Справа № 1327/2-160/12 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/1390/3746/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І. Категорія: 57
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2012 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Приколоти Т.І.

суддів Богонюка М.Я., Шашкіної С.А.

з участю секретаря Кубішин І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 22 лютого 2012 року,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 22 лютого 2012 року закрито провадження по справі за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» до судді Сокальського районного суду Львівської області Веремчука О.А. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок протиправних дій судді.

Ухвалу суду оскаржило Фермерське господарство «ОСОБА_2В.».

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права, завідомо неправосудна, оскільки суперечить положенням Конституції України, ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 54, 55 Закону України «Про судоустрій і статус судців», Рішенню Конституційного Суду України №9-зп від 25 грудня 1997 року. Вважає, що дана ухвала ґрунтується не на законності, верховенстві права та вимогах закону, а лише на внутрішньому переконанні судді. Просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач звернувся з позовом про відшкодування майнової і моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що майнова і моральна шкода йому завдана внаслідок незаконних дій судді при здійсненні ним правосуддя, зокрема, провадження у адміністративній справі.

Конституцією України (ст.ст. 126,129) та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (ст.47) визначено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону, вплив на них у будь - який спосіб забороняється. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із зазначеними положеннями Конституції України та ЦПК України судові рішення і, відповідно, дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (повязаних з підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть бути оскаржені у визначеному порядку до суду вищої інстанції, а не в інший суд першої інстанції. Останнє порушувало б принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Суд є органом, який розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб, а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише в порядку, визначеному ст.129 Конституції України та законодавством про судочинство.

Здійснення правосуддя в Україні врегульовано конституційними нормами окремо від діяльності інших органів державної влади. Відповідно до ст.62 Конституції матеріальна і моральна шкода, завдана безпідставним засудженням, відшкодовується державою лише в разі скасування вироку як неправосудного. У цьому разі за заподіяну особі шкоду відповідає не суд або суддя, а держава.

Отже, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь - яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розгляду в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійснення правосуддя.

Закриваючи провадження у справі, суд посилався на те, що за відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної при здійсненні правосуддя, перед особою відповідає не безпосередньо суд або суддя, а держава, що випливає з ст. 62 Конституції України. Тому суддя як посадова особа, що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем або іншою особою, котра бере участь у цивільній справі, за винятком випадків, коди суддя виступає як представник цієї установи, а не орган, що здійснює правосудця.

Такий висновок не суперечить Конституції України, ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 54, 55 Закону України «Про судоустрій і статус судців», Рішенням Конституційного Суду України.

Відповідно до п.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства не належить до юрисдикції суду.

З таким висновком суду першої інстанції слід погодитися.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Оскільки судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відповідно до п.1 ст. 312 ЦПК України відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.. 313, п.4 ч.І ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» відхилити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 22 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: