АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2968/12 Справа № 2-23/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2012 року м. Дніпропетровськ 22 березня 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_6 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2008 року позивачка ОСОБА_6 звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона є власником 16/25 частин домоволодіння №33 по 4-му Молдавському провулку у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області. 26.06.1996 року ОСОБА_7 придбав 9/25 частин вищевказаного домоволодіння, уклавши з власником ОСОБА_8 у письмовій нотаріальній формі договір купівлі-продажу. Згідно уточнених позовних вимог позивачка просила суд визнати зазначений договір купівлі-продажу недійсним з підстав порушення її права першочергової покупки частини нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 30000,0 грн., оскільки з вини відповідача вона змушена змінити свій образ життя, звертатись до правоохоронних органів та витрачати грошові кошти.

У жовтні 2008 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про усунення йому перешкоди у користуванні 9/25 частинами будинку №33 по 4-му Молдавському провулку у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, зобов'язати відповідачку прибрати замок з вхідних дверей будинку та належні їй речі з 9/25 частини житлового будинку, зобов'язати ОСОБА_6 відшкодувати збитки завдані у зв»язку з руйнуванням спірного майна, стягнути з відповідачки на його користь 10000,0 грн. моральної шкоди та судові витрати по справі.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 червня 2011 року, у якому виправлені описки ухвалою того ж суду від 05.01.2012 року, в позові ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та стягнення моральної шкоди - відмовлено; позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково, усунуто перешкоди ОСОБА_7 в користуванні ним 9/25 частиною житлового будинку по 4-му Молдавському провулку, 33 в м. Дніпродзержинську з боку ОСОБА_6 шляхом зобов'язання ОСОБА_6 прибрати замок з входу у 9/25 частину житлового будинку та речі з 9/25 частини житлового будинку, що належить ОСОБА_7; в іншій частині в позові ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені первісного позову і задоволенні зустрічних позовних вимог та ухвалення нового рішення про задоволення первісних позовних вимог у повному обсязі і відмову у задоволені зустрічного позову у повному об»ємі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржуване рішення скасувати в частині зобовязання ОСОБА_6 прибрати речі з 9/25 частини житлового будинку № 33 по 4-му Молдавському провулку в місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_7 у задоволенні даної позовної вимоги, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.11.1976 р. колишньому чоловіку ОСОБА_6 - ОСОБА_10 виділена частина житлового будинку № 33 по 4-му Молдавському провулку в м. Дніпродзержинську, яка складалася із приміщень 1-3 -кімнати, площею 22,9 кв.м., та 1-4 - кімнати, площею 9,1 кв.м., а також половина вбиральні, огорожі та водопроводу, що складає 9/25 частин всього домоволодіння (т.2 а.с. 51-52).

Зазначеним судовим рішенням за позивачкою ОСОБА_6 закріплено право власності на 16/25 частин будинку № 33 по 4-му Молдавському провулку в м. Дніпродзержинську (т. 1 а.с. 19 20); дані про реєстрацію права власності ОСОБА_11 на вказане майно внесені до відповідного реєстру 10.12.2007 року (т. 1 а.с. 18).

26.06.1996 року ОСОБА_7 придбав 9/25 частин вищезазначеного домоволодіння, уклавши з власником ОСОБА_8 договір купівлі-продажу нерухомого майна, який був у встановленому законом порядку посвідчений державним нотаріусом Другої дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_12, зареєстрований в реєстрі за № 1/2074 (т. 2 а.с. 53, 84).

З повідомлення БТІ м. Дніпродзержинська (т. 2 а.с. 68) вбачається, що на момент оформлення договору купівлі-продажу від 26.06.1996 р. на ім'я ОСОБА_7, БТІ була підготовлена довідка-характеристика за № 2855 від 31.05.1996 р. згідно поданої ОСОБА_8 заяви на 9/25 частин домоволодіння, розташованого по 4-му Молдавському провулку, 33, які знаходилися у власності ОСОБА_8О, що підтверджується записами з правової реєстрації в реєстраційній книзі 190 за номером 22880, як прийнятий в експлуатацію об'єкт згідно акту прийому частини будинку, затвердженого рішенням Дніпровського районного виконкому №264 від 13.09.1995 р. Інша частина домоволодіння на момент підготовки довідки-характеристики не була здана в експлуатацію і не зареєстрована в БТІ.

Також судом встановлено, що домоволодіння №33 по 4-му Молдавському провулку у м. Дніпродзержинську перебуває у користуванні ОСОБА_6 та члени її сім'ї; ОСОБА_7 у домоволодінні не проживає і на вхідних дверях до будинку висить замок, що стверджується поясненнями, допитаних у суді першої інстанції, свідків.

Зважаючи на наявність неприязних стосунків, що склались між сторонами справи, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про створення ОСОБА_6 перешкод власнику ОСОБА_7 у користуванні 9/25 частинами спірного домоволодіння.

Виходячи зі змісту Прикінцевих та перехідних положень діючого Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, до спірних правовідносин з приводу визнання недійсним вказаного вище договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26.06.1996 року підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України від 1963 року, з відповідними змінами та доповненнями.

Умови недійсності угоди передбачені ст.ст. 45 58 ЦК України від 1963 року, з відповідними змінами та доповненнями.

Згідно ч. 1 ст. 48 ЦК України від 1963 року недійсною є угода, що не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 224 ЦК України від 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 114 ЦК України від 1963 року, з відповідними змінами та доповненнями, передбачено, що при продажу частки в спільній власності сторонній особі решта учасників спільної часткової власності має право привілеєвої купівлі частки, що продається по ціні, за якою вона продається, і на інших рівних умовах, крім випадку продажу з прилюдних торгів. Продавець частки в спільній власності зобов'язаний повідомити в письмовій формі решту учасників спільної часткової власності про намір продати свою частку сторонній особі з зазначенням ціни та інших умов, на яких продає її. Якщо решта учасників спільної часткової власності відмовиться від здійснення права привілеєвої купівлі або не здійснить цього права щодо будинків протягом одного місяця, а щодо іншого майна протягом десяти днів з дня одержання повідомлення, продавець вправі продати свою частку будь-якій особі. Якщо кілька учасників спільної часткової власності виявили бажання придбати частку в спільній власності, право вибору покупця надається продавцю. При продажу частки з порушенням права привілеєвої купівлі інший учасник спільної власності протягом трьох місяців може звернутися до суду з позовом про перевід на нього прав і обов'язків покупця.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 не є стороною оспорюваного договору купівлі-продажу, на час укладення цієї угоди - 26.06.1996 року - ОСОБА_6 не ввела належні їй 16/25 частин спірного домоволодіння в експлуатацію, не зареєструвала на своє ім'я право власності на дане нерухоме майно, місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку, що ОСОБА_6 не набула права привілеєвої купівлі 9/25 частин домоволодіння, тому підстави для визнання оспорюваного договору недійсним відсутні.

Зважаючи на те, що статтею 71 ЦК України від 1963 року загальний строк позовної давності встановлено у три роки і його застосування не передбачає подання стороною у справі спеціальної заяви, колегія звертає увагу, що позивачкою ОСОБА_6 позов про визнання недійсною угоди від 26.06.1996 року пред»явлено до суду у 2008 році, вимогу про поновлення строку позовної давності, з підстав наявності поважних причин, не заявлено, доказів непорушення строку позовної давності не надано.

Також колегія не вбачає правових підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_6 про стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди.

Отже, рішення районного суду в частині відмови ОСОБА_6 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі є законним та обґрунтованим, тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 діючого ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена особі, відшкодовується особою при наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи доведеність створення відповідачкою ОСОБА_6 перешкод позивачу ОСОБА_7 у користуванні належною йому частиною спірного домоволодіння, місцевий суд дійшов обґрунтовано висновку про часткове задоволення зустрічного позову, усунення перешкоди ОСОБА_7 в користуванні ним 9/25 частиною житлового будинку по 4-му Молдавському провулку, 33 в м. Дніпродзержинську шляхом зобов'язання ОСОБА_6 зняти замок з вхідних дверей.

Разом з тим, позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_7 не конкретизовано та не доведено наявність інших, створених ОСОБА_6, перешкод для користування спірним майном. Позивачем не визначено та не встановлено судом перелік речей ОСОБА_6, які ОСОБА_7 просить зобов»язати її прибрати.

У зв»язку з наведеним колегія дійшла висновку про скасування оскаржуваного рішення в частині зобовязання ОСОБА_6 прибрати речі з 9/25 частини спірного житлового будинку та відмовити ОСОБА_7 у задоволенні даної позовної вимоги.

Колегія погоджується з висновком місцевого суду про недоведеність позовних вимог ОСОБА_7 щодо стягнення на його користь з ОСОБА_6 матеріальної шкоди, спричиненої руйнуванням спірної частини будинку, підстав для стягнення моральної шкоди колегія також не вбачає.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6, скасування оскаржуваного рішення в частині зобовязання ОСОБА_6 прибрати речі з 9/25 частини житлового будинку № 33 по 4-му Молдавському провулку в місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області та у задоволенні даної позовної вимоги ОСОБА_7 відмовити. В іншій частині оскаржуване рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального закону, тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 червня 2011 року скасувати в частині зобовязання ОСОБА_6 прибрати речі з 9/25 частини житлового будинку № 33 по 4-му Молдавському провулку в місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області та у задоволенні даної позовної вимоги ОСОБА_7 відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді