Справа № 22-ц-1335/12 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б. Р
Провадження № 22-ц/1390/1335/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2012 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Зубарєвої К.П., Бакуса В.Я.,

секретаря Мариняк О.І.,

з участю представника ПАТ Універсал БанкОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Універсал Банкна рішення Сихівського районного суду м. Львова від 08 листопада 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Універсал Банкдо ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Універсал Банкдо ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про стягнення заборгованості відмовлено.

Рішення суду оскаржило Публічне акціонерне товариство Універсал Банк.

В апеляційній скарзі зазначає, що твердження суду першої інстанції про те, що ним пропущено строк позовної давності є безпідставним, оскільки ПАТ зверталося до суду 19 березня 2008 року про видачу судового наказу про стягнення боргу з відповідачки, отже позовна давність була перервана. Згодом, після скасування судового наказу, 24.04.2009 року ПАТ знову зверталося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, а отже позовна давність знову була перервана. 14.02.2011 року Банк знову звернувся до суду з позовом до відповідача. Відтак, вважає, що банк не пропустив строку позовної давності, оскільки така переривалась.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором на загальну суму 15 009,24 грн.

Вислухавши суддю-доповідача, представника ПАТ Універсал БанкОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Однак зазначеним вимогам закону дане рішення не відповідає.

Відмовляючи в позові, районний суд у своєму рішенні послався на те, що позивач - ПАТ Універсал Банкпропустив строк позовної давності без поважних причин, доказів пропуску такого з поважних причин, всупереч ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не надано.

Однак, погодитись з такими висновками районного суду не можна.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Як вбачається з матеріалів справи, у звязку з виниклою у відповідачки заборгованістю, 19 березня 2008 року позивач звернувся до Сихівського районного суду міста Львова про видачу судового наказу, який 26 березня 2008 року на підставі розділу ІІ ЦПК України суд видав, однак, 23 січня 2009 року на підставі заяви боржника та у відповідності до ст. 106 ЦПК України скасував. Вдруге, у квітні 2009 року позивач звернувся в суд до відповідачки уже з позовом про стягнення заборгованості, де 24 липня 2009 року ухвалене заочне рішення про стягнення боргу з відповідачки, однак, 2 лютого 2010 року згідно заяви ОСОБА_3 дане заочне рішення скасовано (а.с. 78-85).

Про дані цивільні справи суду першої інстанції під час розгляді даної справи було відомо, про що свідчить вимога суду про надання таких справ для обєктивного та всебічного розгляду цієї справи (а.с. 24).

Дані обставини свідчать, що позовна давність була перервана на підставі ч. 2 ст. 264 ЦК України, а тому в суду першої інстанції не було підстав для відмови в позові за пропуском строку позовної давності.

Разом з тим, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних обставин та відповідних їм правовідносин.

У статті 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки, розмір та порядок отримання яких встановлюється договором або законодавством.

Статтею 530 цього ж Кодексу передбачено, що якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені).

У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного судочинства.

Судом встановлено, що 27 березня 2006 року між ВАТ Універсал Банк, правонаступником якого в даний час є ПАТ Універсал Банк (далі Банк), та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено договір про кредитування на умовах надання забезпечення (кредитний договір) № 11-2/3400910К, згідно якого Банк зобовязався надати позичальнику кредит в розмірі 2 071,00 грн. строком до 26 березня 2007 року зі сплатою відсотків за користування кредитом - 21,0 % річних.

Проте, як підтверджено зібраними та дослідженими матеріалами справи, ОСОБА_3 належним чином не виконувала своїх зобовязань за Договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом

Нормами ст. 1050 ЦК України передбачено, що в разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу незалежно від сплати процентів, належних йому згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з представленим позивачем розрахунком заборгованості відповідачки по сумі кредиту, яка становить 1907,94 грн. та з 1541,14 грн. відсотків за користування кредитом, оскільки такі розрахунки за оспорюваний період проведені вірно.

Однак, розрахунок пені за кожен день прострочення платежу позивачем не проведено, а лише зазначено ставку пені за день - 0,50%, розрахунковий період нарахування пені зазначено 08.02.2007, 23.04.2008 та 08.02.2007, а також вказано заборгованість по пені в сумі 11 560,16 грн., незважаючи на те, що у відповідності до ч. 2 п. 1 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена спеціальна позовна давність в один рік.

З наведених підстав та виходячи з того, що предявляючи позов про стягнення пені, Банк зобовязаний подати суду щомісячні розрахунки (нарахування) такої, чого не зробив, колегія суддів приходить до висновку про задоволення вимог лише в частині - стягнення з відповідачки 1 907,94 грн. заборгованості по сумі кредиту, 1 541,14 грн. - відсотків за користування кредитом, 51 грн. з оплаченої позивачем суми судового збору та 120 грн. понесених ним витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи, а всього 3 620,08 грн.

В позові про стягнення пені та решти судового збору слід відмовити за недоведеністю, що не позбавляє позивача після усунення зазначених в рішенні недоліків звернутися з окремим позовом.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 1 п. 2 ст. 307, ч. 1 п.п. 3, 4 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Універсал Банкзадовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 08 листопада 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким:

Позов Публічного акціонерного товариства Універсал Банкзадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства Універсал Банк1 907,94 грн. заборгованість по сумі кредиту, 1541,14 грн. відсотків за користування кредитом, 51 грн. оплаченого судового збору та 120 грн. понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної справи, а всього: 3 620 (три тисячі шістсот двадцять) гривень 08 копійок.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Зубарєва К.П.

ОСОБА_5