Справа № 2-383/11
Справа № 0417/2 101/2012
13 лютого 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.
при секретарі Тимошевській В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації , -
Позивачі в жовтні 2010 року звернулися до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації. В ході розгляду справи позовні вимоги були уточнені та визначені сторони по справі.
В уточненій позовній заяві і в ході судового засідання позивач в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що за особистим підписом ОСОБА_2, як голова Дніпропетровської обласної організації Всеукраїнського обєднання ветеранів ВОВ, розповсюдив серед людей, ветеранів ДМО ВОВ листи, що за своїм змістом, формою ганьблять честь і гідність громадянина. Ці листи розповсюджені серед ветеранів на домашні адреса, членів Дніпропетровської міської організації ВОВ. В цих листах ОСОБА_2 поширює недостовірну інформацію, відомості щодо нього, принижує його ділову репутацію, що негативно впливає на ділові стосунки з іншими громадськими організаціями, партнерами у громадській діяльності, чим спричиняють йому матеріальну та особисто моральну шкоду. У зазначених листах ОСОБА_2 вказує, що він як голова ДМО ВОВ, за три роки отримав 82 тисяч гривень, які неправильно використовував зі своєю командою попри Постанови КМ України та не виносив на загал свої неправомірні дії стосовно рядових членів ВОВ, називаючи його злочинцем безпідставно, що взагалі не відповідає дійсності і є брудним наклепом. У результаті цих листів була принижена його честь, гідність та ділова репутація. У нього виникли неприязнені відносини з окремими членами ДМО ВОВ. До нього ставляться з підозрою окремі ветерани. Внаслідок цих листів, у нього порушені нормальні життєві стосунки через неможливість продовження активного громадського життя, порушені стосунки з оточенням та інші негативні наслідки. Його стан здоровя з моральних переживаннях, стресах, погіршився він змушений був лікуватися у лікарні денного стаціонару, додатково витрачати свою пенсію на медичні ліки. Просив суд: зобовязати ОСОБА_2 письмово спростувати інформацію, відомості щодо нього позивача, які поширені ним в листах і розповсюджені серед людей, ветеранів Дніпропетровської міської організації Всеукраїнського обєднання ветеранів, які принижують його честь, гідність та ділову репутацію; стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду у розмірі 1699 гривень та покласти судові витрати на відповідача.
Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину нявки суд не повідомили.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.
У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 на підставі протоколу №11 від 22.04.2009 року був призначений на посаду голови Дніпропетровської міської організації Всеукраїнське обєднання ветеранів. ОСОБА_2 є головою Дніпропетровської обласної організації Всеукраїнського обєднання ветеранів. Відповідно до Статуту Всеукраїнського обєднання ветеранів ( а.с.34-39), осередки ( первинні організації), які утворилися і діють в мікрорайонах, селах, на підприємствах, в установах, а також районні, міські, Київське і Севастопольське міські, обласні та Кримської АР відділення ВОВ у своїй діяльності підзвітні вищим керівним органам ВОВ. Відповідно до п.6.7 Статуту рада обласних відділень заслуховує звіти голів районних, районних у містах, міських відділень.
Як вбачається із матеріалів справи в 2009-2010 роках між керівниками ДМО ВОВ ОСОБА_1 та Дніпропетровської обласної організації ВОВ ОСОБА_3 створилася конфліктна ситуація ( а.с.103-106,26-27,67,70)
Листом до ветеранів ВОВ голова Дніпропетровської обласної організації ОСОБА_6 Кулик повідомив про незаконну витрату бюджетних коштів ОСОБА_1 та притягнення його до карної відповідальності.
Позивачем заявлено позовні вимоги про письмове спростування відомостей, поширених в листах і розповсюджених серед ветеранів ДМО ВОВ, які принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача та ветеранської міської організації ВОВ.
Відповідно до ч.4 ст.32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сімї та права вимагати вилучення будь якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Відповідно до ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій від 28 вересня 1990 року №7: під поширенням відомостей слід розуміти опублікування в пресі, передачу по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової інформації, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, а також в іншій формі невизначеному числу осіб або хоча б одній людині.
Поширенням відомостей також є вивішування ( демонстрація) в громадських місцях плакатів, лозунгів, інших творів, а також само розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать честь, гідність чи ділову репутацію громадянина або організації.
Оскільки в судовому засіданні встановлено, що головою ДМО ВОВ було скоєно злочин, і голова ДОО ВОВ письмово листом про це довів до членів обласної організації, тому виходячи із вищевикладеного суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача, та спростування інформації та стягнення моральної шкоди, оскільки постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2010 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєні злочину, а саме в неціловому використанні бюджетних коштів. Свою провину ОСОБА_1 визнав.
Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Керуючись ст.10 Конвенції Про захист прав і основних свобод людиною, ст.ст.32,124 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи від 27 лютого 2009 року №1,ст.ст. 13,277,297,299 ЦК України ст.ст.10, 11, 31,57, 60, 212-215,224-226 ЦПК України , суд
В задоволені позову ОСОБА_1 - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії .
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.П. Слюсар