Справа № 22-ц-1235/12 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В. Є.
Провадження № 22-ц/1390/1235/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів: Савуляка Р.В., Шашкіної С.А.

з участю секретаря Кубішин І.В.

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, з участю третіх осіб державного нотаріуса Пустомитівської нотаріальної контори Львівської області ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, про визнання заповітів та свідоцтв про право на спадщину частково недійсними; позовом ОСОБА_5, ОСОБА_9 до ОСОБА_7, з участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10, ОСОБА_6, про визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и л а:

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2011 року відмовлено в задоволенні позовів.Скасовано ухвалу цього суду від 9 червня 2011 року про забезпечення позову.

Рішення оскаржила ОСОБА_7

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення її позову. Вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповно зясованих обставинах справи. Вказує, що 10 березня 1947 року виконкомом Винниківської сільської ради Львівської області виділено по ? частині будинковолодіння №10 по вул. Гайдара у с.Чишки Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_11 та ОСОБА_12 Зазначає, що після смерті ОСОБА_11 її частку успадкувала ОСОБА_12 та 1/6 частку - ОСОБА_13, яка подарувала таку апелянту. Стверджує, що у відповідності до заповітів ОСОБА_12 та ОСОБА_14 належні їм по ? частці спірного будинковолодіння заповіли ОСОБА_15, який отримав свідоцтво про право на спадщину. Також вказує, що даний будинок з господарськими будівлями та спорудами не були розділені між їхніми власниками ОСОБА_14 та ОСОБА_12

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Встановлено, що померлі 2 грудня 2010 року ОСОБА_16 та 19 квітня 1987 року ОСОБА_14 були чоловіком і дружиною, дітьми яких є ОСОБА_7 та ОСОБА_15, який помер 17 вересня 2009 року. ОСОБА_6 є дружиною померлого ОСОБА_15, а ОСОБА_5 і ОСОБА_9 - його дітьми. Крім цього в поданих сторонами документах зазначаються ОСОБА_17 та ОСОБА_18, який є однією і тією ж особою, а державними органами допущено помилку в імені, як і помилку в прізвищах ОСОБА_18 та ОСОБА_9. Вказані факти та факт родинних стосунків сторонами не заперечується.

Судом встановлено, що майно ОСОБА_12 та ОСОБА_14 складається з будиноковолодіння №10 на вулиці Гайдара у селі Чишки Пустомитівського району Львівської області. Кожному із спадкодавців належало по ? частці цього майна.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 2 червня 1993 року спадкоємцем майна ОСОБА_12, яка померла 22 вересня 1992 року, та майна ОСОБА_14, який помер 19 квітня 1987 року, є ОСОБА_15

Право власності на зазначений будинок зареєстровано за ОСОБА_15 у відповідності до реєстраційного посвідчення від 4 червня 1993 року.

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 4 лютого 1980 року ОСОБА_13 успадкувала 1/6 житлового будинку №106-А в м.Львів-Винники по вул.І.Франка.

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд прийшов до висновку, що посилання позивача ОСОБА_7 на належність їй 1/6 частки житлового будинку №10 та господарських споруд по вул.Гайдара у с.Чишки Пустомитівського району Львівської області, яку їй подарувала ОСОБА_13, є безпідставними, оскільки житловий будинок, у якому знаходиться подарована їй частка ОСОБА_13, знаходиться у м.Львів-Винники, а спірне будиноковолодіння у с.Чишки Пустомитівського району.

ОСОБА_7 не вказала з яких підстав вона заявляє свої вимоги щодо визнання недійсними оспорюваних нею заповітів в користь ОСОБА_15, не надала доказів цього, хоч ці обставини зясовувалися судом, в тому числі і апеляційним.

Позивачем не надано доказів того, що спірне майно істотно збільшилось у вартості.

Аналізуючи наявні у справі докази, та виходячи зі змісту позовних вимог, суд прийшов до вірного висновку, що визнання права власності на спірне майно є похідним від визнання недійсними заповітів. Відтак, ці вимоги до задоволення не підлягають з наведених вище мотивів.

Суд підставно відмовив у задоволенні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_9 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_19, з мотивів, що нотаріусом вчинено нотаріальну дію поза межами нотаріального округу. Мотивував відмову тим, що нотаріальний округ - це територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність. У відповідності до заповіту від 30 грудня 2009 року ОСОБА_19, яка померла 2 грудня 2010 року, все належне їй майно і все, що буде належати їй на день смерті заповіла ОСОБА_7 Заповіт від імені ОСОБА_19 посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 в межах нотаріального округу і відповідає вимогам ст.1248 ЦК України та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

З висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

При встановленні зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено норм матеріального і процесуального права, рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

З такими висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення Пустомитівського районного суду Львівської області відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: