Справа № 413/3105/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2012 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1, в складі

Головуючого , судді : ВОДОП'ЯНОВА С. М.

при секретарі : Комарчук С.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_1 за участю представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація Донбасмонтажспецстрой»в особі генерального директора ОСОБА_4 - ОСОБА_5 цивільну справу за позовом :

ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація Донбасмонтажспецстрой»в особі генерального директора ОСОБА_4 про поновлення на попередне місце роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушенного прогулу, та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В ;

До Жовтневого районного суду мыста ОСОБА_1 звернулась позивачка ОСОБА_2 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація Донбасмонтажспецстрой»в особі генерального директора ОСОБА_4 про поновлення на попередне місце роботи з 01.10.2011року, оплати листка непрацездатності по вагітності та пологам, стягнення середньої заробітної плати за час вимушенного прогулу, та відшкодування моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2, її представник ОСОБА_3 суду вказала, що згідно наказу № 46-к від 15.07.2011 року позивачка в справі ОСОБА_2 була прийнята на посаду бухгалтера по сумісництву, тимчасово з 15.07.2011 року по 31.12.2011 року з окладом 3000 гривень відповідачем в справі - Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Донбасмонтажспецстрой»на період виконання монтажних робіт на підприємстві ПАТ «АрселорМітал ОСОБА_1 Ріг»( договір № 07МП/11 від 16.05.2011 року).

На той час позивачка в справі стояла на обліку в Криворізькому міському центрі зайнятості як безробітна і отримувала допомогу по безробіттю. А при оформленні трудових відносинах з ТОВ «Корпорація ДМС»вона знялась з обліку і, звичайно, при цьому основного місця роботи не мала, але адміністрація відповідача пропонувала їй саме такі умови прийняття на роботу.

При прийнятті ОСОБА_2 на роботу остання була вагітна і 24.10.2011 року повинна була отримати лікарняний (листок непрацездатності) в зв'язку з вагітністю. Для оформлення цього документу до жіночої консультації міської лікарні № 9 міста ОСОБА_1, в якій вона знаходилась на обліку в зв'язку з вагітністю та пологах, необхідно було надати довідку з місця роботи. На прохання ОСОБА_6 відповідач довідку надав 27.10.2011 року, але станом на 21.10.11 року. (попередньою датою) та позивачку відповідач попередив, що лікарняний листок оплачувати їй не буде, не пояснюючи при цьому підстав.

31 жовтня 2011 року ОСОБА_2 усно, по телефону, попередила керівництво відповідача про те, що вона з указаної дати знаходиться на амбулаторному спостереженні, а 4 листопада 2011 року позивачка письмово звернулася до ТОВ «Корпорація «Донбасмонтажспецстрой»з попередженням, що вона тимчасово не працездатна по причині отримання лікарняного листа по вагітності з 31.10.2011 року, та з проханням надати їй довідку про підтвердження трудових відносин з ТОВ «Корпорація «ДМС»станом на 31. 10. 2011року, або надати копію наказу про її звільнення, але відповіді вона не отримала. Тому ОСОБА_2 надала вказану довідку від 21.10.2011 року до жіночій консультації, згідно якої отримала лікарняний листок.

Позивачка неодноразово направляла запити на юридичну адресу відповідача в справі по місцю знаходження Товариства «Корпорація «ДМС».

Останній запит позивачкою надіслано відповідачеві 07.02.2012 року, на який вона отримала відповідь за вих. №41/41 від 21.02.2012 поштовим листом, отриманим нею 27.02.2012 року, та копію наказу про її звільнення №77К від 30.09.2011року. Про звільнення позивачка раніше не була повідомлена. На робочому місці позивачка знаходилась кожного робочого дня з 15.07. 2011 року і до 28.10.2011 року, включно. Вона спілкувалася з співробітниками та виконувала належну їй роботу, отримувала зарплату через банківську установу по зарплатній картці. З 31.10.2011року ОСОБА_2 отримала лікарняний листок, про що повідомила по телефону і письмово адміністрацію товариства. Ніяких попереджень і претензій про порушення трудової дисципліни позивачка не отримувала ні в усній ні в письмовій формі.

На цей день лікарняний листок знаходиться у позивачки на руках в зв'язку з відмовою підприємства відповідача його оплачувати.

Також ОСОБА_2 неодноразово зверталася до керівництва відаповідача з проханнями:

1. Надати їй відпустку по досягненню дитини 3-х років та видати копії наказу про відпустку для оформлення одноразової допомоги при народженні дитини;

2. Оплатити лікарняний листок по вагітності та пологам з 31.10.2011 по 04.03.2012 року;

3. Зробити запис в трудовій книжці про трудові відносини.

На усі звернення ОСОБА_6 керівництво відповідача не відреагувало.

Тому представник позивачки суду зазначила, що такі дії ТОВ «Корпорація «ДМС»ОСОБА_2 вважає незаконними. Так як вона була звільнена з роботи незаконно, всупереч вимогам ч.3 ст. 184 КЗпП України.

Неоплачений лікарняний листок у позивачки на руках, по якому вона повинна була отримати в листопаді 2011 року суму допомоги в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності в розмірі 12600 грн. згідно наданого позивачкою розрахунку.

Позивачка вимагає від відповідача компенсацію за втрачену можливість отримати цю допомогу в розмірі - 1040 грн. згідно наданого позивачкою розрахунку, а також; 23 грн. - компенсації за затримку виплати заробітної плати за період з 01.11.2011 року по 24.09.2011року, -126 гривень індексації з листопада 2011 року по вересень 2012 року, включно.

На підставі ст. 23 ЦК України позивачка просить суд відшкодувати їй моральну шкоду стягнувши з відповідача на її користь - 18 700 грн. яка полягала у тому, що вона не маючи можливості сплачувати послуги адвоката, була змушена вивчати норми законодавства, якими повинен керуватися Відповідач, для доказу свого права на одержання допомоги в належному розмірі. І доказом цьому є її позовна заява та той факт, що вона не користувалась послугами адвокатів для складання цього позову та захисту себе у суді. Внаслідок чого, вона не досипала ночі, ризикуючи втратити грудне молоко , що може значно вплинути на здоров'я дитини, менше, чим потрібно, приділяла уваги дитині, що впливає на психічне формування малюка;

Також відповідачем було порушене її право власності в розумінні матеріального забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на підставі Закону від 18.01.2001 № 2240 та Постанови КМУ від 27.12.2001 року №1751 , як - законно очікуваного майнового блага.

На підставі викладеного позивачка в уточненому позові просить суд ;

1. Поновити її, ОСОБА_2, на роботі, на раніше займаній посаді бухгалтера ТОВ «Корпорація «Донбасмонтажспецстрой»з 01.10.2011 року та виплатити їй зарплату за період її незаконного звільнення з 01.10.2011 по 30.10.2011 року в сумі 2341 грн.

2. Зобов'язати ТОВ «Корпорація «Донбасмонтажспецстрой»оплатити їй лікарняний листок тимчасової непрацездатності по вагітності та пологам згідно розрахунку в сумі 12600грн.

3. Зобов'язати ТОВ «Корпорація «Донбасмонтажспецстрой»виплатити їй компенсації за несвоєчасне отримання належних коштів - 1189 грн. та моральну шкоду в розмірі 18700грн.

Представник відповідача в справі - Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація Донбасмонтажспецстрой»в особі генерального директора ОСОБА_4 - ОСОБА_5 суду заявила, що позовні вимоги вона не визнає та з доводами, викладеними в позовній заяві Відповідач у справі не згодний з наступних причин:

ОСОБА_2 була прийнята на роботу в ТОВ "Корпорація Донбасмонтажспецстрой" на посаду бухгалтера на підставі особистої заяви в якому ОСОБА_2. просила прийняти її на роботу за сумісництвом з 15.07.2011 року по 30.09.2011року на посаду бухгалтера. Про те, що на момент працевлаштування в ТОВ "Корпорація Донбасмонтажспецстрой" позивачка не мала основного місця роботи, відповідачу не було відомо. ОСОБА_2 не надала выдповыдачу трудову книжку й про відсутність основного місця роботи відповідача не повідомляла.

При прийнятті на роботу ОСОБА_2 був виданий наказ №46 від 15.07.2011року про прийняття на роботу ОСОБА_2 бухгалтером по сумісництву, тимчасово, на неповний робочий день - 4 години на день з 15.07.2011 року по 30.09.2011 року з окладом 3000 грн. для виконання робіт з контракту субпідряду №07МП/11 від 16.05.2011 року.

Про те, що на момент працевлаштування Позивачка була вагітна Відповідачеві в справі також не було відомо. Щодо довідки від 21.10.2011 року, то про її наявність стало відомо при розгляді цієї позовної заяви й додатків до неї.

ТОВ "Корпорація Донбасмонтажспецстрой" не уполноважувала заступника головного інженера ОСОБА_7 підписувати довідку від 21.10.2011 року. ОСОБА_7 не має доступу до бухгалтерської та кадрової документації ТОВ "Корпорація Донбасмонтажспецстрой", внаслідок чого, не міг надати достовірну інформацію з приводу дії строкового трудового договору, а також з приводу суми заробітної плати позивачки.

Відповідно до Уставу ТОВ "Корпорація Донбасмонтажспецстрой" керівництво здійснює Генеральний директор і тільки він має право видавати доручення на подання інтересів зазначеної юридичної особи. Довідка від 21.10.2011р. підписана особою, що не тільки не мала доступу до бухгалтерської й кадрової документації, але також не мала доручення, передбаченого діючим цивільним законодавством України.

На робочому місці до 28.10. 2011 року включно Позивачка не перебувала, тому що була звільнена 30.09.2011 року. Заробітна плата Позивачці нараховувалася до 30.09.2011року. Після звільнення ОСОБА_2 останній було зроблено повний розрахунок. У жовтні 2011року заробітна плата ОСОБА_2 не нараховувалася, у звязку зі звільненням за закінченням строку трудового договору.

ТОВ "Корпорація Донбасмонтажспецстрой" не зобов'язана надавати Позивачці в справі працевлаштування, тому що вона працювала за сумісництвом.

Моральна шкода позивачкою не доведена, а розрахунок суми моральної шкоди не обґрунтований.

Таким чином, представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази долучені до справи, вважає, що позов не може бути задоволеним з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивачка в справі ОСОБА_2 була прийнята на роботу на посаду посаду бухгалтера за сумісництвом, тимчасово з 15.07.2011 року відповідачем в справі - Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Донбасмонтажспецстрой» на період виконання монтажних робіт на підприємстві ПАТ «АрселорМітал ОСОБА_1 Ріг»( договір № 07МП/11 від 16.05.2011 року).

Представник позивачки ОСОБА_2 стрвержує, що остання спочатку була прийнята тимчасово за сумістництвом з 15 липня 2011 року по 30 вересня 2011року. Але потім, за пропозицією відповідача вона написала другу заяву про продовдження терміну її роботи, в якій зазначила кінцевий строк її тимчасової роботи - 31.12.2011 року. Копію наказу про прийом її на роботу до 31 грудня 2011 року їй вислав відповідач в справі і вона його долучила до справи в якості письмового доказу.

Представник відповідача в справі заперечувала проти цього доводу позивачки і стверджувала в судовому засіданні, що термін тимчасової роботи з позивачкою у справі не було подовжено і вона була звільнена з роботи саме 30 вересня 2011 року, так як нею було вказано у заяві при прийомі на роботі.

Надану позивачкою копію наказу про прийом її на роботу з 15 липня 2011 року по 31 грудня 2011 року представник відповідача не визнала та вказала, що цей документ належним чином не завірений, він підроблений так як такого наказу відповідач не виносив. Було винесено один наказ відносно ОСОБА_6 на підприємстві на період її роботи з 15 липня 2011 року по 30 вересня 2011року.

Стосовно довідки на яку посилалась представник позивачки у судовому засідання, як на доказ тому, що ОСОБА_2 продовжувала працювати у відповідача після 30 вересня 2011 року, представник відповідача ОСОБА_8 суду зазначила, що заступник головного інженера підприємства ОСОБА_7 не мав права підписувати таку довідку, так як він мав доступу до бухгалтерської и кадрової документації ООО «Корпорація Донбасмонтажспецстрой», він не був наділений керівництвом підприємства правом підписувати такі довідки та надавати таку інформацію про час роботи на підприємстві позивачки.

Ст. 246 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ГК України) передбачено, що доручення від імені юридичної особи видається органом або іншою особою, уповноваженою на це його установчими документами, і скріплюється печаткою дане юридичної особи.

Позивачка вказує, що вона була звільнена незаконно й у правомірність своїх вимог посилається на ч. 3 ст. 184 Кодексу законів про працю України (далі по тексту -Кзот України). Зазначеною нормою закону передбачено, що звільнення вагітних жінок з ініціативи власника або вповноваженого органа не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їхнього звільнення після закінчення строкового трудового договору.

У даному випадку позивачка в справі при укладені строкого трудового договору з відповідачем вказала у своїй заяві про те що вона просить її прийняти на роботу за сумісництвом. Написавши таку заяву позивачка погодилась з пропозицією відповідача і не оскаржила у подальшому такі умови її прийняття на роботу.

Крім того, важливим доказом укладення трудового договору є запис у трудовій книжці про прийом на роботу. У трудовій книжці позивачки в справі, не має запису про те що вона була прийнята на роботу до відповідача на певний строк. Позивачка згідно вимог закону мала право подату відповідачу свою трудову книжку для внесення в неї відповідного запису, а у разі відмови відповідача внести запис доя її трудової книжки оскаржити дії відповідача.

Однак, на думку суду позивачка не виконавши вказану дію, позбавила себе можливості довести на законих підставах свої позовні вимоги.

Документи, на які послалася позивачка, а саме; наказ про її прийняття на роботу з з 15 липня 2011 року по 31 грудня 2011 року представник відповідача не визнала та вказала, що

такого наказу по підприємству не було. Представник позивачки не могла довести суду, що копія цього наказу звірена з орігіналом і що такий наказ дійсно був винесений відповідачем. Копаія цього документа належним чином не завірена, а тому суд не вважає цей документ належним доказом у справі.

Щодо копії довідки, від 21.10.2011 року, наданої позивачкою в справі, то представник відповідача не спростувала факт видачі цього документа позивачці. Однак вона зазначила, що довідка була підписана особою яка не мала повноваження підписувати такі документи. Так як заступник головного інженера підприємства ОСОБА_7 не мав доступу до бухгалтерської и кадрової документації ООО «Корпорація Донбасмонтажспецстрой», він не був наділений керівництвом підприємства правом підписувати такі довідки та надавати таку інформацію про час роботи на підприємстві позивачки.

Тому суд, вважає, що вказана довідка, теж належним чином не підтверджує позовні вимоги ОСОБА_2 в частині того, що позивачка продовжувала працювати на підприємстві відповідача після 30 вересня 2011 року.

Допитана судом свідок ОСОБА_9 суду зазначила, що вона тимчасово працювала у відповідача по справі секретарем і їй було відомо про те хто і скільки працював не підприємстві. Позивачка ОСОБА_2 працювала на підприємстві відповідача тільки до 30 вересня 2011 року, після чого вона була звільнена згідно її заяви про прийом на роботу.

Зазаначені позивачкою доводи стосовно того, що вона продовжувала працювати на підприємстві відповідача після 30 вересня 2011 року, та отривувала за цю роботу заробітну плату, на думку суду не знайшли свого належного доказового підтвердження під час розгляду цієї справи.

Виходячи з зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого достатнього доказового підтвердження під час розгляду цієї справи, а тому, у задоволені позовних вимог суд вважає необхідним ОСОБА_2 відмовити.

Керуючись ст. 184, 232, 233 КзПП України, на підставі ст. 212-214 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В ;

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація Донбасмонтажспецстрой»в особі генерального директора ОСОБА_4 про поновлення на попередне місце роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушенного прогулу, та відшкодування моральної шкоди - залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 10 днів, з дня виготовлення повного тексту цього рішення суду, в палату з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1.

Зазначити час виготовлення повного тексту цього рішення суду 19 жовтня 2012 року.

Суддя: ОСОБА_10