Справа № 2022/46/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2012 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Л.В.Вовк

з участю секретаря - Г.А. Маслової,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

12 січня 2012 року ОСОБА_1 звернулася до Краснокутського районного суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями.

В обґрунтування своєї заяви позивачка вказала, що 23 квітня 2003 року помер її батько ОСОБА_2, який проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишній № 9) в с. Степанівка Краснокутського району Харківської області. Після його смерті залишилося спадкове майно зазначене домоволодіння. За життя ОСОБА_2 був складений заповіт, згідно якого він заповідав вказаний житловий будинок своїй дочці ОСОБА_3 (після укладення шлюбу ОСОБА_1В.) Крім позивачки, спадкоємцем майна ОСОБА_2 є також його син ОСОБА_4, який має право на обовязкову частку в разі спадкування за заповітом, однак відмовляється від своєї частки на користь позивачки. На даний час ОСОБА_1 виявила бажання юридично оформити спадщину, однак відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння перешкоджає їй отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане домоволодіння.

Викладені обставини змусили позивачку звернутися до суду, тому що вирішити іншим шляхом питання про спадщину не можливо.

ОСОБА_1 також прохала поновити їй строк для звернення до суду, оскільки пропустила його з поважних причин.

У відкритому судовому засіданні представник позивачки за довіреністю доповнив позовні вимоги та прохав суд встановити факт належності домоволодіння по вул. Юріївській, 3 в с. Степанівка Краснокутського району Харківської області ОСОБА_2, а також визнати за позивачкою право приватної власності на вказане домоволодіння, у порядку спадкування після смерті батька.

Представник відповідача у відкрите судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував та прохав суд слухати справу у його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що батько позивачки - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, являвся власником домоволодіння, розташованого в с. Степанівка по вул. Юріївській, 3. Даний факт підтверджується записами в технічному паспорті на домоволодіння, виготовленому РКП „Краснокутське бюро технічної інвентаризації 28 листопада 2011 року та довідкою РКП „Краснокутське бюро технічної інвентаризації від 29 лютого 2012 року.

17 листопада 2000 року ОСОБА_2 склав заповіт, згідно якого заповідав належний йому житловий будинок ОСОБА_3 (після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на „Цебренко). Заповіт посвідчений державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори, і, як було встановлено в судовому засіданні, на день смерті заповідача не змінювався та не був скасований.

23 квітня 3003 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 382194, виданим 24 квітня 2003 року Краснокутським відділом реєстрації актів громадянського стану.

Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Крім того статтею 1241 ЦК України передбачено право малолітніх, неповнолітніх, повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця, непрацездатної вдови (вдівця) та непрацездатних батьків на обовязкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту. На момент смерті ОСОБА_2, його син - ОСОБА_2 був неповнолітнім, а отже мав право на обовязкову частку, однак він відмовляється від своєї частки на користь позивачки, про що свідчить його нотаріально завірена заява.

З відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори від 22 лютого 2012 року, № 150/02-14 вбачається, що після померлого ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 352/2004. Спадкоємцем на майно померлого за законом є ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які отримали свідоцтво про право на спадщину на майно померлого. Домоволодіння, яке є предметом спору по даній справі, у свідоцтві не зазначено.

Відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння перешкоджає ОСОБА_1 отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Позивачка намагалася вирішити це питання в досудовому порядку, для чого зверталася до Краснокутської селищної ради з приводу оформлення права власності на вказаний житловий будинок за померлим батьком, однак отримала відмову, оскільки, як передбачає ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у разі її смерті. Таким чином, виконавчий комітет Краснокутської селищної ради не має підстав для оформлення права власності на спірне домоволодіння за ОСОБА_2

Відповідно до розяснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє вимоги позивачки, оскільки вона надала суду достатньо доказів на підтвердження позовних вимог, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

При цьому суд поновляє ОСОБА_1 термін для звернення до суду з вказаним позовом, оскільки позивачка вчасно не звернулася до суду з тих підстав, що змушена була звертатися в різні інстанції з приводу виготовлення правовстановлюючих документів на домоволодіння. Крім того, вона фактично спадщину прийняла, адже після смерті спадкодавця залишилась проживати в успадкованому домоволодінні, весь цей час підтримує його в належному стані та сплачує комунальні послуги. Зазначені причини пропуску звернення до суду суд визнає поважними.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1217, 1218, 1220, 1223, 1241, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 73, 212-215 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - з а д о в о л ь н и т и .

Строк для звернення до суду поновити.

Встановити факт належності на праві приватної власності ОСОБА_2 житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться по вул. Юріївській, 3 в с. Степанівка Краснокутського району Харківської області.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Юріївській, 3 в с. Степанівка Краснокутського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2, який помер 23 квітня 2003 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6