Справа № 2-4044/2011p.
Справа № 0417/2-557/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 вересня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.

при секретарі Щіголєвій Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Авальв особі Дніпропетровської обласної дирекції до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в жовтні 2011 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/134295/3168/73 від 06.08.2007 року.

В обґрунтування своїх вимог посилаючись на те, що 06.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством ОСОБА_1 Аваль, правонаступником якого на підставі п.1.3. Статуту є Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 Аваль та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/134295/3168/73 про відкриття кредитної лінії в розмірі 51 070 грн., строком на 48 місяців, із сплатою 16,00 відсотків річних за користування кредитними коштами. Відповідачка належним чином не виконувала свої зобовязання: не своєчасно та не повному обсязі погашала заборгованість за кредитом, комісії та інші платежі, які виникають в процесі обслуговування кредиту. Станом на 19.08.2011 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 200 611 грн. 16 коп., яку просив стягнути із відповідачки та судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання зявився. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання зявилися. Позовні вимоги не визнали. Вказали, що сума не відповідає обставинам справи. Просили суд в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством ОСОБА_1 Аваль, правонаступником якого на підставі п.1.3. Статуту є Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 Аваль та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/134295/3168/73 про відкриття кредитної лінії в розмірі 51 070 грн., строком на 48 місяців, із сплатою 16,00 відсотків річних за користування кредитними коштами. Предметом застави відповідно до договору кредитування є транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ 211010, 2007 року випуску.

Згідно до п.1.1 банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його за програмою кредитування Авто в кредит без в/в.

Відповідно п. 5.6 Договору позичальник зобовязаний виконати вимогу Кредитора про дострокове погашення грошових зобовязань за цим Договором протягом не більш ніж 30 календарних днів з моменту її предявлення.

Відповідно до п. 10.1 Кредитного договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за цим Договором Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5 % від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення.

Відповідачка в порушення умов кредитного договору неналежним чином виконувала свої зобовязання: не своєчасно та не повному обсязі погашала заборгованість за кредитом, комісії та інші платежі, які виникають в процесі обслуговування кредиту. Станом на 19.08.2011 року сума заборгованості відповідачки перед позивачем за кредитним договором складає 200 611 грн. 16 коп., а саме: по кредиту 49 526 грн. 59 коп.; по відсоткам 29 221 грн. 07 коп.; пеня 121 863 грн. 50 коп.

Згідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №202/0830/07 ДНФ укладеного 03 серпня 2007 року між ОСОБА_2 та АСК Вексель застрахований легковий автомобіль седан, ВАЗ 211010-125-51, 2007 року випуску.

Відповідно до п.4.6 Договору Страхування №202-0830/07 ДНФ АСТ Вексель зобовязується виплатити ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі вартості автомобіля у випадку незаконного заволодіння транспортним засобом - навмисно, з будь якою метою протиправного вилучення застрахованого ТЗ у власника чи користувача всупереч їх волі (а.с.45).

19.10.2007 року стався страховий випадок, відповідно до якого в м. Дніпропетровську на ж/м Тополь було вчинено незаконне заволодіння транспортним засобом, автомобілем НОМЕР_1.

Постановою старшого лейтенанта міліції Бабушкінського РВ ДДУ УМВС України у Дніпропетровській області від 28 жовтня 2007 року відмовлено в порушені кримінальної справи ( а.с.67-69).

ОСОБА_3 страхового товариства Вексельвід 04.12.207 року за №3491 у відмовлено ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування через відсутність постанови про порушення кримінальної справи по факту незаконного заволодіння застрахованим транспортним засобом ( а.с.70).

Постановою слідчого СВ Бабушкінського РВ ДДУ УМВС України у Дніпропетровській області 12 лютого 2009 року було винесено Постанову про порушення кримінальної справи по факту незаконного заволодіння транспортним засобом, який належить ОСОБА_2 за ознаками складу злочину, передбаченого ст.289 ч.1 КК України (а.с.79).

13.02.2009 року ОСОБА_2О на адресу АСТ Вексель направлено заяву з проханням переглянути рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування за договором №202-0830/07 ДНФ ( а.с.80)

Відповідно до листа ліквідатора АСТ Вексель арбітражного керуючого ОСОБА_4 від 16 червня 2012 року за №166 Постановою Господарського суду м. Києва від 18.05.2010 року у справі №44/282-б, АСТ Вексель ( ) визнано банкротом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4. Відповідне оголошення в газеті Урядовий курєр від 22 травня 2010 року, №92 ( 4243). ОСОБА_2 у встановлений Законом та відповідною публікацією місячний термін, заяву про включення до реєстру кредиторів подана не була, а отже: вимоги вважаються погашеними (а.с.104)

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому відповідачка зобов'язана оплатити заборгованість за кредитним договорам а саме: тіло кредиту в розмірі 49526 грн. 59 коп.

Оскільки проценти є платою ( винагородою) за користування грошовими коштами, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки процентів за користування кредитом в розмірі 29 221 грн. 07 коп. законні та підлягають задоволенню.

Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення пені нарахованої за неналежне повернення кредиту та сплату процентів в розмірі 121 863,50 грн.

Відповідно до ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Базою для розрахунку пені є сума виконаного неналежним чином грошового зобов'язання.

При цьому неналежним виконанням грошового зобов'язання є його прострочення. За кредитними договорами простроченням є несплата чи несвоєчасна сплата позичальником кредиту та процентів за його користування. Пеня стягується за кожний день прострочення виконання обов'язків боржником щодо повернення кредиту.

Договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань регулюються ЦК України та Законом України № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 року.

Згідно з пунктом 2 статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Слід зауважити, що ст.1 Закону України № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 року платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Але саме для пені по грошових зобов'язаннях встановлене обмеження ст. 3 Закону, відповідно до якої розмір пені не може перевищуй подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за яким сплачується пеня.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає за можливим зменшити розмір пені та стягнути із відповідачки пеню в розмірі 6000 грн. 00 коп., а саме: ; 1000 грн. заборгованість по пені по тілу кредиту; 5000 грн. заборгованість по пені по простроченим відсоткам.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі в розмірі 1057 грн. 48 коп.

Керуючись ст. ст. 526, 549, 551,,610, 611,612,625,629,1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 3,7,11, 15, 27, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Авальв собі Дніпропетровської обласної дирекції задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерне товариство ОСОБА_1 Авальв собі Дніпропетровської обласної дирекції заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № 014/134295/3168/73 від 28.08.2008 року у сумі 93 747 грн. 66 коп., де: 49 526 грн. 59 коп. непогашена сума кредиту; 29 221 грн. 07 коп. несплачені відсотки; 1000 грн. заборгованість по пені по тілу кредиту; 5000 грн. заборгованість по пені по простроченим відсоткам та судові витрати по справі у сумі 1 057 грн. 48 коп., а всього 94 805 грн. 14 коп. (Девяносто чотири тисячі вісімсот пять грн. 14 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар