25 грам); загальною вагою 104 грами та загальною вартістю 46 800 гривень 00 копійок, а також жіночу шубу з натурального хутра шиншили та соболя вартістю 17 000 гривень; поділити майно, що є спільної власністю подружжя виділивши їй та визнавши за нею право власності на легкові автомобілі CherryTigo 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 вартістю 96 240 грн. та CherryTigo 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 вартістю 96 240 грн. Виділити їй та визнати право власності за нею на обладнання для здійснення підприємницької діяльності, а саме: велику холодильну камеру вартістю 9 624 грн.; маленьку холодильну камеру вартістю 4 010 грн.; ваги електронні напільні загальною вартістю 1 500 грн.; ваги почтові кількістю 5 шт. загальною вартістю 480 грн.; ваги маленькі електричні загальною вартістю 480 грн., кисневі балони у кількості 5 шт. загальною вартістю 1 900 грн., ящики пластмасові (1,7) кількістю 175 шт. загальною вартістю 2 450 грн., ящики пластмасові (1,3) кількістю 25 шт. загальною вартістю 325 грн., бочка під рибу на причепі вартістю 1 800 грн., ножі розділювальні великі 1 шт.; середні 2 шт.; маленькі 2 шт. загальною вартістю 260 грн., крім того зобовязати відповідача повернути грошові обігові кошти для здійснення підприємницької діяльності у розмірі 15 000 грн., сплатити їй частку кредитного зобовязання відповідача в розмірі 152 256 грн. 11 коп. за договором кредиту від 05 липня 2007 року № 014/04-02/429.при цьому, виділити та визнати за відповідачем право власності на автомобілі MercedesBens814 d1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 вартістю 112 000грн.; автомобіль Газ року випуску, д.н.з. 706 38 КК вартістю 36 000 грн.; автомобіль FiatDucato2.0D2003 року випуску, транзитний державний номер Т2ЕІ7615 вартістю 80 200 грн. та обладнання для здійснення підприємницької діяльності, а саме: середню холодильну камеру вартістю 4 812 грн.; маленьку холодильну камеру вартістю 4 010 грн.; ваги електронні напільні загальною вартістю 1 500 грн., ваги почтові кількістю 5 шт. загальною вартістю 1 680 грн., ваги маленькі електричні загальною вартістю 480 грн., кисневі балони у кількості 6 шт. загальною вартістю 2 450 грн., ящики пластмасові (1,7) кількістю 175 шт. загальною вартістю 2 450 грн., ящики пластмасові (1,3) кількістю 25 шт. загальною вартістю 325 грн., причеп до автомобіля вартістю 1 700 грн., бочка під рибу ГАЗ 330210 (2-х кубова) вартістю 3 000 грн., автомобіль ГАЗ (під живу рибу) вартістю 24 000 грн., ножі розділювальні великі 1 шт.; середні 2 шт.; маленькі 2 шт. загальною вартістю 260 грн., а також стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в сумі 1 700 грн. 00 коп. та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 120 грн. 00 коп.

Свій позов обґрунтовує тим, що в них із відповідачем був зареєстрований шлюб 12 вересня 2003 року. За час перебування у шлюбі сторонами було набуто у спільну сумісну власність майно, а саме автомобільMercedesBens814 d1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 вартістю 112 000грн.; автомобіль Газ року випуску, д.н.з. 706 38 КК вартістю 36 000 грн.; автомобіль FiatDucato2.0D2003 року випуску, транзитний державний номер Т2ЕІ7615 вартістю 80 200 грн.автомобільCherryTigo 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 вартістю 96 240 грн., автомобіль CherryTigo 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 вартістю 96 240 грн..

Крім того, за час спільного проживання у шлюбу позивач була зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності для чого було придбано майно для підприємницької діяльності: велику холодильну камеру вартістю 9 624грн.; середню холодильну камеру вартістю 4 812 грн.; дві маленькі холодильні камери вартістю 8 020 грн., ваги електронні напільні кількістю 2 шт. загальною вартістю 3 000грн., ваги почтові кількістю 9 шт. загальною вартістю 3 780 грн., ваги маленькі електричні кількістю 2 шт. загальною вартістю 960 грн., кисневі балони у кількості 11 шт. загальною вартістю 4 180грн., ящики пластмасові (1,7) кількістю 350 шт. загальною вартістю 4 900 грн., ящики пластмасові (1,3) кількістю 50 шт. загальною вартістю 650 грн., причеп до автомобіля вартістю 1 700 грн., бочку під рибу на причепі вартістю 1 800 грн., бочка під рибу ГАЗ 330210 (2-х кубова) вартістю 3 000 грн., автомобіль ГАЗ (під живу рибу) вартістю 24 000 грн., ножі розділювальні великі 1 шт.; середні 2 шт.; маленькі 2 шт. загальною вартістю 260 грн. при цьому у відповідача знаходились загальні обігові кошти для підприємницької діяльності у розмірі 30 000 гривень, які є спільною власністю подружжя. Також, як зазначає позивач, що її особисті речі знаходяться у відповідача, які є її приватною власністю а саме:ланцюжок золотий (35 гр.); кулон золотий (16 гр.); браслет золотий (25 гр.); кольє золоте (25 грам); загальною вагою 104 грами та загальною вартістю 46 800 гривень 00 копійок, а також жіночу шубу з натурального хутра шин шили та соболя вартістю 17 000 гривень. Окрім цього під час перебування ушлюбі позивачкою для придбання автомобілів було отримано споживчий кредит за договором кредитування з ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» від 05 липня 2007 року № 014/04-02/429 на суму 35 000 доларів США та відсотками 14,5 строком на шістдесят місяців. Після розірвання шлюбу нею було сплачено кредитне зобовязання на суму 29 880 доларів США.У звязку з цим позивач звернулась до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1Б позов підтримала повністю просила його задовольнити, пояснення надала аналогічні фабулі позовної заяви.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позов підтримав повністю просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлені позивачем вимоги не визнав повністю, до суду подав письмові заперечення, які полягають в наступному. Відповідач зазначає, що автомобіль Mercedes Bens814 d1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3, 1998 року випуску, був дійсно придбаний під час шлюбу, але восени 2007 року був проданий із зняттям із реєстраційного обліку; автомобіль Fiat Ducato2.0D2003 року випуску, транзитний державний номер Т2ЕІ7615 був придбаний під час шлюбу та проданий весною 2008 року із зняттям автомобіля з обліку; автомобіль Газ року випуску, д.н.з. 706 38 КК був придбаний під час шлюбу, але спір щодо його поділу був добровільно вирішений шляхом складання письмових розписок позивачем 26 лютого 2010 року, із змісту якої випликає, що вона одержала від ОСОБА_2 20000 доларів США як компенсацію; на легкові автомобілі Cherry Tiggo 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 вартістю та Cherry Tiggo 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 хоча фактично і були придбані під час шлюбу, але автомобілем Cherry Tiggo 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 користується та володіє ОСОБА_7, а автомобілем Cherry Tiggo 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 з першого дня користується позивач, та вказаний автомобіль після розлучення залишився у власності ОСОБА_1, із обовязком самостійно розраховуватись за кредит. Щодо майна переліченого для здійснення підприємницької діяльності, обігових коштів для здійснення підприємницької діяльності, воно також не може бути поділене так як придавалося для господарської діяльності. Крім цього, представник відповідача пояснив, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти того, що його бувша дружина мала певні золоті прикраси, кількість яких він особисто не контролював, і стверджує про те, що після розлучення вона їх цілком правомірно залишила у себе. Жіночу шубу з натурального хутра шин шили та соболя позивач розпорядилась особисто, продавши їй іншій жінці, особа якої відповідачу не відома. Відповідач в своїх письмових запереченнях зазначає, що позивач навмисно та свідомо не зазначає природу та призначення кредитних коштів, та він стверджує, що ці кредитні кошти були призначені та в дійсності використані для придбання двох кредитних автомобілів Cherry Tiggo 2007 року.

Представник третьої особи ВАТ ?ОСОБА_4 ОСОБА_5? в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача, представник позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про одруження між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 12 вересня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації актів про подружжя зроблено відповідний запис за № 470.

16 жовтня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ОК №048778.

Сторони від спільного шлюбу дітей не мають.

Так, позивач ОСОБА_1 для підтвердження своїх вимог та в обґрунтування заявлених нею вимог, подала до суду копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на її імя на автомобіль НОМЕР_4, копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на її імя на автомобіль марки MERCEDES BENZ, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 на імя відповідача; кредитний договір № 014/04-02/429 від 05 липня 2007 року укладений між ОСОБА_1 та ВАТ ?ОСОБА_4 ОСОБА_5?, предметом вказаного договору є надання позичальнику споживчий кредит на суму 35000 доларів США, із сплатою 14,5 % річних, строком на 60 місяців, тобто до 13 липня 2012 року (згідно графіку поверненя кредиту та сплати відсотків); копію договору застави транспортних засобів Cherry Tiggo 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 вартістю та Cherry Tiggo 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля марки MERCEDES BENZ, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5.

Відповідач в підтвердження своїх заперечень надав до суду розписку від 08 лютого 2010 року в які зазначається, що ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 гроші в розмірі 7800 доларів США, 18000 грн. та 1700 доларів США, у вказані розписці зазначається, що ОСОБА_1 майно: палатку № 213 б, на ринку ?Нива? по вул. Воззєдання в м. Бровари, автомобілі Fiat Ducato2.0D2003 року випуску, транзитний державний номер Т2ЕІ7615, Cherry Tiggo 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, Газель 70638 КК, будь-яких претензій немає. В розписці від 26 лютого 2010 року зазначається ОСОБА_1 про те, що вона отримала 20000 доларів США за те, що вона не має будь-яких претензій до спільного бізнеса, а саме 2 палаток на ринку ?Нива? та автомобілів НОМЕР_6, НОМЕР_7.

В судовому засіданні жодна із сторін не заявила клопотання про визначення вартості майна, яке підлягає поділу та зазначено в змісті позовної заяви, тому дійти висновку про його вартість, а тим більше здійснити його поділ та визначити компенсацію одному із подружжя в разі задоволення вимог не можливо.Оскільки вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Суду не надано належних доказів про вартість майна переліченого в позовних вимогах, тому дійти правильно висновку пр ойого оцінку не можливо.

Відповідно ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно ст.ст. 69, 70 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно п. 19, 21, 22 25, 29, 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 ?Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя? зазначено, що вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє. Зазначений підхід не застосовується у випадках поділу грошових сум (вкладів), внесених у банківські (фінансові) установи за договорами банківського вкладу (депозиту) за рахунок заробітної плати, пенсії, стипендії, інших доходів подружжя, оскільки при поділі таких коштів права зазначених установ не зачіпаються. Ці вклади, незалежно від їх виду та від того, на чиє ім'я з подружжя вони внесені, відповідно до ст. 61 СК,є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК, та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.

Відповідно до положень ст. 57, 61 СК України, ст. 52 ЦК України майно приватного підприємства чи фізичної особи - підприємця не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Інший із подружжя має право тільки на частку одержаних доходів від цієї діяльності.

Так в судовому засіданні встановлено, що дійсно під час шлюбу подружжям було придбано, що і не заперечується сторонами: автомобіль Mercedes Bens814 d1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3, 1998 року випуску, автомобіль Fiat Ducato 2.0 D2003 року випуску, транзитний державний номер Т2ЕІ7615, автомобіль Газ року випуску, д.н.з. 706 38 КК, легкові автомобілі Cherry Tiggo 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 вартістю та Cherry Tiggo 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2. Після розірвання шлюбу сторони дійшли спільної згоди щодо його розподілу.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У відповідності до п. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

На підставі вищевикладеного, та враховуючи вимоги вказаних норм, суд вважає, позовні вимоги позивача необгрунтованими, в судовому засіданні не доведеними та не підтверджені доказами.

Керуючись ст.ст. 60-69, ч.1. ст. 70, 71 Сімейного Кодексу України, ст.368 ЦК України ст.ст. 57, 60, 213 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3, третя особа публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 ОСОБА_5» про поділ майна подружжя, - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя А. Г. Радзівіл