Справа № 0417/2-1159/2011
Справа № 0417/2-161/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 травня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.

при секретарі - Тимошевській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ВАТ Страхова компанія Нова про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в березні 2011 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ВАТ Страхова компанія Нова про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач посилався на те, що 10 жовтня 2010 року о 20 годині 45 хвилин в м. Дніпропетровську на перехресті вул. Сєрова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ОСОБА_4 Авеод/н АЕ 8108 СХ, під його (позивача) керуванням, та автомобіля ОСОБА_5/н АЕ 6951 ВА, під керування відповідача ОСОБА_3, який належить на праві власності ОСОБА_2 . Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2010 року відповідача ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні зазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Внаслідок ДТП автомобілю НОМЕР_1 було спричинено механічні пошкодження. Відповідно до звіту про оцінку шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_4 складає: 45266 грн.69 коп. Вартість розрахунку розміру матеріальної шкоди складає 400 грн. Послуги евакуатора склали 450 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, винного у ДТП, була застрахована відповідно до Договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до даного Договору ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого становить 25500 грн., а франшиза дорівнює 510 грн. Сума страхової компенсації становить 45716 грн. 69 коп. ( вартість ремонту автомобіля 45266 грн. 69 коп. + послуги евакуатора 450 грн.). Але ліміт відповідальності страхової компанії становить 24990 грн. Сума ж, якої не вистачає для повного відшкодування збитків відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір матеріальної шкоди на відновлювальний ремонт за мінусом страхового відшкодування становить - 20726 грн. 69 коп. ( 45716,69-24990). Крім того, за висновком експерта його автомобіль втратив товарну вартість на суму 4316 грн. 18 коп. За розрахунок розміру втрати товарної вартості автомобіля було додатково сплачено 150 грн. Вартість діагностики автомобіля становить 200 грн. На транспортування автомобіля до СТО №4 було замовлено евакуатор, вартість послуг склала 300 грн. Загальна сума завданої матеріальної шкоди складає 26092 грн. 87 коп. ( 20726,69+4316,18+400+150+300+200). Крім того діями відповідачів йому було спричинено моральну шкоду, яка ним оцінена в 5000 грн. Просив суд: стягнути солідарно із відповідачів на його користь, як відшкодування заподіяної йому майнової шкоди, грошові кошти у сумі 26092 грн. 87 коп.; стягнути солідарно із відповідачів на його користь, як відшкодування заподіяної моральної шкоди, грошові кошти у сумі 5000 грн. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просив задоволені позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Надав письмові заперечення на позов ( а.с.72-75).

Представник третьої особи ВАТ Страхова компанія Нова в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено наступні факти та обставини.

ОСОБА_3, 10 жовтня 2010 року о 20 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем ОСОБА_5/н АЕ 6951 ВА (власником автомобіля є ОСОБА_2), рухався по вул. Плеханова та виїхав на перехрестя вул.Сєрова на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, який є власником автомобіля.

Дана дорожньо-транспортна пригода відбулася з вини водія ОСОБА_3, що підтверджується постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2010 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с. 9).

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_3 01 квітня 2010 року була застрахована в ВАТ Страхова компанія Нова, поліс ВЕ2748756, тип договору 1-й ( а.с.23).

Автомобілю ОСОБА_4 Авеод/н АЕ 8108 СХ в результаті дорожньо-транспортної пригоди завдано матеріальні збитки, відповідно до звіту №19-10-10-В автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості збитків в результаті пошкодження транспортного засобу від 26.10.2010 року, вартість відновлювального ремонту складає 45226 грн. 69 коп., втрата товарної вартості 4316 грн.18 коп., матеріальна шкода, спричинена власнику автомобіля НОМЕР_3, в результаті його пошкодження при ДТП, становить 49582 грн. 87 коп. Крім того позивачем понесені витрати по оплаті послуг в сумі 400 грн.; послуги евакуатора склали 450 грн.; за розрахунок розміру втрати товарної вартості автомобіля було додатково сплачено 150 грн.; вартість діагностики автомобіля становить 200 грн.; на транспортування автомобіля до СТО №4 було замовлено евакуатор, вартість послуг склала 300 грн. Всього матеріальні збитки склали - 51082 грн. 87 коп. Відшкодовано страховою компанією 24990 грн., залишок невідшкодованої матеріальної шкоди склав - 26092 грн. 87 коп.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність повязана з використанням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства про відшкодування шкодивід 27.03.1992 року № 6, відповідно до статей 440, 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина , підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умов, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до п.4 Постанови під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав ( договору оренди, довіреності тощо).

Відповідно до ч.9 ст.15 Закону України Про дорожній рухправо на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії, що виключає наявність талону у водія.

Згідно ст.16 зазначеного вище Закону встановлено, що водій під час керування транспортним засобом повинен мати при собі та на вимогу працівників міліції предявляти для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб.

В судовому засіданні представник відповідача вказав на те, що відповідач ОСОБА_3 керував автомобілем ОСОБА_5/н АЕ 6951 ВА на підставі довіреності, про що вказав і в своїх запереченнях на позов ОСОБА_2 Довіреність на керування транспортного засобу представником відповідача суду не надана.

Позивач в судовому засіданні не заперечував той факт, що йому виплачене страхове відшкодування страховою компанією в розмірі 24990 грн., та просив суд стягнути із відповідачів солідарно різницю між сумою матеріального збитку та виплаченим страховим відшкодуванням.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

Відповідач ОСОБА_3 в клопотанні про призначення судової авто товарознавчої експертизи та представник відповідача в судовому засіданні не погодилися із оцінкою матеріального збитку та просили суд призначити судову автотоварознавчу експертизу, вказуючи на те в калькуляцій перелічених запасних частин, є позиція рідина охолоджувальнавартістю 133 грн. і позиція охолоджувальна рідинавартістю 153 грн., також те, що вартість ремонту кузова вказана 2604 грн., але загальна сума не про калькульована, та не вказано по детально ремонтні роботи. Тому вважають, що все це свідчить про хибність висновку щодо розміру вартості матеріальної шкоди.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2012 року в задоволені клопотання щодо призначення судової автотоварознавчої експертизи відмовлено. Оскільки, як вбачається із матеріалів справи відповідно до Звіту №19-10-10-В автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості шкоди в результаті пошкодження транспортного засобу від 26.10.2010 року матеріальна шкода спричинена власнику автомобіля НОМЕР_4 складає 49582 грн. 87коп. При огляді транспортного засобу був присутній ОСОБА_3, який і підписався в протоколах огляду пошкоджень автомобіля НОМЕР_4 від 19.10.2010 року та 21.10.2010 року, сумнівів щодо складання звіту у суду не має, а посилання представника відповідача на необєктивність деяких позицій є надуманими та необґрунтованими, також суд приймає до уваги той факт, що страховою компанією виплачено страхове відшкодування в розмірі 24990 грн.

Виходячи із викладеного суд приходить до висновку про доведеність позивачем позовних вимог в частині стягнення із відповідача ОСОБА_3 матеріальних збитків в розмірі 26092 грн. 87 коп., та суд не вбачає правових підстави щодо стягнення солідарно матеріальної шкоди із власника автомобіля ОСОБА_2

Як показав позивач в результаті ДТП йому, було спричинено моральну шкоду, яка виразилась у моральних та психічних стражданнях у звязку зі шкодою спричиненою його майну, й фізичних стражданнях, викликаних стресовою ситуацією.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди зі змінами, внесеними постановою від 25.05.2001 року №5, розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визнає залежно від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психологічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин.

Суд вважає, що позивачу, була заподіяна моральна шкода, тому що він був позбавлений звичайних умов життя, поніс моральні страждання, переживання, відчував внутрішній дискомфорт і вважає, що моральна шкода в сумі 1000 грн., реально відображає ступінь і глибину моральних страждань, яка підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати в розмірі 380 грн. 93 коп. та на користь держави недоплачений судовий збір в розмірі 107 грн.30 коп.

Керуючись : п.п.2,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди зі змінами, внесеними постановою від 25.05.2001 року № 5, ст. ст.22,23, 1167, 1187 ЦК України , ст. ст.3,7,11, 15, 60,61, 88,169, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в сумі 26092 грн. 87 коп., моральну шкоду в розмірі 1000 грн. , та судові витрати по справі в розмірі 380 грн. 93 коп., а всього 27473 грн. 80 коп.( Двадцять сім тисяч чотириста сімдесят три гривні 80 коп.)

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 107 грн.30 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар