Справа № 22ц-2190/3004/2012 Головуючий в 1 інстанції
ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач Приходько Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2012 року листопада місяця 08 дня колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого : Приходько Л.А.

Суддів : Кузнєцової О.А.

ОСОБА_2

при секретарі : Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 11 липня 2012 року у справі

за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 11 липня 2012 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»заборгованість в розмірі: 3964,85грн., яка складається з заборгованість за кредитом 1964,26грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 0,59грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 2000грн., а також понесені судові витрати 276,68грн.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :

Справа № 22ц-2190/3004/2012 Головуючий в 1 інстанції

ОСОБА_1

Категорія 27 Доповідач Приходько Л.А.

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2012 року листопада місяця 08 дня колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого : Приходько Л.А.

Суддів : Кузнєцової О.А.

ОСОБА_2

при секретарі : Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 11 липня 2012 року у справі

за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

В лютому 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк»звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що згідно кредитного договору №hexrRJ04110827 від 16.09.2008 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк»та ОСОБА_3, за умовами якого, ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 5199,50грн. строком користування до 16.03.2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з неналежним виконанням позичальником зобовязань за умовами Договору виникла заборгованість, яка станом на 13.02.2012 року складала 27668,10грн., яка складалась з 1964,26грн. заборгованості за кредитом, 0,59грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 23909,53грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3. Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. штраф(фіксована частина) та 1293,72грн. штраф (процентна складова). Зважаючи на викладене ПАТ КБ «ПриватБанк»просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість по кредиту у зазначеному вище розмірі.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 11 липня 2012 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк»задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №hexrRJ04110827 від 16.09.2008 року у розмірі 1352,2грн. з яких: 464грн. заборгованість за тілом кредиту, 365грн. пеня, 523,2грн. штраф, а також понесені судові витрати у розмірі 276,68грн., а всього 1628,88грн. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішення суду, ПАТ КБ «ПриватБанк»подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на допущенні судом порушення норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду змінити, та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник ПАТКБ «ПриватБанк»ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі за обставинами викладеними у скарзі. Просила рішення суду першої інстанції змінити, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заперечуючи проти апеляційної скарги представник відповідача ОСОБА_5, зазначила, що на її думку, рішення суду є законним та обґрунтованим, просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Виходячи з положень статей 6,626-631,526 ЦК України, укладений договір є обовязковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 16.09.2008 року від між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №hexrRJ04110827, за яким позивач надав відповідачеві кредит в сумі 5199,50грн. з строком користування до 16.03.2009 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік виходячи із суми залишку заборгованості за кредитом.

У звязку з неплатоспроможністю відповідача 17.03.2009 року між Банком та батьком відповідача ОСОБА_6 була досягнута домовленість про погашення заборгованості по кредиту шляхом переведення особистих коштів ОСОБА_6 на рахунок ОСОБА_3 у звязку із чим між Банком та ОСОБА_6 був укладений Договір доручення на проведення Банком платежів із додатком до нього №1, за умовами якого Банк здійснював щомісячно перевід коштів в розмірі 500грн. з рахунку ОСОБА_6 в рахунок погашення боргу за кредитним договором ОСОБА_3 в період часу з 04.04.2009 року по 08.07.2009 року. Вказані обставини під час розгляду справи визнані сторонами.

Згідно виписки з основної картки ОСОБА_6 08.04.2009 року, 08.05.2009 року та 08.06.2009 року Банком здійснені перекази коштів у розмірі 500грн. в місяць на погашення кредиту ОСОБА_3 Платіж по списанню коштів, який мав бути проведений 08.07.2009 року, Банком не проведений, причини не проведення платежу представник Банку під час розгляду справи пояснити не зміг.

Відповідно до довідки про розрахунок заборгованості по кредиту, наданої позивачем до позовної заяви, заборгованість ОСОБА_3 по тілу кредиту станом на 13.02.2012 року становила 1964,26грн. та 0,59грн. заборгованості по процентам за користування кредитом.

При розрахунку заборгованості враховані грошові кошти переведені на підставі договору-доручення від 17.03.2009року в сумі 1500грн., які відповідно до умов Кредитного договору (п.4.2) були направлені на погашення пені нарахованої згідно умов договору.

Висновок суду проте, що грошові кошти в сумі 1500грн. які були переведені на підставі договору-доручення від 17.03.2009 року повинні бути направлені на погашення тіла кредиту, суперечать умовам кредитного договору, укладеного між сторонами, згідно якого кошти отримані від позичальника для погашення заборгованості по кредиту насамперед направляються для відшкодування витрат/збитків Банку, далі - пені, далі простроченої комісії по кредиту, далі - простроченої винагороди, далі прострочених відсотків, далі - простроченої заборгованості за кредитом, далі комісії, далі винагороди, далі відсотків, далі - кредиту, частина суми, що залишилася направляється на погашення заборгованості за кредитом.

Отже заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 13.02.2012 року становить 1964.26грн. заборгованість по тілу кредиту та 0.59грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, яка підлягає стягненню з боржника на користь Банку.

У звязку з несвоєчасним погашенням заборгованості по кредиту Банк, відповідно до вимог п. 5.1 Кредитного договору нарахував пеню у розмірі 1.25% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочення, розмір якої станом на 13.02.2012 року становить 23909.53грн., та яка значно перевищує суму самого кредиту.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зважаючи на те, що заявлена до стягнення сума пені значно перевищує суму самого кредиту та відсотків колегія суддів вважає за можливе застосувати правило ч. 3. ст. 551 ЦК України про співмірність вимог із розміром заподіяних збитків, врахувавши також такі істотні для справи обставини, як майновий стан позичальника, який не мав доходу достатнього для погашення кредиту в силу обєктивних на те причин, наявність на утриманні боржника малолітньої дитини та непрацездатних батьків, а також того факту , що непомірні для сімї грошові зобовязання негативно відобразяться на утриманцях, та зменшити розмір неустойки (пені) , яка підлягає стягненню з 23909,53грн. до 2000грн.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з боржника штрафу, передбаченого п. 5.3 Кредитного договору в розмірі 1797.72грн ( 500грн. + 5% від суми позову), то колегія суддів вважає їх таким, що не підлягають задоволенню. За змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.

Звернувшись до суду з вимогами про стягнення одночасно пені та штрафу за порушення позичальником строків виконання зобовязання за кредитним договором, банк просить застосувати до боржника в даному випадку подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж порушення договірного зобовязання, що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. А отже підстави для стягнення з відповідача штрафу відсутні.

Зважаючи на викладене колегія суддів вважає, що рішення суду, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, слід скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк»задовольнити частково стягнувши з ОСОБА_3 заборгованість в розмірі: 3964,85грн., яка складається з заборгованість за кредитом 1964,26грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 0,59грн., пеню за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 2000грн, а також понесені позивачем, та документально підтверджені судові витрати. У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 11 липня 2012 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»заборгованість в розмірі: 3964,85грн., яка складається з заборгованість за кредитом 1964,26грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 0,59грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 2000грн., а також понесені судові витрати 276,68грн.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :