АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22-ц/490/1214/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 41 Доповідач - Романюк М.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Романюк М.М.

суддів Козлова С.П., Петренко І.О.

при секретарі Біленькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-я особа відділ громадянства, еміграції та паспортної реєстрації фізичних осіб Павлоградського МВ УМВС України в Дніпропетровській області про захист права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених посилалася на те, що вона є власником житлового будинку 50 по вул.Бабушкіна в м.Павлоград Дніпропетровської області. На даний час вона в будинку не проживає та не зареєстрована, а зареєстровані відповідачі, хоча фактично проживають ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки відповідачі перешкоджають їй користуватися належним їй будинком просила виселити відповідачів без надання іншого житлового приміщення та анулювати реєстрацію відповідачів та зняти їх з реєстрації в спірному будинку.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2011 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що діючим законодавством не передбачено виселення з тих правових підстав, на які посилається позивачка.

З даним висновком судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачка є власником житлового будинку 50 по вул.Бабушкіна в м.Павлоград Дніпропетровської області. Відповідачі проживають та зареєстровані в зазначеному будинку.

Як пояснила в судовому засіданні позивачка, заселення відповідачів та їх реєстрація відбулася з її дозволу.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачкою не надано суду доказів того, що відповідачі перешкоджають їй користуватися житловим будинком.

Суд обґрунтовано дійшов до висновку про те, що відповідно до вимог ст.391 ЦК України відповідачі не можуть бути виселені з будинку, оскільки на законних підставах та з дозволу позивачки, власника будинку, були поселені та зареєстровані.

Згідно ч.3 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Крім того, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволені позовних вимог щодо ануляції реєстрації та зняття з реєстрації, оскільки діючим законодавством не передбачено ануляція реєстрації та зняття з реєстрації з підстав визначених позивачкою.

Приведені в апеляційній скарзі доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді