Справа № 2-481/11
Справа № 0417/2 -118/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 березня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді: Слюсар Л.П.

при секретарі : Тимошевській В.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, треті особи КЖЕП №50, Відділ опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про зміну умов договору найму житлового приміщення, зустрічною позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №50, Відділ опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, треті особи КЖЕП №50, Відділ опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про зміну умов договору найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_1. В позовній заяві позивач посилався на те ОСОБА_2 є основним квартиронаймачем чотирикімнатної квартири №82 за адресою: вул. Березинська буд.45 в м. Дніпропетровську. Ця квартира була надана їй на підставі ордеру виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради №655 від 21 липня 1987 року на склад сімї із пяти осіб, а саме: ОСОБА_2, його її чоловіка ОСОБА_1 та їх дітей: ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_11. Спірна квартира чотирикімнатна, загальною площею 81,3 кв.м., жилою площею 48,6 кв.м., складається із чотирьох ізольованих житлових кімнат, площею 8,1 кв.м.; 9,9 кв.м.; 11,5 кв.м.; 19,1 кв.м., а також кухні, ванної кімнати, туалету, коридорів і комор. ОСОБА_9 зареєструвала шлюб і після одруження її прізвище ОСОБА_5. В шлюбі в неї народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Друга донька ОСОБА_11 після одруження взяла прізвище чоловіка ОСОБА_7. В шлюбі в неї народилася донька ОСОБА_7. Спільне життя в нього з відповідачкою ОСОБА_2 в шлюбі не склалося. Між ними склалися неприязнені відносини, які перешкоджають спільному користуванню квартирою. Він має самостійне джерело доходу і веде своє господарство окремо від відповідачів, в звязку з чим, вважає, що зміна договору найму житлового приміщення і відкриття на нього окремого особового рахунку на ізольовану кімнату площею - 8,1 кв.м., не порушить житлових прав та інтересів відповідачів. Просив суд: змінити договір найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_1, виділивши йому в користування кімнату площею 8,1 кв.м., залишивши в загальному користуванні кухню, ванну кімнату, туалет, коридори і комори, а відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і її неповнолітньому сину ОСОБА_5, ОСОБА_6 і її неповнолітній доньці ОСОБА_7 виділити кімнати площею 9,9 кв.м., 11.5 кв.м і 19,1 кв.м., залишивши в загальному користуванні кухню, ванну кімнату, туалет, коридори і комори; зобовязати Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №50 м. Дніпропетровська укласти з ним окремий договір найму житлового приміщення і відкрити на його імя окремий особовий рахунок на житлову кімнату площею 8,1 кв.м., в квартирі АДРЕСА_2.

11.05.2011 року ОСОБА_6 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №50, Відділ опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №82 в будинку №45 по вул. Березинській в м. Дніпропетровську ( а.с.29-32). В обґрунтування своїх вимог посилаючись на те, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрований у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_3 проте вже тривалий час з листопада 2007 року фактично у спірній квартирі не проживає, ніяким чином нею не користується, та не несе будь-яких витрат, повязаних з утриманням спірної квартири. Просила на підставі ст.ст.71,72 ЖК визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_4 .

В судовому засіданні позивач за основним позовом ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги та просив суд позов задовольнити. В задоволені позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_6 просив відмовити.

Відповідачка за основним позовом та третя особа за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 позовні вимоги за основним позовом не визнала та просили суд задовольнити зустрічну позовну заяву.

Відповідачка та позивачка за зустрічною позовною заявою ОСОБА_6 позовні вимоги за основним позовом не визнала та просила суд задовольнити її зустрічний позов. Оскільки відповідач ОСОБА_12 більше пяти років фактично проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, разом із своєю цивільною дружиною.

Відповідач та третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_3 позовні вимоги за основним позовом не визнав та просив суд задовольнити зустрічну позовну заяву.

Відповідачка та третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_4 в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином під розписку в залі суду. Про причину неявки суд не повідомила.

Представник третьої особи КЖЕП №50 в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Відповідно до листа від 03.10.2011 року за №114 просили розглядати справу без їх представника.

Представник третьої особи Відділу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання повідомлялись належним чином про причину неявки суд не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено в ході судового розгляду і підтверджується матеріалами справи відповідно до ордеру №655 серія 01 від 21 липня 1987 року виданого Виконавчим комітетом Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради було надано право на заняття жилого приміщення чотирикімнатної квартира АДРЕСА_5 ОСОБА_13 на склад сімї з пяти осіб : на ОСОБА_2 основний квартиронаймач; чоловіка - ОСОБА_1; дочку ОСОБА_9; сина ОСОБА_3; дочку - ОСОБА_9. Житлова площа квартири становить 48,47 кв.м., загальна площа 81,3 кв.м. ( а.с. 8). Відповідно до поверхового плану квартира АДРЕСА_6 складається: із ізольованих кімнат: 8,1 кв.м.; 9,9 кв.м.; 11,5 кв.м.; 19,1 кв.м.; кухні 10,5 кв.м., ванної кімнати 2,6 кв.м.; туалету 1,2 кв.м.; коридорів: 5,4 кв.м., 1,6 кв.м., 4,5 кв.м., 3,4 кв.м. В кімнаті площею 11,5 кв.м. комора площею 2,4 кв.м. та балкон, а в кімнаті площею 9,9 кв.м. комора площею 1,2 кв.м. ( а.с.9).

Згідно Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2010 року шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірвано ( а.с.33) .

Відповідно до довідки КЖЕП №50 від 29.03.2011 року № 1354 ( а.с.18) в квартирі зареєстровано 8 осіб: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3; дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, син ОСОБА_3, чоловік ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, онук ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, онучка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, онучка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7. Квартира не приватизована.

Позивачкою за зустрічною позовною заявою ОСОБА_6 на підставі ст.ст.71,72 ЖК заявлено вимогу, що визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_4.

Згідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2010 року по цивільній справі №2-2426/10 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу встановлено, що сторони з листопада 2007 року проживають окремо ( а.с.33).

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що звернувшись до суду з позовом про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, позивачка не має юридичної заінтересованості у справі, оскільки вона є піднаймачем і не має права вимагати визнання іншого піднаймача квартири таким, що втратив право користування житловим приміщенням та розірвання договору найму житлового приміщення. Наймач квартири ОСОБА_2 з позовною заявою до суду не зверталася.

Крім того, Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України від 12.04.1985 року № 2 зі змінами та доповненнями згідно зі ст. 61 ЖК житлово-експлуатаційна організація, а за її відсутності підприємство, установа, організація як наймодавець можуть бути стороною в спорах, що виникають з договорів найму жилого приміщення. Вони праві, зокрема, предявляти позови про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розірвання договору найму житлового приміщення.

Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_6, та вимушений в задоволені зустрічного позову відмовити повному обсязі.

Позивач за основним позовом просить суд визначити порядок користування квартирою №82 в будинку №45 по вул. Березинська в м. Дніпропетровську. Та просив виділити йому в користування житлову кімнату площею 8,1 кв.м., а кухню, коридор, туалет, ванну, коридори, комори залишити у спільному користуванні. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і її неповнолітньому сину ОСОБА_5, ОСОБА_6 і її неповнолітній доньці ОСОБА_7 виділити кімнати площею 9,9 кв.м., 11.5 кв.м і 19,1 кв.м., залишивши в загальному користуванні кухню, ванну кімнату, туалет, коридор і комори; зобовязати Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №50 м. Дніпропетровська укласти з ним окремий договір найму житлового приміщення і відкрити на його імя окремий особовий рахунок на житлову кімнату площею 8,1 кв.м., в квартирі АДРЕСА_2.

Згідно зі ст. 104 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено, якщо частка, що припадає на кожну сторону, може бути виділена у вигляді окремого приміщення, яке відповідає вимогам ст.63 ЖК України.

У разі відмовлення членів сімї дати згоду на укладання окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладанні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Як показали в судовому засіданні встановлено, що в спірній квартирі житловою площею 48,47 кв.м. ( відповідно до ордеру) і 48,6 кв.м. ( відповідно до поверхового плану), різниця 0,13 кв.м., зареєстровано 8 осіб, які фактично складають 5 окремих сімей і частка кожного із жильців складає 6,059 кв.м. ( 48,47кв.м. : 8 = 6,059 кв.м.). Порядок користування спірною квартирою на даний час між сторонами не визначений. В судовому засіданні встановлено, про що не заперечували сторони житлова кімната площею 8,1 кв.м., в яку біля двох місяців назад вселився ОСОБА_1, планувалася, як дитяча кімната і була відремонтована ОСОБА_14, однак ОСОБА_1 вселився в неї. ОСОБА_2 тривалий час перебувала в Казахстані де доглядала за матірю на даний час проживає в кімнаті площею 19,1 кв.м. ОСОБА_6 із дитиною проживає в кімнаті площею 11,5 кв.м., а ОСОБА_4 в кімнаті площею 9,9 кв.м. ОСОБА_3 на даний час вимушений проживати за іншою адресою.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

Позивач просить виділити йому ізольовану кімнату площею 8,1 кв.м. та відкрити на неї особовий рахунок, однак при такому порядку визначені користування житловими приміщеннями будуть порушені права відповідачів, оскільки розмір житлової площі, яка повинна бути їм виділена становить 40,37 кв.м. ( 40,37/7 = 5,77 кв.м.), це призведе погіршення їх житлових умов.

Виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України , оскільки в задоволені позовних вимог сторонам відмовлено, то суд вважає за можливим віднести понесені судові витрати на сторони не перерозподіляючи їх.

Керуючись: ст.ст.71,72,104 ЖК України ст.ст.3,7,11, 15, 60,88, 169, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити .

В задоволені зустрічної позовної заяви ОСОБА_6 відмовити .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П.Слюсар