АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 червня 2011 року за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник вказувала на те, що 26 грудня 2007 року між заінтересованими особами ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №ML-308/053/2007, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 174 000 доларів США. У пункті 3 ч.1 цього договору сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотку у розмірі 3,99% річних + FIDR.

В той же день між нею та банком було укладено договір поруки №SR-308/053/2007, за умовами якого вона взяла на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_3 обовязків по кредитному договору.

02 квітня 2009 року банк та ОСОБА_3 уклали додатковий договір №1 до кредитного договору №ML-308/053/2007 від 26 грудня 2007 року, яким визначили розмір плаваючої процентної ставки шляхом збільшення фіксованого відсотку з 3,99 до 4,84 %, і відповідно збільшили обсяг її відповідальності, не повідомивши її про укладення цього договору та не отримавши згоди на його укладення.

В той же день між нею та банком було укладено додатковий договір №1 до договору поруки №SR-308/053/2007 від 26 грудня 2007 року. Умови цього договору не містять її згоди на укладення заінтересованими особами додаткового договору до кредитного договору, метою якого є збільшення боргового зобовязання ОСОБА_3

Враховуючи невизнання банком припинення її поруки, що виникла з договору поруки №SR-308/053/2007 від 26 грудня 2007 року, вона звернулась до суду за визнанням вказаного договору припиненим з позовною заявою, яка була повернута їй ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 березня 2010 року з розясненням права на звернення до суду з заявою в порядку окремого провадження.

У звязку з викладеним ОСОБА_2 просила визнати припиненою з 02 квітня 2009 року поруку, що виникла на підставі договору поруки №SR-308/053/2007 укладеного 26 грудня 2007 року між нею та ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») в забезпечення кредитного договору №ML-308/053/2007 від 26 грудня 2007 року у звязку зі зміною зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

27 січня 2011 року суд залучив до участі в справі ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 червня 2011 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення як постановленого з порушенням норм матеріального права при невідповідності висновків суду обставинам справи та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 3 ст.303 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Прийнявши до розгляду в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_2 та розглянувши її по суті, суд не звернув уваги на те, що в ній відсутні вимоги про встановлення будь-якого факту, що має юридичне значення.

З розглянутої судом заяви вбачається наявність між заявником та банком цивільно-правового спору, який не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Відповідно до розяснень п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами, внесеними 25 травня 1998 року) у разі коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту повязане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З урахуванням наведеного рішення підлягає скасуванню з залишенням заяви без розгляду на підставі ст.ст.207, 310 ЦПК України, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.303,307,313, 315 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 червня 2011 року скасувати, заяву ОСОБА_2 залишити без розгляду, розяснивши їй право на звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: