АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/7945/12 Справа № 2/412/2662/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Тамакулова В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2012 року м. Дніпропетровськ 24 вересня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Бабенко Г.О.,

яка розглянула в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, що стягуються, на утримання неповнолітньої дитини, стягнення заборгованості по сплаті аліментів та додаткових витрат, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2012 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, що стягуються, на утримання неповнолітньої дитини, стягнення заборгованості по сплаті аліментів та додаткових витрат.

В обґрунтування позову посилалася на те, що відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2007 року сплачує аліменти на утримання сина в розмірі ? частини заробітної плати (доходу). Оскільки мала місце нерегулярна сплата аліментів, утворилася заборгованість. Позивач просила стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно. Станом на 01 січня 2012 року заборгованість по аліментах склала 5583,32 гривні. За період з грудня 2006 року по 24 лютого 2012 року сума неустойки (пені), яку слід стягнути з відповідача становить 67095,77 гривень.

Позивач вказувала, що вона несе додаткові витрати на утримання дитини, яка хворіє, потребує лікування, санаторно-курортного оздоровлення. Витрати з 2007 року складають 93700 гривень.

Також вона розвиває здібності дитини: син навчається в ліцеї, відвідує заняття із танців та англійської мови, витрати становлять 3000 гривень щомісячно.

Відповідач має сплачувати ? частину цих витрат.

Позивач просила визначити розмір сплати аліментів у твердій грошовій сумі до досягнення дитиною повноліття, а в разі продовження сином навчання - до 23-х років, стягнути заборгованість по аліментах, пеню, витрати на проїздні документи та участь у додаткових витратах.

В уточнених позовних вимогах просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, заборгованість по сплаті аліментів - 2214,92 гривень, неустойку - 35678,81 гривень, рівну участь відповідача в додаткових витратах - 46850 гривень, всього - 84743,73 гривні.

Відповідач позов не визнав, вказував, що мала місце заборгованість по аліментах, яка була зумовлена зміною місця роботи, проживання, сімейного стану. Заборгованість погашено, аліменти в розмірі ? частини він сплачує. Після розлучення з позивачем він залишив їй та сину квартиру, оргтехніку, побутові речі. Позивач не дає можливості повноцінного спілкування з сином.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2012 року позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів, що стягуються, на аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на місяць до досягнення дитиною повноліття, стягнуто витрати на проїзд та судовий збір, в інших позовних вимогах - відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення районного суду, постановити нове рішення, яким вимоги задовольнити повністю.

Колегія суддів, дослідила матеріали справи, перевірила доводи, в межах заявлених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду І інстанції - скасуванню частково, з постановленням нового рішення, бо судом суттєво порушено процесуальний та матеріальний Закон.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним зі способів виконання батьками обов'язку з утримання дитини, є рішення суду про присудження аліментів у частці від доходу її батька (ч. 3 ст. 181 СК України).

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, для визначення аліментів у твердій грошовій сумі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень та надати докази відповідно до ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2007 року до повноліття сина зобов'язаний сплачувати аліменти на його утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітної плати (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це передбачено ст. 183 СК України (а.с. 5, 7).

Позивач не надала доказів для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі з підстав, які передбачені ст. 184 СК України, тому рішення в цій частині підлягає скасуванню, з відмовою в позові.

Також позивачем не надано доказів і стосовно необхідності в додаткових витратах відповідно до ст. 185 СК України та їх надання. Суд обґрунтовано відмовив у цих позовних вимогах.

Суд безпідставно стягнув витрати позивача на проїзд, що не передбачено Законом, тому рішення в цій частині підлягає скасуванню, з відмовою в позові.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1% від суми аліментів, що не сплачені, за кожен день.

У п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати в виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Суд, на підставі доказів, які надані, дійшов до правильного висновку, що відповідач не ухилявся від сплати аліментів, заборгованість виникла з поважних причин, погашена відповідачем і обґрунтовано відмовив у стягненні неустойки (а.с. 45-47).

На підставі викладеного та керуючися ст. ст. 303, 307, 309, 316-317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, що стягуються, на утримання неповнолітньої дитини, стягнення заборгованості по сплаті аліментів та додаткових витрат - скасувати, в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та коштів на проїзд - і в цих позовних вимогах - відмовити.

В іншій частині рішення - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий:

С у д д і: