Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2012 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого: Шишка А.І.,

суддів: Беркій О.Ю., Томин О.О.,

секретаря: Гринчак В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" на рішення Калуського міськрайонного суду від 03 лютого 2012 року, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 03 лютого 2012 року відмовлено в задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 за недоведеністю позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що при ухваленні рішення судом порушені норми матеріального і процесуального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи, що мають значення для справи, а тому, ухвалено необґрунтоване, незаконне рішення. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" в повному обсязі стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 30994,40 грн. за кредитним договором від 19.09.2007 року, а судові витрати покласти на відповідача.

Апелянт зазначає, що підставою відмови у задоволенні позовних вимог стала відсутність у договорі процентної ставки за користування коштами, не ознайомлення з умовами кредитного договору, недодержання письмової форми кредитного договору. Однак, суд не врахував, що 13.08.2007 року саме в письмовій формі був укладений кредитний договір між банком та відповідачем. Відповідач висловив згоду з укладенням кредитного договору в такій формі, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в заяві позичальника. Заява

разом з пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання, а також тарифами складає договір на надання банківських послуг, а тому, між сторонами виникли договірні відносини, що походять з кредитного договору. Таким чином, договір містить всі істотні умови необхідні для його укладення, зміст умов кредитного договору є чітким та зрозумілим для сторін, договір підписаний позивачем та відповідачем.

Про згоду ОСОБА_1 з умовами договору свідчить також той факт, що відповідач здійснював погашення заборгованості за кредитним договором.

Суд першої інстанції неправомірно надав перевагу копіям кредитного договору, які подав відповідач, а не оригіналу ПАТ КБ "ПриватБанк" в якому всі необхідні дані були зазначені: розмір відсоткової ставки, підпис відповідача, що він погоджується із умовами заяви. При цьому, судом не була перевірена достовірність та справжність наданих відповідачем копій, які могли бути підроблені шляхом комп'ютерної або іншої маніпуляції.

Також судом було порушено норми процесуального права, а саме, рішення ухвалено на підставі припущень, у зв'язку з неналежним дослідженням доказів. Саме рішення не містить аргументації, мотивів, посилання на факти та докази. Крім того, порушено норми та принципи процесуального права: рівності перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності цивільного судочинства.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи представника апелянта, заперечення відповідача та його представника, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановив суд першої інстанції, ОСОБА_1 згідно заяви від 19.09.2007 року отримав у ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитний ліміт в сумі 3000 доларів США. У даній заяві відповідач зазначив, що він ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також відповідними тарифами, тобто не заперечив про укладення між ним та позивачем договору про надання банківських послуг.

Із розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ КБ "ПриватБанк" за вищевказаним зобов'язанням станом на 31.03.2011 року утворилась заборгованість, яка складається із 2071,16 доларів США заборгованість за кредитом, 1407,28 доларів США несплачені проценти на прострочену заборгованість, 200 доларів США прострочена комісія, 2,48 доларів США несплачені проценти на поточну заборгованість, 215,33 доларів США заборгованість по судовим штрафам, а всього 3893,77 доларів США. В даному розрахунку зазначено процентну ставку 19,2% та прострочену заборгованість 38,4%.

До матеріалів справи долучено копію заяви ОСОБА_1 від 19.09.2007 року, де в розділі 5 відсутні жодні написи, тобто розділ не заповнений, не зазначено кредитного ліміту, назви кредитки, процентної ставки. З повторно наданої ПАТ КБ "ПриватБанк" копії вищезгаданої заяви вбачається, що п.5 заповнено та зазначено процентну ставку в розмірі 1,8% на місяць.

У зв'язку з цим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що неможливо встановити розмір заборгованості, судових штрафів, несплачених процентів на прострочену заборгованість та який саме розмір відсоткової ставки за користування коштами зобов'язувався сплачувати ОСОБА_1

Крім того, згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі, кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі , якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин , який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюється печаткою.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (сума кредиту, детальний розпис загальної вартості кредиту, дата видачі кредиту, право дострокового повернення кредиту, річна відсоткова ставка за кредитом, інші умови, визначені законом).

У відповідності до ч.4 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.

Зважаючи на вищенаведене, не заслуговують на увагу доводи апелянта з приводу дотримання письмової форми кредитного договору, наявності в ньому всіх істотних умов, необхідних для його укладення та досягнення згоди сторін з його умовами.

Погашення ОСОБА_1 заборгованості за даним зобов'язанням не має значення для підтвердження факту, що договір був укладений належним чином.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обставини справи з'ясовано всесторонньо і повно та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, обґрунтованості якого доводи апеляційних скарг не спростовують.

Керуючись ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" відхилити, а рішення Калуського міськрайонного суду від 03 лютого 2012 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.І. Шишко

Судді: О.Ю. Беркій

ОСОБА_2