Справа № 2-229/11
Справа №0417/ 2-76/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 лютого 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.

при секретарі Тимошевській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 оборони України, Державного підприємства Степовепро стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки її виплати , -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2006 року позивач звернувся з позовом до Військового радгоспу Степовий про стягнення заробітної плати.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: стягнуто з Військового радгоспу Степовийна користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі з урахуванням індексу інфляції у розмірі 2195 грн. 95 коп., середній заробіток за час затримки у розмірі 21375 грн., а всього 23570 грн. 95 коп. в іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів Судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2007 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2006 року скасовано і справу повернено на новий розгляд до того ж суду в іншому складі суду.

При новому розгляді справи позовні вимоги ОСОБА_1 були уточнені ( т.1 а.с. 136-138) та відповідачами визнані ОСОБА_2 оборони України, Управління сільського господарства ОСОБА_2 оборони України, Військовий радгосп Степовий.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі: стягнуто солідарно з ОСОБА_2 оборони України та з військового радгоспу Степовийзаборгованість по заробітній платі з урахуванням індексу інфляції у розмірі у розмірі 12 107 грн.; стягнуто з військового радгоспу Степовий середній заробіток за час затримки у розмірі 34 580 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 оборони України та з військового радгоспу Степовий державне мито на користь держави у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення 30 грн.; стягнуто з військового радгоспу Степовийдержавне мито на користь держави у розмірі 51 грн.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2008 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 оборони України та з військового радгоспу Степовий державне мито на користь держави в розмірі 121 грн. 07 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення 30 грн.; стягнуто з військового радгоспу Степовийдержавне мито на користь держави у розмірі 345 грн. 80 коп.

Ухвалою колегії суддів Судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2008 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2008 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 26 травня 2010 року Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2008 року, додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2008 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2008 року скасовано, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи позовні вимоги були уточнені та визначені сторони по справі ( т.2 а.с. 75-78). В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві, уточненій позовній заяві позивач, посилався на те, що з 01 листопада 2001 року наказом № 116 начальника Управління сільського господарства ОСОБА_2 оборони України, він був призначений на посаду директора військового радгоспу Поляна. 01 лютого 2003 року наказом № 4 державного секретаря Міністерства оборони України військовий радгосп Полянареорганізований та приєднаний на правах відокремленого структурного підрозділу до військового радгоспу Степовий, і в звязку з чим на начальника Тилу Збройних Сил України був покладений обовязок з утворення комісії по передачі Військового радгоспу Поляна. При цьому останній є правонаступником всіх прав і обовязків військового радгоспу Поляна.04 лютого 2003 року начальник Тилу Збройних Сил України видав наказ №10 про призначення комісії для передачі Військового радгоспу Полянадо складу Військового радгоспу Степовий. 11 лютого 2003 згідно акту прийому-передачі, затвердженого 18 лютого 2003 року, військовий радгосп Полянабув переданий як структурний підрозділ до військового радгоспу Степовий. Військовий радгосп Степовийбув визнаний правонаступником Військового радгоспу Поляна. Після цього він фактично продовжував працювати до 10 листопада 2003 року, що підтверджується заявою директора Військового радгоспу Степовийвід 07 травня 2004 року вих. №46, де зазначено, що його наказом від 17 жовтня 2003 р. №91 по закінченню строку його контракту ним була проведена передача справ та посади новому Управляючому ділянки №3 Поляна Військового радгоспу Степовий, а також постановою помічника військового прокурора Дніпропетровського гарнізону від 04 серпня 2004 року. Згідно довідки Пенсійного фонду нарахована йому заробітна плата по січень 2003 року включно складала в сумі 475 гривень, а в подальшому 665 гривень. На момент його звільнення 10 листопада 2003 року він мав заборгованість із заробітної плати з листопада 2002 року, яка на момент звільнення сплачена не була. 08 листопада 2006 року Управління сільського господарства ОСОБА_2 оборони України передало його трудову книжку до Військового радгоспу Степовий. Згідно до розрахунку невиплачена йому заробітна плата на момент звільнення 10 листопада 2003 року склала 7631 гривна 66 коп., а сума компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків її виплати з листопада 2003 року склала 12594 грн. 09 коп. та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати 65353 грн. 45 коп. Просив суд: стягнути солідарно із ОСОБА_2 Оборони України та Державного підприємства Степове на його користь заборгованість із заробітної плати з листопада 2002 року по 10 листопада 2003 року в сумі 7631 гривна 66 копійок; компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням термінів виплати йому заробітної плати при звільнення в сумі 12594 гривна 09 коп. та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні в розмірі 65353 грн. 45 коп.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали уточнені позовні вимоги та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 оборони України у судове засідання зявився, позовні вимоги не визнав в повному обсязі, суду пояснив, що згідно наказу начальника Управління сільського господарства ОСОБА_2 оборони України від 01.11.01 № 116 ОСОБА_1 призначено на посаду директора військового радгоспу Поляна. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.03.1993 року № 203 між Управлінням сільського господарства ОСОБА_2 оборони України та позивачем 01.11.2001 року було укладено контракт. Управління сільського господарства є юридичною особою, здійснює свою діяльність на принципах господарського розрахунку. Відповідно до розділу три Контракту за виконання обовязків, передбачених цим контрактом, керівнику нараховується заробітна плата за рахунок частини доходу, одержаного підприємством внаслідок його господарської діяльності. Оплата праці та матеріальне забезпечення керівника підприємства визначаються у контракті, провадяться за рахунок коштів підприємства і встановлюються у прямій залежності від результатів виробничо-господарської діяльності підприємства. Наказом державного секретаря Міністерства оборони України від 01.02.2003 року №4 Про реорганізацію військових радгоспіввійськовий радгосп Поляна реорганізовано шляхом приєднання на праві відособленого структурного підрозділу до військового радгоспу Степовий. В свою чергу наказом Міністра оборони України від 26.07.2008 року №375 Про перейменування військового радгоспу Степовийу державне підприємство Степовета затвердження його Статуту в новій редакції військовий радгосп Степовийперейменовано у державне підприємство Степове. Відповідно до підпункту 3.4 пункту 3 Статуту державного підприємства Степовепідприємство несе відповідальність за своїми зобовязаннями в межах майна, що йому належить. Уповноважений орган управління не несе відповідальність за зобовязання Підприємства. Законних підстав для виплати ОСОБА_2 Оборони заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 немає. Заборгованість по заробітній платі повинна виплачуватись державним підприємством Степове. Просив суд відмовити у задоволені позовних вимог. Вказав, що вони є неналежним відповідачем по справі.

Представник відповідача Державного підприємства Степове в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. В численних запереченнях на позовну заяву, уточнену позовну заяву позовні вимоги не визнали. Просили в задоволені позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказу начальника Управління сільського господарства ОСОБА_2 оборони України № 116 від 01.11.2001 року ОСОБА_1 було призначено на посаду директора військового радгоспу Поляна (т.1 а.с.4). 30 листопада 2001 року Управлінням сільського господарства ОСОБА_2 оборони України в трудовій книжці ОСОБА_1 зроблена запис, що прийняття його на посаду директора військового радгоспу Поляназгідно до наказу №127 від 30 листопада 2001 року ( т.2 а.с.239).

01 листопада 2001 року між Управлінням сільського господарства ОСОБА_2 оборони України та ОСОБА_1 було укладено контракт №18, згідно до якого він призначається на посаду директора військового радгоспу Поляна на термін з 01 листопада 2001 року до 01 листопада 2003 року. Пунктом 1.2 Контракту встановлено, що на підставі контракту виникають трудові права та обовязки між позивачем та Органом управління майном цього підприємства (т.1 а.с.5).

01 лютого 2003 року наказом № 4 державного секретаря Міністерства оборони України військовий радгосп Полянареорганізований та приєднаний на правах відокремленого структурного підрозділу до військового радгоспу Степовий. При цьому останній є правонаступником всіх прав і обовязків військового радгоспу Поляна. ( т.2 а.с.221).

04 лютого 2003 року наказом №10 начальника Тилу Збройних Сил України призначена комісія для передачі військового радгоспу Полянадо військового радгоспу Степовий(т.2 а.с. 230-231).

18 лютого 2003 року Управління Сільського господарства ОСОБА_2 оборони України затвердило Акт прийому-передачі військового радгоспу Полянав підпорядкування військовому радгоспу Степовий, згідно до якого ОСОБА_1 передав, а директор військового радгоспу Степовий, прийняв військовий радгосп Поляна. Згідно до акту заборгованість по заробітній платі у військовому радгоспі Поляна в сумі 9963 грн.14 коп. (т.2 а.с.232-234).

Відповідно до запису у трудовій книжці ОСОБА_1 було звільнено з посади директора військового радгоспу Степовий04 лютого 2003 року на підставі наказу № 10 від 04.02.2003 року за п.1 ст. 40 КЗпП України. Однак запис не посвідчений належним чином (т.2 а.с.239).

Згідно довідки начальника Управління сільського господарства ОСОБА_2 оборони України № 198/138 від 08.11.2006 року трудова книжка ОСОБА_1 була видана директору військового радгоспу Степовий ( а.с.38). Відповідно до акту від 20 квітня 2011 року ОСОБА_1 отримав трудову книжку від представника Державного підприємства Степовий20 квітня 2011 року ( т.2 а.с. 106).

Відповідно довідки Головного управління Оборонного та мобілізованого планування Генерального штабу Збройних Сил України від 29 червня 2011 року вих. № 322/1/3107 станом на 01 червня 2003 року військовий радгосп Полянавідповідно до вимог наказу Державного секретаря Міністерства Оборони України від 01 лютого 2003 року №4 реорганізовано у відділення військового радгоспу Степовий. Військовий радгосп Степовийзгідно вимог наказу ОСОБА_2 оборони України від 26 липня 2008 року №375 перейменовано у Державне підприємство Степове. Станом на 29 червня 2011 року Державне підприємство Степовепідпорядковується Департаменту економічної та господарської діяльності ОСОБА_2 оборони України. Станом на 29 червня 2011 року Управління сільського господарства ОСОБА_2 оборони України підпорядковується Департаменту економічної та господарської діяльності ОСОБА_2 оборони України ( т.2 а.с.213).

Відповідно до акту прийому-передачі справ і посади директора військового радгоспу Степовийвід 02 лютого 2006 року ( т.1 а.с.111-115) відділ №3 Поляна Новомосковського району до 31.12.2005 року не був поставлений на балансовий облік, не занесені основні засоби в книгу основних засобів радгоспу Степовий, а також відсутність облікових даних в квартальних, річних звітах військового радгоспу Степовийпо відділу №3 Поляна Новомосковського району в дійсному Акті прийому-передачі справ і посади директора в/радгоспу СтеповийМОУ, відділ №3 ПолянаНовомосковського району не відображається. По відділу №3 Поляна Новомосковського району Акт прийому буде оформлений окремим актом після роботи комісії, складання суцільних звітів по відділу №3 ПолянаНовомосковського району за період 2003-2005 років і поставлення відділу №3 на баланс в/радгоспу Степовий. Станом на 01.01.2006 року заборгованості по заробітній платі в радгоспі Степовийне має.

Зі слів позивача з ним при звільнені не було проведено остаточного розрахунку і заборгованість по заробітній платі за період з 1 листопада 2002 року по 10 листопада 2003 року становить 7631 гривна 66 коп. З позовною заявою про стягнення заробітної плати ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду в червні 2006 року.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

На нараховані суми належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п.11 Положення про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року №203, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, умови праці керівника підприємства, що є у державній власності визначаються в контракті й повинні встановлюватись в прямій залежності від результатів виробничо-господарської діяльності.

Відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного ( міського) суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до ст.234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 суд може поновити ці строки.

Згідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами трудових спорів від 06 листопада 1992 року №9 встановлені статтями 228,233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобовязаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести в рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити пропущений строк. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.

Як вбачається із Постанови помічника військового прокурора Дніпропетровського гарнізону майора міліції ОСОБА_3 про відмову в порушені кримінальної справі від 04 серпня 2004 року відносно ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.191 КК України ( т.1 а.с.15-16) в звязку з тим, що була заборгованість по заробітній платі за 2002-2003 роки ОСОБА_1 з дозволу начальника Управління сільського господарства ОСОБА_2 оборони України капітана першого рангу ОСОБА_4 ( який поставив дозвільну резолюцію на його листі) забрав в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі автомобілі ГАЗ-5312 і ЗІЛ-553. В порушені кримінальної справи відмовлено на підставі п.2 ст.6 КПК України.

В матеріалах справи є довідка військового радгоспу Степовий № 163 від 23.12.2004 року на імя старшого інспектора КРУ про відсутність заборгованості по заробітній платі перед працівниками радгоспу Поляна(а.с.43).

В судовому засіданні вставлено, що в період 2004-2006 років в Новомосковському міськрайонному суді Дніпропетровської області розглядалися кримінальні справі по обвинуваченню ОСОБА_1 в вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.191 КК України та ч.2 ст.364 КК України. Кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч.2 ст.364 КК України Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2006 року закрита, в звязку зі зміною обставин ( т.2 а.с. 249-250). Крім того Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 10 липня 2007 року встановлено, що 12 травня 2005 року з військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону до суду надійшла і інша кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч.5 ст.191 КК України. Згідно з цим обвинуваченням ОСОБА_1 зловживаючи своїм службовим становищем, заволодів майном військового радгоспу Полянаі його правонаступника - військового радгоспу Степовийвартістю 7382 грн. та вчинив розтрату майна зазначеного радгоспу на суму 10394 грн. 50 коп. Постановою судді від 16 травня 2005 року дві кримінальні справи були обєднані в одне провадження. Однак в справі відсутні дані, що суд розглядав справу по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч.5 ст.191 КК України. Провадження за касаційним поданням закрито ( т.3 а.с.1-2).

Отже, як вбачається із матеріалів справи після закриття провадження по кримінальній справі ОСОБА_1 звернувся з даною позовною заявою до суду.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2008 року у справі №Б24/114-08 ВР Полянавизнана банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура та визначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_5 ( т.2 а.с.136).

Отже оцінюючи всі докази в їх сукупності, а саме Постанову про відмову в порушені кримінальної справи помічника військового прокурора Дніпропетровського гарнізону майора юстиції ОСОБА_3 від 04 серпня 2004 року, постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2006 року, Ухвалу колегії Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 10 липня 2007 року, довідку військового радгоспу Степовий№ 163 від 23.12.2004 року на імя старшого інспектора КРУ про відсутність заборгованості по заробітній платі перед працівниками радгоспу Поляна, та фактичне погашення заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 за рахунок автомобілів, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексу інфляції.

Суд також не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки в судовому засіданні встановлено, що заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1 не існує, також він будучи керівником підприємства не передав належним чином документи до військового радгоспу Степовий, що підтверджується листом Головного Управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних сил України від 29.06.2011 року за №322/1/3107 ( т.2 а.с.159), документи військового радгоспу Полянадо архіву не здавалися, і саме ОСОБА_1, як колишній керівник підприємства знає, де знаходяться документи військового радгоспу Поляна.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, а задоволені позову відмовлено, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів № 9 від 06.11.1992 року, ст. ст.21,24,40,47,115,116, ст.117,232, 233 КЗпП України, ст. ст. 11, 27, 31, 59, 60, 81, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар