Номер провадження 2-п/2603/193/12
У Х В А Л А

Іменем України

19 жовтня 2012 рокуДеснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення, -

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2012 року Деснянським районним судом м. Києва винесено заочне рішення, на підставі якого стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ „Просто Страхування суму у розмірі 1 166,58 грн. та витрати по сплаті судового збору 28,33 грн. та стягнуто з ЗАТ „Страхові традиції на користь ПрАТ„Просто Страхування суму страхового відшкодування 7 665,42 грн., витрати по сплаті судового збору 186,27 грн.

До суду надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення з посиланням на те, що не міг бути присутнім в судовому засіданні, оскільки був у відрядженні, при цьому судом неповно зясовано обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, невірно застосовано норми ст. 1194 ЦК України; при зміні позивачем предмету чи підстав позову, змін розміру позовних вимог не відкладено розгляд справи і не повідомлено відповідача.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд приходить до висновку, що заяви задоволенню не підлягають з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин:

-відповідач не зявився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин;

-докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, заочне рішення може бути скасоване лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 228 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення винесено 14 серпня 2012 року, відповідачу направлено 15 серпня, а 23 серпня, тобто в 10 ти денний строк звернувся з апеляційною скаргою до апеляційного суду, ухвалою якого 12 вересня апеляційну скаргу повернуто заявнику для звернення до суду в порядку ст. ст. 228,231 ЦПК України. (а.с.100,106,109-110)

Заяву про перегляд заочного рішення подано 28 вересня 2012 року.(а.с.112)

Поважність пропущення строку оскарження заочного рішення мотивує тим, що рішення оскаржувалося в апеляційному порядку, а в подальшому у суді першої інстанції.

Виходячи з наведеного, суд поновлює пропущений строк.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22, ст. 29 Закону України Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи.

У звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень.

Відповідно до п.п. 2.3, 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, поняття вартості відновлювального ремонту та вартості матеріального збитку відрізняються.

Вартість відновлювального ремонту грошові кошти, які необхідні для відновлення пошкодженого транспортного засобу, а вартість матеріального збитку вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування (втрати товарної вартості).

Так як цивільна відповідальність відповідача 1 як особи відповідальної за заподіяну шкоду була застрахована відповідачем 2, саме відповідач 2 за регресною вимогою має обовязок відшкодувати збитки завдані відповідачем 1.

Таким чином, виходячи з вимог ст.ст. 29, 32 та ч. 7 ст. 12 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик не відшкодовує шкоду, повязану з втратою товарного вигляду автомобіля, знос транспортного засобу.

Тобто передбачено вичерпний перелік збитків (в бік обмеження), які компенсуються страховою компанією.

Відповідно до висновку авто товарознавчого дослідження вартість матеріального збитку становить 7 665,42 грн. Саме цю суму має компенсувати ЗАТ „Страхові традиції.

Однак зазначеної суми недостатньо для компенсації збитків, які були викликані протиправною поведінкою ОСОБА_3 Згідно з рахунком фактурою, вартість ремонтних робіт по відновленню автомобіля складає 8 832 грн.

Зазначені кошти були сплачені позивачем для проведення відновлення автомобіля, що підтверджується платіжним дорученням.

Таким чином вище зазначені збитки є реальними, фактичними, оскільки позивач їх поніс сплативши за них та провівши ремонтні роботи.

Водночас, відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України). Шкода, заподіяна особі і майну підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. (п.2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992)

Зокрема, уточнена позовна заява, згідно з якою розмір відшкодування було зменшено, направлена відповідачам 26 червня 2012 року (а.с.90), а розгляд справи відбувся 14 серпня 2012 року.

Виходячи з наведеного, заявником не подано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, не зазначено обставин та доказів, що якби вони були відомі при ухваленні заочного рішення, суд дійшов би іншого висновку та ухвалив би принципово інше рішення. Обставини, на які посилається відповідач, як на підставу скасування заочного рішення, були відомі суду на час розгляду справи.

З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що немає підстав для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 73, 231-232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 14 серпня 2012 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства „Просто Страхування до ОСОБА_3 та Закрите акціонерне товариство „Страхові традиції про відшкодування шкоди в порядку регресу, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1