БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/1007/824/2012, справа № 1007/576/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» квітня 2012 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Василишина В.О.,

при секретарі Богдан Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У січні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що 22 грудня 2008 року між нею та ОСОБА_2, від імені якого діяв представник ОСОБА_4, було укладено попередній договір, за умовами якого останній зобовязувався продати їй земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення садівництва вартістю 11 660 600 грн. 00 коп. На укладення цього правочину були надані письмові дозволи членів сімей позивача та відповідача.

20 січня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, від імені якого також діяла представник ОСОБА_4, укладено договір купівлі-продажу земельних ділянок. За цим правочином передбачалося проведення передачі грошових коштів до 28 січня 2009 року та нотаріальне посвідчення договору у строк до 29 січня 2009 року.

28 січня 2009 року чоловік позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 11 600 600 грн. 00 коп.

Відповідно до акту приймання-передачі земельних ділянок за договором купівлі-продажу від 20 січня 2009 року представник відповідача передала, а позивач прийняла земельні ділянки загальною площею 18,4942 га за адресою: Київська область, Обухівський район, Нещерівська сільська рада, садове товариство «Українська земля». Одночасно було передано державні акти на право власності на земельні ділянки. Разом із тим, відповідач у подальшому відмовився від нотаріального посвідчення правочину.

Рішенням постійно діючого третейського суду при асоціації «Укрземресурс» від 30 січня 2009 року договір купівлі-продажу земельних ділянок від 20 січня 2009 року визнано дійсним й за ОСОБА_1 визнано право власності на спірне нерухоме майно.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області, яке набрало законної сили, скасовано рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Укрземресурс».

Із урахуванням уточнень позовних вимог ОСОБА_1 остаточно просить суд стягнути із відповідача ОСОБА_2 на її користь грошові кошти в сумі 29 221 351 грн. 80 коп. (з яких забезпечувальний платіж із урахуванням індексу інфляції складає 1 491 390 грн. 74 коп., три проценти річних в розмірі 105 041 грн. 24 коп., десятикратний розмір забезпечувального платежу в сумі 11 660 600 грн. 00 коп. та основний платіж за земельні ділянки із урахуванням індексу інфляції в сумі 14 913 907 грн. 40 коп., три проценти річних в розмірі 1 050 412 грн. 40 коп. (а.с. 9, 44). Крім того, просить стягнути понесені у справі судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 й третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_7 позов підтримав й просив його задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 й третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_8 позов не визнав й просив у його задоволенні відмовити.

У судове засідання третя особа ОСОБА_4 не зявилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку, про що свідчить наявна в матеріалах справи письмова розписка (а.с. 73, 73). Причини неявки не повідомлені.

У судове засідання третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 не зявилася, надала до суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність (а.с.67).

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи й дослідивши зібрані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2008 року між ОСОБА_4, яка діяла на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 12 вересня 2008 року за номером 5678, від імені ОСОБА_2, та ОСОБА_1 укладено попередній договір. За умовами цього правочину ОСОБА_2 зобовязувався в строк до 22 лютого 2009 року продати ОСОБА_1, а остання зобовязувалася купити у ОСОБА_2 земельні ділянки шляхом укладення основних договорів купівлі-продажу на умовах, визначених цим правочином.

Істотними умовами основних договорів купівлі-продажу є: - Обєкт: земельна ділянка яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯД № 666784, площею 5,7600 га; - земельна ділянка, яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯБ № 779401, площею 7,9364 га; - земельна ділянка, яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯД № 666776, площею 4,7978 га. Місце розташування земельних ділянок Київська область, Обухівський район, територія Нещерівської сільської ради, СТ «Українська земля». Цільове призначення земельних ділянок ведення садівництва. Продаж земельних ділянок буде вчинено: - земельної ділянки, площею 5,7600 га, за 3 631 680 грн. 00 коп.; - земельної ділянки, площею 7,9364 га, за 5 003 901 грн. 00 коп.; - земельної ділянки, площею 4,7978 га, за 3 025 019 грн. 00 коп. Загальна сума основних договорів складає 11 660 600 грн. 00 коп.

На підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договорів купівлі-продажу ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 отримав: - за земельну ділянку, площею 5,7600 га, гроші в сумі 363 168 грн. 00 коп., - за земельну ділянку, площею 7,9364 га, гроші в сумі 500 390 грн. 00 коп.; - за земельну ділянку, площею 4,7978 га, гроші у сумі 302 502 грн. 00 коп. Загальна сума за цим договором складає 1 166 060 грн. 00 коп. Зазначена вище сума розцінюється сторонами у договорі як забезпечувальний платіж у рахунок наступних договорів купівлі-продажу (а.с.92).

Як вбачається із копії розписки від 28 січня 2009 року (а.с.14), вона складена між ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_2 з іншої сторони. У розписці зазначено - підписанням цієї розписки сторони підтверджують, що ОСОБА_3, який діє від імені своєї дружини ОСОБА_1, передав, а ОСОБА_2, який отримав попередню згоду від своєї дружини ОСОБА_9, отримав: суму в розмірі 11 660 600,00 грн. (одинадцять мільйонів шістсот шістдесят тисяч шістсот шістдесят тисяч шістсот грн. 00 коп.) у якості 100% оплати за земельні ділянки (державний акт серії ЯД № 666784, площею 5,76 га, державний акт серії ЯБ № 779401, площею 7,4364 га, державний акт серії ЯД № 666776, площею 4,7978 га), які були придбані ОСОБА_1 відповідно до умов попереднього договору від 22 жовтня 2008 року та основного договору купівлі-продажу від 20 січня 2009 року, - суму у розмірі 3 900 000,00 грн. (три мільйони девятсот тисяч гривень) у якості оплати вартості 70,9% частки у статутному капіталі ТОВ «Перспектива та логістика» відповідно до умов договору від 22 жовтня 2008 року. Сторони підписанням даної розписки підтверджують, що оплата проведена своєчасно та у повному обсязі. Жодних претензій не існує.

Рішенням постійно діючого третейського суду при асоціації «Укрземресурс» від 30 січня 2009 року визнано дійсним договір-купівлі-продажу земельних ділянок, укладений 20 січня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у особі представника ОСОБА_4 Крім того, визнано право власності за ОСОБА_1 на спірні земельні ділянки (а.с.19).

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 16 червня 2011 року скасовано рішення постійно-діючого третейського суду при асоціації «Укрземресурс» від 30 січня 2009 року (а.с.29).

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 27 вересня 2011 року та ухвалою судді вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 листопада 2011 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 вересня 2011 року залишене без зміни (а.с. 32, 34).

Відповідно до статей 526, 599 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Між тим, статтями 10, 11, 60 ЦПК України чітко визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 57, частини 2 статті 60, 63 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 й третьої особи ОСОБА_5 ОСОБА_8 зазначив, що письмова розписка від 28 січня 2009 року не складалася ОСОБА_2, підпис в ній він не ставив, грошових коштів не отримував, державні акти на право власності на земельні ділянки не передавалися, а були викрадені. Оригіналу цієї письмової розписки представником позивача не надано, достовірність цього документу не доведена. Також не надано оригінали державних актів.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 й третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_7 зазначив, що оригінал письмової розписки він не може надати до суду, оскільки вона міститься в матеріалах іншої цивільної справи, яка перебуває у провадженні Шевченківського районного суду міста Києва. Достовірність письмової розписки підтверджується висновком експерта від 07 лютого 2011 року.

Дослідивши надані сторонами докази, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає через недоведеність заявлених позовних вимог, оскільки до суду так і не було надано оригінал письмової розписки від 28 січня 2009 року, представник відповідача заперечив факт її складення та отримання грошових коштів, стороною позивача не було надано також оригінал чи навіть завірену копію висновку експерта від 07 лютого 2011 року державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру щодо належності наявних у розписці підписів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 215 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин