АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2012 року м. Дніпропетровськ

29 березня 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2010 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2009 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів посилаючись на те, що 01.02.2008 р. між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_6 укладено договір № 20/ф/М5, згідно умов якого банк надав ОСОБА_6 кредит в розмірі 31500,0 дол. США на строк по 31.01.2020 року зі сплатою відсотків за користування кредитом, виходячи з 12,5% річних у валюті кредиту, а ОСОБА_6 зобов'язався здійснювати повернення кредиту

частинами щомісячно в розмірі не меншому ніж 1/144 від суми отриманого кредиту.

Позивач свої зобов'язання виконав, надавши відповідачеві кредитні кошти, а відповідач порушив свої зобов'язання, внаслідок чого станом на 17.02.2010 року утворилась заборгованість у розмірі 34865,61 доларів США та 17439,33 грн. 3 метою забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору, між позивачем та ОСОБА_7 01.02.2008 р. укладено договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_7 передала в іпотеку квартиру № 53 в у № 6 по вул. Зіни Білої в м. Новомосковську Дніпропетровської області. Оскільки умови кредитного договору порушені, то позивач вважає, що набув право на звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому просить суд звернути стягнення на вказану квартиру, стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором в розмірі 34865,61 доларів США та 17439,33 грн.; покласти на відповідачів судові витрати.

Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2010 року позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 20/ф/М5 від 01.02.2008 р. в розмірі 291563,41 грн., вирішено питання щодо розподілу судових витрат; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та ухвалення у скасованій частині нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 01.02.2008 р. між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 20/ф/М5 згідно умов якого банк зобов'язався надати ОСОБА_6 кредит в розмірі 31500,0 доларів США, а ОСОБА_6 зобов'язався повертати кредит щомісячно з 1-го по 10-те число в розмірі не менше 1/144 від суми кредиту, що становить 218,75 доларів США, сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних, у разі виникнення простроченої заборгованості сплачувати проценти у підвищеному розмірі та пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення; кредит надано з кінцевим терміном повернення по 31.01.2020 року.

Умови зазначеного кредитного договору позивачем виконані належним чином, ОСОБА_6 надано кредитні кошти в розмірі 31500,0 доларів США (а.с. 9-13).

Відповідач ОСОБА_6 належним чином умови договору не виконує, тому станом на 17.02.2010 року утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 291563,41 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 29968,75 доларів США, заборгованості по процентам в сумі 4774,48 дол. США, що у сукупності, відповідно до офіційного курсу валют НБУ, еквівалентно 274124,08 грн., а також з пені на прострочення кредиту у розмірі 7474,74 грн. та пені на суму прострочених процентів у розмірі 9964, 59 грн.

Також судом встановлено, що у письмовій нотаріальній формі 01.02.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_7 укладено договір іпотеки № 20/ф/М5/1з, згідно п. 1.1 якого іпотека забезпечує всі вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк», що випливають з договору № 20/ф/6/М5 від 01.02.2008 pоку, укладеного між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_6

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526, п. 3 ч. І ст. 611, ч. І ст. 625 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. За неможливість виконання грошового зобов'язання боржник не звільняється від відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку», з відповідними змінами та доповненнями, іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язань нерухомим майном, що залишається у володіння і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення свої вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, однак сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті, а згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором, законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Виходячи з викладеного, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, стягнення з відповідача ОСОБА_6 на користь позивача заборгованості за кредитним договором у національній валюті у розмірі 291563,41 грн. та правомірно відмовив у задоволенні решти позовних вимог.

Колегія звертає увагу, що позивачем недоведено обов»язок ОСОБА_7 нести солідарну цивільно-правову відповідальність з відповідачем ОСОБА_6, оскільки доказів отримання ОСОБА_7 кредиту чи укладення договору поруки не надано. Суд не вбачає правових підстав для задоволення позовної вимоги про солідарне стягнення боргу з ОСОБА_7

Надавши належної оцінки зібраним у справі доказам, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що договір іпотеки № 20/ф/М5/1з не є належним доказом твердження позивача про забезпечення іпотекою кредитного договору № 20/ф/М5, оскільки у договорі іпотеки, укладеного у письмовій нотаріальній формі, вказано про забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором за № 20/ф/6/М5.

Враховуючи, що виправлення у нотаріально посвідчений договір іпотеки № 20/ф/М5/1з від 01.02.2008 року в частині номеру забезпеченого ним кредитного договору не внесені, позов про визнання даного договору іпотеки недійсним у вказаній частині не заявлено, місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Колегія звертає увагу, що ухвалення місцевим судом у даній справі заочного рішення, без присутності відповідачів у судовому засіданні, не вплинуло на правильність висновків районного суду та не порушило права і законні інтереси апелянта.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, зважаючи на правильне застосування місцевим судом вимог ст. 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» - відхилити.

Заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді