Справа № 0417/2-835/2011
Справа № 0417/2133/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 лютого 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.

при секретарі Тимошевській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 Ріти Григорівни до ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка у січні 2011 року звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві посилалася на те, що від представників ПАТ КБ ПриватБанк їй стало відомо, що вона, за їх переконаннями, є поручителем за кредитною угодою №2007-021 від 07 лютого 2007 року укладеною між ОСОБА_1 та ПАТ КБ Приватбанк. Представника банку демонстрували їй копію договору поруки №2007/023 від 07 лютого 2007 року, який вона буцім то уклала в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за кредитною угодою №2007-021 від 07 лютого 2007 року. Ознайомившись з договором поруки №2007/023 від 07 лютого 2007 року вона заявляє, що його повністю сфальшовано. До неї ніхто не звертався із пропозицією чи вимогою про укладання договору поруки для забезпечення виконання кредитної угоди №2007-021 від 07 лютого 2007 року. Вона ніколи не укладала і власноручно не підписувала ніяких документів стосовно кредитної угоди, у тому числі і договору поруки. Крім того, наскільки їй відомо, кредитний договір №2007-021 від 07 лютого 2007 року було в достатній мірі забезпечено іпотекою. Так, як особа, що вчинила фальшування їй не відома, вона вказує відповідачами дві заінтересовані сторони боржника ОСОБА_1 та його кредитора КБ Приватбанк. Вважає, що оскільки договір вона ніколи не вчиняла, то згідно положень ч.2 ст.547 ЦК України він є нікчемним. Просила суд: застосувати наслідки недійсності до нікчемного правочину договору поруки №2007/023 від 07 лютого 2007 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача ПАТ КБ Приватбанк в судове засідання зявився . Позовні вимоги не визнав. Вказав, що позов є необґрунтованим та не ґрунтується на законі. Відповідно до ст.ст.203,204,207,208,553 ЦК України Договір поруки №2007/023 від 07.07.2007 року укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ Приватбанк є чинним й правомірним і відповідно до ст.ст.215,216 ЦК України підстав для того, щоб вважати Договір поруки нікчемним й для застосування наслідків нікчемності цього правочину немає. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). В цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. В силу ст.216 ЦК України до Договору поруки не можуть бути застосовані правові наслідки недійсності нікчемного правочину. Просив суд в задоволені позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору поруки №2007/023 від 07 лютого 2007 року укладеним між ОСОБА_1 Рітою Григорівною ( Поручитель) та ПриватБанком ( Кредитор) предметом договору є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання ОСОБА_1 своїх обовязків зав кредитним договором №2007-021 від 07.02.2007 року, згідно якому Кредитор надав Боржнику кредит в сумі 124000 доларів США, а Боржник зобовязаний: повернути кредит в строк до 07.02.2010 року, сплачувати за його користування 14% річних. Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання обовязків за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків ( а.с.46).

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом ( нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнано судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, або одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнано недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.2 ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Договір поруки №2007/023 від 07 лютого 2007 року між ОСОБА_2 і ПАТ КБ ПриватБанк вчинений в письмовій формі, породжує права та обовязки і припускається дійсним, тому він по своїй правовій природі є оспорюваний правочин, а не нікчемний правочин, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і не підлягають задоволенню.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійснимивід 06.11.2009 року №9, ч.2 ст. 547, ст.ст. 203, 207, 215, 216 ЦК України, ст.ст.3, 7, 11, 15 , 58, 59,60, 212-215 ЦПК України , суд , -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 Ріті Григорівні відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар