Рівненський міський суд Рівненської області
справа №2-3916/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2012 року м. Рівне

Рівненський міський суд

в особі головуючого судді Кучиної Н.Г.

при секретарі Цимбалюк А.І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа орган опіки і піклування Рівненського міськвиконкому про визнання особи, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням і зняття з реєстраційного обліку.

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись в суд із позовом до ОСОБА_4, третя особа орган опіки і піклування Рівненського міськвиконкому про визнання особи, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням і зняття з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позову посилаються на те, що відповідач ОСОБА_4 була невісткою позивача ОСОБА_1 Між нею і сином позивача ОСОБА_5 було укладено шлюб. В лютому 2008 року син із дружиною і дітьми сином, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочкою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 стали проживати із позивачами і за згодою всіх членів сім'ї були зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно наказу № 211 від 13 серпня 1999 року Управлінням житлового господарства виконавчого і комітету Рівненської міської ради реєстровий номер №146-949-40582 від 15 серпня 1999 року, відповідач не являється співвласником квартири. ОСОБА_5 також не є співвласником вказаної квартири. У вересні 2009 року Рівненським міським судом за заявою відповідачки шлюб між нею і ОСОБА_5 розірвано.

04 листопада 2009 року син позивача зареєстрував шлюб з ОСОБА_8, від даного шлюбу у них є донька Меланія ІНФОРМАЦІЯ_4. Син із сім'єю проживають у спірній квартирі.

Відповідач у спірній квартирі не проживає з березня 2008 року, вона добровільно вибралась з квартири, забрала всі свої речі і дітей речі, переїхала проживати до своїх батьків за адресою м. Рівне, вул. Струтинської 10/12, кв.112.р.

Позивачі просять суд визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі 80, по вул. Буковинська 12, в м. Рівне з дня її вибуття та виселити ОСОБА_4 та її дітей дочку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири АДРЕСА_1 шляхом зняття їх з реєстраційного обліку.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги змінили і остаточно просять суд усунути перешкоди у здійсненні права власності на житлове приміщення та зняти з реєстраційного обліку відповідачку ОСОБА_4 та дітей ОСОБА_6 і ОСОБА_9.

Відповідач ОСОБА_4 під час розгляду справи позовні вимоги не визнала, проти задоволення позову заперечувала.

Представник третьої особи в судовому засіданні просила суд, рішення прийняти на розсуд суду.

Розглянувши подані позивачами та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється власниками за їхньою згодою. Співвласники майна можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно наказу № 211 від 13 серпня 1999 року Управлінням житлового господарства виконавчого і комітету Рівненської міської ради реєстровий номер №146-949-40582 від 15 серпня 1999 року, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_4 являлась невісткою позивача ОСОБА_1 Між нею і сином позивача ОСОБА_5 було укладено шлюб. В лютому 2008 року син із дружиною і дітьми, сином ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочкою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 стали проживати із позивачами і за згодою всіх членів сім'ї були зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач не являється співвласником квартири. ОСОБА_5 також не є співвласником вказаної квартири.

Той факт, що ОСОБА_5 та діти ОСОБА_6 і ОСОБА_9 не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_5 з березня 2008 року підтверджується актами ЖКП «Покровський» від 03 вересня 2010 року, 05 січня 2011 року, 04 березня 2011 року.

Правом власності є право на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст. 317 ЦК України). Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч. З ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16,386,391 ЦК України.

За ч.2 ст.386 ЦПК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення нею певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позивачі, як власники квартири мають право на володіння та користування своєю власністю. Тому їх вимоги підлягаю задоволенню.

За наведених обставин, оцінкою досліджених доказів, у відповідності до положень чинного законодавства, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Відповідач ОСОБА_5 тривалий час не проживає за вказаною адресою, однак в добровільному порядку, шляхом подачі відповідної заяви до органів реєстрації, з реєстраційного обліку не знімається, у зв'язку з чим позивачі змушені звернутись до суду з позовом, оскільки така формальна реєстрація відповідача створює певні перешкоди та обмежує можливості позивачам у повноцінному володінні та розпорядженні зазначеним нерухомим майном. Крім того суд рахує, що наявні в справі акти обстеження свідчать про те, що відповідач фактично не проживає за місцем своєї реєстрації.

Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись т.ст.8,10,57,58,60,88,208,209,212,215 ЦПК України, ст.ст.15,16,358,391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа орган опіки і піклування Рівненського міськвиконкому про визнання особи, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням і зняття з реєстраційного обліку задоволити

Усунути перешкоду у здійснені права власності на житлове приміщення кв. №80 в буд..№12 по вул.. Буковинська в м. Рівне, шляхом зняття з реєстраційного обліку відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобовязати відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВ УМВС України в м. Рівне зняти ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку, за адресою: АДРЕСА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського міського суду Кучина Н.Г.