Справа № 2-98 2012 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2012 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П., при секретарі Мартовицькій Н.Є., з участю позивача, у попередньому відкритому судовому засіданні в смт. Іванків розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачки, яка є законним представником неповнолітньої ОСОБА_3, посилаючись на те, що він має на праві приватної власності жилий будинок, розташований в с. Запрудка Іванківського району по вул. Короленка, 88, який він отримав у 1999 році у спадщину за заповітом. Цей будинок є його постійним місцем проживання. До вересня 2007 року там проживали і відповідачка з дочкою, як члени сімї власника.

У 2007 році стосунки між позивачем та відповідачкою погіршились, що призвело до фактичного припинення шлюбу, і 19.090.2007 року дружина забрала дочку, свої речі і переїхала проживати в інше місце. Офіційно шлюб між ними розірваний 27.01.2010 року.

Рішення про зміну місця проживання відповідачка прийняла самостійно. Він їй не перешкоджав у користуванні будинком. На даний час відповідачка з дочкою залишаються зареєстрованими у його будинку, чим формально визнається їх право на користування ним. Це суттєво ущемлює його права , як власника, що виявляється у підвищенні комунальних платежів, які він змушений сплачувати з розрахунку на осіб, які фактично у будинку не проживають та неможливістю вільно розпорядитись своєю власністю у випадку виникнення бажання його відчуження.

Оскільки відповідачка без поважної причини не проживає у будинку, вона втратила право користування ним. Під час спілкування вона погоджувалась добровільно змінити місце реєстрації через ВГІРФО Іванківського РВ ГУ МВС України в Київської області, але до цього часу цього не зробила.

Позивач просить на підставі ст. 405 ЦК України визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловими приміщеннями у будинку № 88 по вул.. Короленка в с. Запрудка Іванківського району Київської області.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, будучи допитаним у якості свідка, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Зазначив, що він після операції, йому для проходження курсу хіміотерапії необхідні кошти, і, можливо, треба буде вирішувати питання відчуження будинку. З відповідачкою та її дочкою він не спілкується з 2007 року.

Відповідачка ОСОБА_2, яка є законним представником своєї дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у судове засідання не з*явилась, про день і час слухання справи повідомлена вчасно, написала заяву про те, що не заперечує проти позовних вимог і просить справу розглядати за її відсутності.

Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.12.1999 року житловий будинок № 88 по вул. Короленка в с. Запрудка Іванківського району Київської області належить на праві особистої власності ОСОБА_1 (позивачу по справі). Шлюб між сторонами зареєстрований 11.10.2003 року, розірваний 27.01.2010 року. Сторони мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 На даний час ОСОБА_2 з неповнолітньою дочкою проживають без реєстрації в смт. Іванків по вул. Поліська, 44 Іванківського району Київської області. Відповідно до довідки ВГІРФО Іванківського РВ ГУ МВС України в Київській області позивач, відповідачка та її дочка зареєстровані у спірному будинку. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов життя сімї від 07.10.2011 року у будинку проживає один ОСОБА_1, а ОСОБА_2 у спірному будинку не проживає з 19.09.2007 року, її та дочки майно в будинку відсутнє.

Тобто відповідачка з дочкою фактично у даному будинку не проживають більше 4 років без поважних причин. Вони виїхали на постійне місце проживання в смт. Іванків, де на даний час проживають, ОСОБА_2 працює в місцевій ЦРЛ, а неповнолітня ОСОБА_2 навчається у школі. Їх речей у будинку немає. Повістка на судове засідання направлялися відповідачці по місцю їх проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2, де і була нею отримана, що підтверджує факт їх постійного проживання в іншому місці.

Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України „член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік».

Відповідачка ОСОБА_2 з неповнолітньою ОСОБА_2 з власної ініціативи переїхали на постійне місце проживання в смт. Іванків, не проживають у будинку позивача більше 4 років.

Оскільки судом встановлено факт вибуття відповідачки, яка є законним представником неповнолітньої дочки на постійне місце проживання в смт. Іванків 19.09.2007 року з спірного будинку, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідачка у своїй заяві фактично позовні вимоги визнала.

Керуючись ст.405 ЦК України, ст. 5,7,10,57,60,64,130, 174, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинком № 88 по вул. Короленка в с. Запрудка Іванківського району Київської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а відповідачкою з дня отримання його копії.

СУДДЯ: