АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-318/11/0408 Головуючий в першій
Провадження 22-ц/491/345/12 інстанції ОСОБА_1
Категорія № 27 ( І ) Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Карнаух В.В., Ляховської І.Є.,

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє за довіреністю в інтересах відповідача ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 27 жовтня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2010 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі ПАТ КБ ПриватБанк ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних позивач зазначив, що 29 липня 2008 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала у кредит грошові кошти зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку з кінцевим терміном повернення 28.07.2015 року. У зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного договору виникла заборгованість в сумі 18736,29 грн., яка складається з заборгованості за кредитом- 14 368,61 грн.; заборгованості по процентам за користуванням кредитом 1454,82 грн.; заборгованості по комісії за користуванням кредиту 1449,07 грн., 333,49 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 250,0 грн. - штраф(фіксована частина), 880,30 грн. - штраф ( відсоткова складова). Зазначену суму заборгованості позивач просив суд стягнути з відповідача.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 27 жовтня 2011 року позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ ПриватБанк в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 18736,29 грн. та судові витрати в сумі 307,36 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутої заборгованості за кредитно- заставним договором та зменшення цього розміру до 8 461,58 грн. та пропорційного зменшення розміру судових витрат.

Зокрема, вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що позивач, в порушення п.13.3.2. Договору не повідомив відповідача у 10 денний строк про результати продажу предмета застави, що призвело до збільшення розміру заборгованості відповідача з вини позивача. Тобто, невиконання позивачем умов договору щодо письмового повідомлення відповідача про результати продажу предмета застави, внаслідок якого відповідач не могла виконати своє зобовязання є простроченням кредитора. У зв'язку із чим до спірних правовідносин повинна бути застосована ч.4 ст.612 ЦК України.

Крім того, судом не враховано, що після реалізації заставного майна станом на 30.12.2009 року заборгованість за кредитним договором повинна була складати 8 415,38 грн., з нарахованими відсотками за 10 днів 8461,58 грн. Нарахована заборгованість за період з 10.01.2010 року по 07.02.2011 рік виникла з вини позивача у зв'язку із несвоєчасністю надання відповідачу звіту про реалізацію заставного майна, тому не підлягає задоволенню.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 липня 2008 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_3 було укладено кредитно заставний договір № КRU0АN 04328563, відповідно до умов якого відповідач отримала у кредит грошові кошти у розмірі 75666.80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку з кінцевим терміном повернення 28.07.2015 року.

Відповідач належним чином не виконувала покладені на неї зобовязання, у звязку з чим виникла заборгованість. В забезпечення виконання грошового зобовязання, ПАТ КБ ПриватБанк, згідно умов кредитно-заставного договору, було звернуто стягнення на предмет застави- автомобіль SAMAND EL, 2008 року випуску. Зазначений автомобіль, згідно умов договору, позивачем реалізовано через біржові торги за 67 000 грн., виручені від реалізації кошти перераховані на погашенні заборгованості.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що внаслідок не виконання грошового зобовязання за кредитним договором, станом на 07.07.2010 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у сумі 18736грн.29 коп., яка складається з: 14368.61 грн., заборгованість за кредитом;

1454,82 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;1449.07 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;333.49грн.- пеня за несвоєчасне виконання зобовязання за договором;250 грн. штраф ( Фіксована частина);880.30 грн. штраф ( процентна складова).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду з огляду на наступне.

Згідно вимог ч.2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику / грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, що встановлені договором /ч.1 ст. 1049 ЦК України/.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не виконала умов кредитно- заставного договору, отриманих від реалізації заставного майна коштів виявилося недостатньо для повного погашення кредиту, тому, відповідач станом на 07.07.2010 року має заборгованість у сумі 18736грн.29 коп., яка складається з:

14368.61 грн., заборгованість за кредитом;

1454,82 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

1449.07 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;

333.49грн.- пеня за несвоєчасне виконання зобовязання за договором;

250 грн. штраф ( Фіксована частина);880.30 грн. штраф ( процентна складова).

У звязку з чим, висновок суду щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної суми заборгованості є правильним.

Доводи апеляційної скарги про невиконання ПАТ КБ «ПриватБанк» умов п.13.3.2. Договору щодо письмового повідомлення відповідача про результати продажу предмета застави, внаслідок якого відповідач не могла виконати своє зобовязання, у звязку з чим має місце прострочення кредитора, колегія суддів не може взяти до уваги з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Згідно п.2.1 кредитно- заставного договору від 29.07.2008 року, Банк зобовязується надати Позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених у цьому договорі, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, відповідно до умов договору. Кредит надається на умовах забезпеченості,повернення, строковості, платності та цільового використання.

Згідно положень пункту 6.2.4. позичальник зобовязаний погасити кредит в порядку, в сумах і в строки, що передбачені пунктами 12.2.6 та 17.1.5 Договору, тобто до 28.07.2015 року.

Пунктом 13.7 договору передбачено, що всі суми, виручені в результаті реалізації предмета застави, використовуються в першу чергу, для відшкодування всіх витрат, яких Банк зазнав у звязку з зверненням стягнення на предмет застави. У разі, якщо таких сум недостатньо для повної сплати всіх забезпечених вимог, непогашена частина забезпечених вимог становить заборгованість позичальника перед Банком, яка негайно належить до сплати Банку.

Як вбачається із матеріалів справи, сума, виручена ПАТ КБ «ПриватБанк» від реалізації предмета застави автомобіля, є недостатньою для повної сплати всіх забезпечених вимог. У звязку з чим, у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 07.07.2010 року склала 18736грн.29 коп..

Не надання Банком письмового звіту про результати продажу заставного автомобіля у десятиденний строк, згідно пункту 13.3.2 Договору, не є простроченням кредитора у розумінні ч.4 ст. 612 ЦК України, відповідно до якої, прострочення боржника не настає, якщо зобовязання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора, оскільки передача заставного автомобіля на реалізацію не позбавляє відповідача обовязку погашення кредиту та зясування суми заборгованості у разі недостатності коштів, виручених після реалізації автомобіля для повного погашення заборгованості за кредитним договором, оскільки ця заборгованість, згідно п. 13.7 Договору, негайно належить до сплати.

Як вбачається із матеріалів справи, повідомлення відповідачу про результати реалізації заставного автомобіля направлено 11 червня 2010 року та отримано відповідачем 22 червня 2010 року. ( а.с.23, 103).

У звязку з чим, нарахована заборгованість станом на 22.07.2010 року виникла з вини відповідача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, а рішення суду повинно бути залишено без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє за довіреністю в інтересах відповідача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 27 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Складення повної ухвали відкладено до 31 січня 2012 року.

Головуючий : А.П.Барильська

Судді: В.В.Карнаух

ОСОБА_4