Справа № 1304/2-410/11 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський О. М.
Провадження № 22-ц/1390/2268/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2012 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Бойко С.М., Бермеса І.В.

при секретарі: Служала А.Ю.

з участю: позивачів, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, прокурора Івах З.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 грудня 2011 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07 грудня 2011 року задоволено частково позов ОСОБА_6, ОСОБА_7 та Прокуратури Галицького району м. Львова в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди та визнання самочинним перепланування квартири.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6, ОСОБА_7 майнову шкоду в сумі 8151 грн.

Визнано самочинним перепланування ОСОБА_2, ОСОБА_8 квартири №9 за адресою: м. Львів, вул. Вітовського,41 та зобовязано привести вказану квартиру до попереднього стану за власний рахунок.

Стягуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6, ОСОБА_7 вартість судової будівельно-технічної експертизи в сумі 2089,72 грн., судовий збір в сумі 68 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В задоволенні позовної вимоги щодо відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_4, ОСОБА_5. В апеляційній скарзі зазначають, що не погоджуються з оскаржуваним рішенням з підстав неповного зясування обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, порушення та неправильного застосування норм процесуального права. Вказують, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження причинно-наслідкового звязку між здійсненим переплануванням у квартирі №9 та пошкодженями, які виникли у квартирі №6. Звертають увагу суду, що районним судом не було досліджено та не надано правової оцінки Технічному висновку про стан житлового будинку на вул. Вітовського,41 у м. Львові, де чітко зазначено, що незначне самовільне перепланування квартири №9 не погіршує технічного стану будівлі, несучої здатності стін, фундаментів і не погіршує пожежних та санітарних норм та висновку судової будівельно-технічної експертизи від 19.08.2011 року. Вважають, що акти ЛКП Снопківське від 06.04.2005р., 14.06.2005р., 12.09.2006р., 13.02.2007р., 15.02.2008р., 20.05.2008р. не можуть бути належними доказами по справі, оскільки складені із значними порушеннями встановлено порядку, визначеного Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року.

Просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_7, ОСОБА_9 відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, у тому числі і апелянтів, котрі належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України повідомлені про час та місце розгляду справи, але не зявилися в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов в частині стягнення майнової шкоди у сумі 8150 грн., районний суд виходив з того, що вина відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_8 щодо залиття квартири позивачів підтверджується зібраними по справі доказами, а саме актами від 14.06.2005р., 30.06.2006р., 12.09.2006р. 13.02.2007р., 15.02.2008р., 20.05.2008р. та 19.04.2011р., які складені комісією ЛКП Снопківське, розмір шкоди визначено висновком судової будівельно-технічної експертизи №3694 від 19.08.2011року, а проведеним відповідачами самочинним переплануванням квартири АДРЕСА_1, порушені законні права позивачів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_7 і ОСОБА_9 є власниками квартири АДРЕСА_2, а відповідачі проживають у квартирі №9 цього ж будинку, яка розташована над квартирою позивачів.

Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради повідомлено, що будинок №41 по вул. Вітовського в м. Львові належить до цінної забудови. Згадана споруда має мистецьку цінність та створює цінне міське середовище і підлягає ремонту та реставрації в незмінних габаритах із збереженням декору фасадів та планувальної структури.

Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу УРСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обовязковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартири зобовязані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вжити заходів до їх усунення власними силами або підприємства по обслуговуванню житла.

Частиною 2 ст. 383 ЦК України визначено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого , - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до 152 Житлового кодексу України переобладнання і перепланування житлового будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Згідно п.1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій не допускається перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі.

Розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 15.04.2005 року №416 визначено порушення власниками квартири АДРЕСА_3 норм СНИП 2.08.01-89 п.2.6 (не допускається розміщення ванни над житловими кімнатами).

Галицькою районною адміністрацією встановлено, що ремонтні роботи в квартирі АДРЕСА_3 проводяться без погоджених на це документів та відповідача ОСОБА_2 зобовязано в термін до 15.05.2005 року привести квартиру №9 в будинку по вул. Вітовського в м. Львові до попереднього стану.

Згідно із ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки районним судом безспірно встановлено, що відповідачі протягом тривалого часу заливають водою квартиру позивачів, внаслідок чого стелі і стіни коридору, ванної кімнати, кухні їх квартири були пошкоджені, то його висновок про зобовязання відповідачів відшкодувати заподіяну їх винними діями майнову шкоду та усунути самочинне перепланування квартири АДРЕСА_3 і привести вказану квартиру до попереднього стану за власний рахунок, є вірним.

Колегія суддів вважає, що твердження апелянта про те, що суд не дав належної оцінки усім доказам по справі, є необґрунтованим, оскільки оцінюючи зібрані по справі докази, суд дотримався встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й обєктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозвязку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку.

Не можуть бути підставою для скасування рішення і покликання апелянта на те, що при складанні актів ЛКП Снопківське від 06.04.2005р., 14.06.2005р., 12.09.2006р., 13.02.2007р., 15.02.2008р., 20.05.2008р. допущено порушеннями встановлено порядку, визначеного Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005р.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: