Справа № 1225-396-12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2012 року Сватівський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Пчолкіна С.А.

при секретарі Вєдєрниковій Т.А.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача - Сватівської міської ради

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Сватове цивільну справу за № 1225 -396-12 за позовною заявою

ОСОБА_1

до Сватівської міської ради

про встановлення факту сумісного проживання, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2, який помер 14 червня 1998 року в м. Сватове по вул. Садово-Набережна, 8 з червня 1992 року по день смерті ОСОБА_2 Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1, у вигляді 1/2 частини домобудівлі № 8 по вул. Садово-Набережна, м. Сватове, Луганської області, зареєстрованої на імя ОСОБА_2, померлого 14 червня 1998 року. Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на ?? частину домобудівлі № 8 по вул. Садово-Набережна м. Сватове, Луганської області вартістю 3320 грн., зареєстрованої на імя ОСОБА_2, померлого 14 червня 1998 року.

В судовому засіданні позивач наполягав на своїх позовних вимогах, просив задовольнити їх, обґрунтувавши їх висновками, викладеними в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що Дзюба проживала в м. Сватове разом з чоловіком до дня його смерті, якого вона тут поховала.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що позивач з чоловіком з 1992 року проживали в м. Сватове однією родиною, вона поховала його.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що позивач з чоловіком після повернення з Півночі з 1992 року проживала в м. Сватове.

Згідно тимчасової посвідки на постійне проживання вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 06.05.2004 року зареєстрована в Україні /а.с.3/.

Згідно паспорту ОСОБА_1 вбачається, що вона є громадянкою ОСОБА_6 Федерації /а.с.4/.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_7 одружились 06 березня 1958 року, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові Дзюба, дружині Дзюба /а.с.6/.

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 8 по вул. Садово-Набережна м. Сватове він належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно житловий будинок за адресою: м. Сватове, вул. Садово-Набережна, 8 належить ОСОБА_2 у розмірі 65 % та ОСОБА_1 у розмірі 35 % /а.с.8/.

Згідно довідки від 01.12.2011 року вбачається, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: м. Сватове по вул. Садово-Набережна, 8, не приватизована. /а.с.9/.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер 14 червня 1998 року /а.с. 10/.

Згідно довідки голови квартального комітету від 16.02.2012 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з листопада 1992 року, з 2004 року має тимчасову посвідку на постійне проживання безстроково /а.с.11/.

Згідно будинкової книги в будинку за адресою: м. Сватове, вул. Садово-Набережна, 8 ОСОБА_1 зареєстрована з 01.06.2004 року /а.с. 12-13/.

Згідно трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1 працювала в КС «Сватова-Лучка»з 01.02.2000 року по 31.07.2002 року.

Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного, що як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 06 березня 1958 року. Під час сумісного життя подружжям було збудовано будинок за адресою: м. Сватове, вул. Садово-Набережна, 8. В 1975 році подружжя виїхало на проживання до Красноярського краю Росії, та повернулося до м. Сватове у 1992 році. Позивач разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 з 1992 року проживала у ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою квартального комітету, та поясненнями свідків, зареєстрована за цією адресою з 01.06.2004 року, отримала тимчасову посвідку на постійне поживання 06.05.2004 року, працювала в КС «Сватова-Лучка»з 2000 року по 2002 рік.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер 14 червня 1998 року.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді: ? частини домобудівлі № 8 по вул. Садово-Набережна, м. Сватове, з господарськими та побутовими спорудами

Після смерті спадкодавця залишився спадкоємець дружина померлого ОСОБА_1 позивач по справі.

В встановлений законом 6-ти місячний строк позивач ОСОБА_1 не подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, але прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в володіння і керування спадщиною, що передбачалося діючим на той час законодавством. Так, вона поховала чоловіка за свої кошти, залишилася проживати в будинку, проводила поточний ремонт. В судовому засіданні свідки підтвердили факт прийняття спадщини позивачем шляхом фактичного вступу в володіння і керування спадщиною, та факт проживання позивача в м. Сватове з 1992 року.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 р. для придбання спадку потрібно, щоб спадкоємець його прийняв.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ст.ст.274-278 ЦПК України спадщина відумерлою не визнавалась.

Так, згідно з п.4 Заключних та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, який діє з 01.01.2004 р. ст. 5 ЦК України 2003 р. положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли та продовжують існувати після набранням ним чинності.

Відповідно до п.1 абз. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Тому, оскільки правовідносини по прийняттю спадщини виникли до набрання чинності з 01.01.2004 року Цивільного Кодексу України, суд вважає можливим встановлення факту прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в володіння та керування спадщиною, що передбачалось ст. 549 ЦК УРСР 1963 року.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе задовольнити позов, оскільки позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, керуючись

ст. ст.10, 11, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст.274-278 ЦК України,

ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 р.

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2, в м. Сватове Луганської області по вул. Садово-Набережна, 8, з червня 1992 року по день смерті ОСОБА_2 -14 червня 1998 року.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 у вигляді 1/2 частини домобудівлі № 8 по вул. Садово-Набережна, м. Сватове, Луганської області зареєстрованої на імя ОСОБА_2, померлого 14 червня 1998 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на ? частину домобудівлі № 8 по вул. Садово-Набережна м. Сватове Луганської області, вартістю 3320 грн., зареєстрованої на імя ОСОБА_2, померлого 14 червня 1998 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд шляхом подачі в 10- денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я: ОСОБА_8