Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22ц-5790/2012 р. Головуючий у 1 інстанції: Піх Ю.Р.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.,

Суддів Кримської О.М.,

ОСОБА_2

При секретарі Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа відкрите акціонерне товариство „Запоріжжяобленерго, про спонукання виконання зобовязання за договором в натурі та визнання права власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа відкрите акціонерне товариство „Запоріжжяобленерго, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, монтажу та підключення комплектної трансформаторної підстанції,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5, третя особа ВАТ „Запоріжжяобленерго, про спонукання виконання зобовязання за договором в натурі та визнання права власності.

В позові зазначала, що 22.01.2007 року сторони уклали договір купівлі-продажу, монтажу та підключення комплектної трансформаторної підстанції КТП 10/0,4 кВ.

Станом на 20.10.2008 року позивач виконала умови цього договору щодо розрахунків та сплатила відповідачу грошові кошти в сумі 17000 грн., до якої входять: вартість комплекту КТП 10/0,4 10000 грн. (сплачено 14.01.2007 року); вартість монтажних робіт КТП 10/0,4 кВ 5000 грн. (сплачено 12.01.2007 року); вартість підключення КТП 10/0,4 кВ до мереж 2000 грн. (сплачено 23.10.2007 року).

Станом на дату подання позовної заяви відповідач ухиляється від оформлення двостороннього Акту прийому-передачі товару та виконаних робіт, як це передбачено пунктом 2.5 вищезазначеного Договору. 11.02.2011 року зі слів відповідача їй стало відомо, що він не бажає передати позивачу НОМЕР_1/0,4 кВ, паспорт трансформатора ТМ-250/10/0,4, протоколи випробування та підписувати цей Акт, оскільки КТП 10/0,4 кВ, якою відповідно до проектного рішення 01.004.07 ЭС, виконаного ТОВ „Неоновий мир та погоджено з ВАТ „Запоріжжяобленерго передбачено здійснювати електропостачання кафе, що належить позивачу та розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Складська, 11, згідно проекту №01.004.07.ЭС.

Відповідач без її згоди зареєстрував з ВАТ „Запоріжжяобленерго за номером КТП №1197 на своє прізвище і має намір використовувати для власних потреб. Крім того, зі слів відповідача їй стало відомо, що він має намір без її згоди підключити до КТП №1197 (яка була придбана за її кошти) інших споживачів, які не передбачені проектним рішенням 01.004.07 ЭС.

Відмовившись від оформлення двостороннього Акту прийому-передачі товару та виконаних робіт, як це передбачено пунктом 2.5 Договору від 12.01.2007 року, відповідач порушив вимоги статті 525 Цивільного кодексу України, оскільки одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

З огляду на зазначене, просила суд визнати за нею - ОСОБА_3 право власності на комплекту трансформаторну підстанцію КТП 10,0,4 кВ, розташовану в м. Запоріжжі по вул. Автострадній, зареєстровану у ВАТ „Запоріжжяобленерго за номером КТП №1197.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_5 у квітні 2011 року звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 (третя особа ВАТ „Запоріжжяобленерго), про визнання недійсним договору купівлі-продажу, монтажу та підключення комплектної трансформаторної підстанції, в якому зазначав, що договір купівлі-продажу, монтажу та підключення КТП від 12.01.2007 року з ФОП ОСОБА_3 ніколи не укладав і не підписував, зазначений договір побачив вперше після отримання копії позовної заяви.

Просив суд визнати недійсним з моменту його вчинення договір купівлі-продажу, монтажу та підключення комплектної трансформаторної підстанції без номеру від 12.01.2007 року, за яким ОСОБА_5 зобовязався виконати роботи з монтажу та підключення комплектної трансформаторної підстанції КТП 10/04 кВ та передати її у власність фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2012 року в задоволенні позову та зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні первісного позову та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами частини 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про спонукання виконання зобовязання за договором в натурі та визнання права власності на комплексну трансформаторну підстанцію КТП 10/0,4 кВ, розташовану в м. Запоріжжя по вул. Автострадна, ОСОБА_3В посилалась як на підставу позову на ксерокопію договору купівлі-продажу, монтажу та підключення комплектної трансформаторної підстанції від 12.01.2007 року, укладеного між сторонами у справі.

Відповідно до ст. 64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд має право вимагати подання оригінал.

Згідно зі ст. 138 ЦПК України оригінали письмових доказів до набрання судовим рішенням законної сили повертаються судом за клопотанням осіб, які їх подала, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказував, що названий вище договір він не підписував.

Матеріали справи не містять оригіналу вищезазначеного договору, ані в суд першої інстанції, ані в суд апеляційної інстанції його позивачкою надано не було.

Інші документи, на які посилається позивачка: розписка ОСОБА_5 про отримання від ОСОБА_3 2000 грн. на підключення електроенергії до КТП №1197 (а.с.6); видатковий касовий ордер від 12.01.2007 року, виданий ПП ОСОБА_3, за яким ОСОБА_5 отримав 5000 грн. за виконання монтажних робіт КТП 10/0,4 кВ по вул. Автострадна (траса Харьків Сімферополь) (а.с.8); видатковий касовий ордер від 14.01.2007 року, виданий ПП ОСОБА_3, за яким ОСОБА_5 отримав 10000 грн. за трансформатор для 10/0,4 кВ по вул. Автострадна (траса Харків Сімферополь) (а.с.7) не можна розцінювати як доказ передачі та набуття права власності на комплектну трансформаторну підстанцію КТП 10,0,4.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює та дійшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтами норм матеріального та процесуального закону.

Судове рішення в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_5А сторонами не оскаржується.

З мотивів, викладених вище, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2012 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: