Справа № 2-4110/2011p.
Справа №0417/ 2-578/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 березня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.

при секретарі Тимошевській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Гаражного кооперативу Каштан, треті особи: Комунальне підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської облради, ОСОБА_2 про встановлення факту членства в гаражному кооперативі та визнання права власності на гараж,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2011 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про встановлення факту членства в гаражному кооперативі та визнання права власності на гараж. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що з 1964 року по теперішній час він перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 та проживає з нею однією сім'єю. В зв'язку з придбанням ними в 1976 році автомобіля ВАЗ-21011 державний номер 14-78 ДПГ, виникла необхідність в побудові гаражу, в зв'язку з чим він особисто звернувся з відповідною заявою до виконкому Індустріальної райради м. Дніпропетровська про виділення йому для цієї мети земельної ділянки. Рішенням виконкому Індустріальної районної ради від 23 червня 1978 року за № 452 йому, як члену товариства Автомотолюбитель УРСРбула виділена земельна ділянка розміром 6x3 кв.м. для будівництва капітального гаражу під індивідуальний автотранспорт в гаражному кооперативі Каштан, розташованому по вул. Каштановій, 10 у м. Дніпропетровську.

Його (позивача) було визнано членом кооперативу Каштан. У 1978 році за власні кошти ним був побудований гараж, якому було присвоєно № 358, та виданий на його ім'я типовий паспорт на право володіння гаражем.

Після завершення будівництва гаражу з 1978 року по теперішній час він користується цим гаражем, здійснює за ним догляд та своєчасно сплачує кооперативу відповідні кошти на утримання штату.

На початку поточного року він вирішив приватизувати свій гараж, в зв'язку з чим звернувся до голови ГК ОСОБА_3 із заявою про видачу йому необхідних документів, в тому числі, довідки про його членство в кооперативі, для проведення державної реєстрації права власності на гараж в КП ДМБТІ. Однак, відповідач відмовив у видачі такої довідки, посилаючись на те, що в списках членів ГК Каштанзначиться не його прізвище, а прізвище його дружини - ОСОБА_2 Його пояснення та надання відповідних документів про те, що земельна ділянка під будівництво гаражу була виділена йому особисто, згідно рішення Індустріального виконкому від 23.06.1978 року № 452, що заяви про вихід із членів кооперативу він не подавав, та ніяких змін по володінню гаражем № 358 ГК Каштанне приймалося, керівництвом кооперативу були залишені без уваги.

12.04.2011 року він та його дружина ОСОБА_2 змушені були звернутися з письмовими заявами до голови ГК Каштанде також йшлося про безпідставну відмову в визнанні його членства в гаражному кооперативі, про порушення такими діями його прав та законних інтересів, ігнорування рішення органу місцевої влади та статуту гаражного кооперативу.

Оскільки відповідач видав офіційну довідку про членство в ГК його дружини ОСОБА_2, остання змушена була звернутися до КП ДМБТІ із замовленням про проведення державної реєстрації права власності на гараж на її ім'я, надавши при цьому відповідний пакет документів та оплативши цю послугу. Однак, 01 серпня 2011 року КП ДМБТІ було прийнято рішення про відмову ОСОБА_2 в державній реєстрації права власності на гараж № 358, оскільки надана ГК Каштандовідка про її членство в кооперативі, суперечить рішенню Індустріального виконкому № 452 від 23.06.1978 року, яке міститься в архіві БТІ, про виділення земельної ділянки для будівництва гаражу в ГК Каштангр. ОСОБА_1

Одночасно по замовленню ОСОБА_2 КП ДМБТІ було виготовлено та видано технічний паспорт на гараж № 358 в Гаражному кооперативі Каштан, без зазначення в ньому прізвища власника гаражу. Як вважає позивач, це свідчить про те, що побудований гараж повністю відповідає технічно-будівельним нормам та стандартам.

В рішенні КП ДМБТІ про відмову в реєстрації права власності на гараж також містяться рекомендації про можливість вирішення виниклої з вини Гаражного кооперативу проблеми в судовому порядку шляхом встановлення юридичного факту та визнання права власності на гараж.

Просив встановити юридичний факт про те, що він, ОСОБА_1, є членом Гаражного кооперативу Каштан, розташований по вул. Каштановій, 10 у м. Дніпропетровську, на підставі рішення виконкому Індустріальної районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська № 425 від 23 червня 1978 року; визнати за ним право власності на гараж № 385, розташований в ГК Каштан, розташований по вул. Каштановій, 10 у м. Дніпропетровську.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Просили стягнути із відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні Гаражного кооперативу Каштанв судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Вказав на те, що відповідно до списку членів гаражного кооперативу членом кооперативу є ОСОБА_2 Кооперативом не порушувалося право позивача.

Представник третьої особи КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціїу судове засідання не зявився, повідомлений належним чином.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. Відповідно до заяви просила позов задовольнити та розглядати справу в її відсутності ( а.с.24).

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно рішення виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська № 452 від 23 червня 1978 року, ОСОБА_1, як члену добровільного товариства Автомотолюбитель УРСР, було надано земельну ділянку розміром 6х3 кв.м для будівництва капітального гаражу під індивідуальний транспорт в кооперативі Каштанпо вул. Каштановій, 10 в м. Дніпропетровську (а.с. 14).

Згідно пояснень позивача, у 1978 році ним за власні кошти був побудований гараж, якому було присвоєно № 358, та виданий на його, ОСОБА_1, ім'я паспорт на право володіння кооперативним гаражем (а.с. 15). З 1978 року по теперішній час позивач користується цим гаражем, здійснює за ним догляд та своєчасно сплачує кооперативу відповідні кошти на утримання штату, що підтверджується копія наданих квитанцій.

Хоча земельну ділянку було надано для будівництва гаражу ОСОБА_1, згідно довідки ГК Каштан№ 1/28 від 15 квітня 2011 року членом ГК Каштан, на підставі рішення виконкому Індустріальної райради від 23 червня 1978 року № 425, є ОСОБА_2. Будь-яка відмітка про сплату пайових внесків відсутня (а.с. 29).

Відповідно до рішення КП ДМБТІ від 01 серпня 2011 року про відмову в державній реєстрації, із заявою про державну реєстрацію права власності на гараж № 358, що розташований у Кооперативі Каштанпо вул. Каштанові, 10 в м. Дніпропетровську, звернулася ОСОБА_2, якій й було відмовлено у реєстрації, оскільки до розгляду КП "ДМБТІ" було надано довідку гаражного кооперативу від 16.06.2011 року № 1/31 в тому що ОСОБА_2 є членом ГК "Каштан" на підставі рішення Індустріального виконкому від 23.06.1978 № 452 і має гараж № 358 побудований за власні кошти в 1978 року, однак, згідно рішення Індустріального виконкому від 23.06.1978 року № 452 земельну ділянку розміром 6x3 кв.м було виділено для будівництва капітального гаражу під індивідуальний автотранспорт в кооперативі "Каштан" по вул. Каштанова, 10 громадянину ОСОБА_1 (а.с. 13).

Із зазначеного рішення КП ДМБТІ від 01 серпня 2011 року також вбачається, що у реєстрації права власності на гараж було відмовлено ОСОБА_2Г, а за захистом порушеного права із дійсною позовною заявою до суду звернувся позивач ОСОБА_1

Відповідно до ст. 15 Закону України „Про власність член гаражного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за гараж, наданий йому в користування, набуває права власності на це майно.

Згідно п. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності до ч.1 ст.4 Закону України Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяженьвід 01.07.2004 року №1952-ІV, обовязковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно.

Згідно п.8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації правах власності та інших речових прав на нерухоме майно №7/5 від 07.02.2002 зі змінами та доповненнями, оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески, органами місцевого самоврядування.

Відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради №1116 від 17.06.1999 року, рішення про оформлення права власності на обєкти нерухомого майна приймає у місті Дніпропетровську виконком міської ради.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 28 червня 1991 року Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативівіз змінами та доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 року № 15, член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набував право власності на це майно і вправі розпоряджатися ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом.

В позовній заяві позивачем ставиться питання про встановлення факту членства у Гаражному кооперативі Каштан.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку його встановлення.

Згідно пп. 6.3 п. 6 Статуту ГК Каштанвступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Член кооперативу робить вступний внесок в порядку , визначеному Статутом. Рішення про прийняття у члени кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами.

Виходячи із вищевикладеного, оскільки законом передбачено порядок вступу до членів кооперативу, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог в цій частині позову.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивачем не було надано суду жодного доказу про те, що він звертався до уповноваженого органу із проханням стосовно оформлення за ним права власності на гараж та отримав при цьому відмову, а тому на даний час суд не вбачає законних підстав для задоволення його позовних вимог в цілому .

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України оскільки позивачу відмовлено в задоволені позовних вимог, тому суд не вбачає законних підстав для відшкодування витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. 15 Закону України „Про власність", ст.ст. 2, 21 Закону України „Про кооперацію", Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 28.06.1991 року „Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів" зі змінами, ст.ст. 316, 317, 319, 328, 331, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 7, 11, 15, 60, 88, 212-215, 234, 256, 257 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар