Справа № 2-36/11
Справа № 0417/2-17/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 червня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючої судді Слюсар Л.П.

при секретарі Щіголєвій Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору безвідсоткової позики недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2008 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про стягнення суми коштів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаючись на те, що 11 квітня 2007 року між ним та відповідачем було укладеного договір безпроцентної позики на суму коштів в розмірі 850000 грн. Передача коштів була підтверджена актом прийому передачі. Відповідно до договору відповідач зобовязався повернути кошти до 20 жовтня 2008 року, однак в строк кошти не повернув. Просив суд стягнути із відповідача на його користь 850000 грн. та судові витрати по справі.

ОСОБА_3 помер 07 жовтня 2008 року.

03.08.2009 року позивачем подано уточнену позовну заяву до спадкоємця ОСОБА_3 ОСОБА_2 ( т.1 а.с.89-91). Вказав, що з копії спадкової справи, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, вбачається, що в строк, передбачений законом, до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори звернулися із заявами про прийняття спадщини : син спадкодавця - ОСОБА_2 та ОСОБА_4, яка проживала однією сімєю не менше 5-ти років до часу відкриття спадщини з спадкоємцем. Просив суд стягнути із ОСОБА_2 суму коштів в розмірі 850000 грн. та судові витрати по справі.

Відповідач позовну заяву не визнав та подав зустрічну позовну заяву про визнання договору безпроцентної позики недійсним ( фіктивна угода), яка в подальшому при розгляді справи була уточнена (т.1 а.с.54-59, т.2 а.с. 105-107). В обґрунтування позову позивач в позовній заяві, уточненій позовній заяві посилався на те, що ОСОБА_1 11 листопада 2008 року звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення коштів в сумі 850000 грн. на підставі нібито укладеного між ними договору безпроцентної позики від 11 квітня 2007 року, які нібито 20 квітня 2007 року згідно акту прийому передачі були передані відповідачем ОСОБА_1 ОСОБА_3 Відповідно до умов договору безпроцентної позики п.4.1 зазначено строк, на який передаються ці кошти становить 18 місяців з моменту набрання чинності Договору, тобто з 20 квітня 2007 року по 20 жовтня 2008 року. Згідно розділу 6 цього Договору, п.6.1 при прострочені або непогашені позики ( її частини), позичальник несе відповідальність майном, яке складається з нежитлових, а також житлових приміщень розташованих за адресами: в житловому будинку літ. А-1 у цокольному поверсі нежитлове приміщення №55, поз.1.2.3, 16.17, ганок а-1, загальною площею 109,7 кв.м., за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Робоча №23; в житловому будинку квартира загальною площею 40 м.кв. за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.ім. Газети ПравдаАДРЕСА_1. В своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_3 уникає зустрічей та на телефонні дзвінки не відповідає у звязку з невиконанням ОСОБА_3 прийнятого на себе зобовязання щодо повернення коштів в розмірі 850000 грн. в строк до 20 жовтня 2008 року він змушений звернутися до суду за захистом своїх майнових прав та інтересів. ОСОБА_3 помер 07 жовтня 2008 року. ОСОБА_1 був знайомий з ОСОБА_3, вони разом працювали в управлінні комунального господарства. ОСОБА_1 при похованні ОСОБА_3 був присутній на похоронах та організовував поминки для працівників комунального господарства, але за близьких родичів платив за помини ОСОБА_2 22.10.2008 року Позивач навідався до квартири в якій проживав батько, та побачив відсутність майна: плазмового телевізора Самсунг, двоспального ліжка, килима, супутникової антени, кондиціонера Рейнфорд, пральної машини автомат, холодильника, компютера, акустичної системи, кухонного гарнітуру з мийкою для посуду, піч чотирьох комфортної зі скла кераміка та конфорками швидкого підігріву; мікрохвильової печі, кухонної витяжки, компютерного столу, компютерного стільця, крісла, носильних речей, документів по приватному підприємцю ОСОБА_3, печатки, документів на квартиру та документів на нежитлове приміщення №55, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Робоча №23. З цього приводу він звернувся із заявою до Індустріального РВ УМВС України. В подальшому стало відомо , що з квартири речі та документи померлого ОСОБА_3 вивіз відповідач ОСОБА_1, яким чином у нього опинилися ключі від квартири не відомо. І після цього ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою. Позовна заява ОСОБА_5 разом з доданими до неї документами та постановою про відкриття провадження по цивільній справі надійшла поштою на адресу померлого ОСОБА_3, яку фактично отримав його син ОСОБА_3, цей позов викликав сумніви в достовірності самого факту займу грошей, їх передачі по акту, та отримання цієї суми померлим ОСОБА_3, оскільки про таке померлий ОСОБА_3 не розповідав своєму синові. Крім того, таких грошей у нього взагалі не було та не було потреби їх займати. Із власної ініціативи ОСОБА_2 звернувся із заявою 06.02.2009 року до Дніпропетровського Науково-дослідного інституту судових експертиз провести почеркознавче дослідження підписів померлого ОСОБА_3 та надали для дослідження ксерокопії Договору безпроцентної позики, акту прийому передачі від 20.04.2007 року і зразки підпису померлого ОСОБА_3. 10.02.2009 року Дніпропетровським Науково-дослідним інститутом судових експертиз були зроблені висновки №217-08 від 10.02.2009 року де зазначено, що підпис від імені ОСОБА_3 в договорі безпроцентної позики від 11.04.2007 року та в акті прийому-передачі від 20.04.2007 року виконані не ОСОБА_3, а іншою особою, з наслідуванням справжнім підписам ОСОБА_3. Після цього він звернувся з заявою до Індустріального РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, де порушена кримінальна справа №64091111 . Просили: визнати недійсними договір безвідсоткової позики від 11.04.2007 року укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3; визнати незаконним акт прийому-передачі грошових коштів в сумі 850000 грн. від 20.04.2007 року передачі коштів ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8; стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти за висновки Науково-дослідного інституту судових експертиз в розмірі 703,80 грн. та за проведення судової експертизи в сумі 1933,20 грн.; стягнути із ОСОБА_1 судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача за основним позовом підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити. Зустрічну позовну заяву не визнав та просив суд відмовити в задоволені зустрічної позовної заяви.

Представник відповідача за основним позовом та позивача за зустрічним позовом позовні вимоги не визнав та просив суд задовольнити зустрічну позовну заяву.

Свідок ОСОБА_4, цивільна дружина ОСОБА_3 розповіла про те, що вона підписувала акт прийому-передачі коштів але для чого не знає. При передачі коштів присутньою не була. Розповіла про те, що матеріальне становище її цивільного чоловіка було не дуже добрим, йому була необхідна термінова операція на серці, тому і були взяті кошти в борг. Вартість операції десь 15000 грн. Правовстановлюючі документи на нерухомість були передані ОСОБА_1 для того, щоб гарантувати повернення коштів. Як документи потрапили до слідчого вона не знає. Чоловік з сином зустрічалися рідко, коли синові були потрібні гроші.

Свідок ОСОБА_9, жінка відповідача, невістка померлого, розповіла про те, що вона знайома зі своїм чоловіком 15 років. Після 7 років знайомства вони одружилися і в них є донька 2 роки. Про договір займу дізналася під час суду. Її свекор мав хороший дохід, лише пенсія складала 4500 гривень і більше 300000 грн. товарооборот на рік. ОСОБА_4 забрала барсетку свекра та ключі . Ключі від квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 і після чого з квартири були вивезені всі речі. Також ОСОБА_4 10,11,12 числа зняла кошти із карткових рахунків свекра. За операцію платив сам ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_10 , двоюрідна сестра відповідача, розповіла що її дядько ОСОБА_3 з 1982 року працював в Обласному управлінні комунального господарства . В 1996 році він пішов від дружини залишивши їй квартиру, а вже через два роки купив собі однокімнатну квартиру на пр. ОСОБА_11. Вона особисто познайомила дядька із ОСОБА_4 Перед операцією її дядько розповідав їй, що не одружується з ОСОБА_4, тому що не хоче щоб у сина були після його смерті проблеми зі спадщиною. Її дядько зробив ремонт в квартирі ОСОБА_4. Про договір займу дізналася після смерті дядька. ОСОБА_1 вів похорони, а в позовній заяві він вказує на те, що йому не відомо де ОСОБА_3. По факту повернення коштів ОСОБА_1 не звертався.

Суд, вислухавши пояснення представників, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, зустрічна позовна заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У ході судового розгляду встановлено, що відповідно до Договору безпроцентної позики від 11 квітня 2007 року укладеного між ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_3 ( позичальник), позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі, установленому договором, а позичальник зобовязується повернути їх позикодавцю. Згідно до п.2.1 Договору сума позики становить 850000 грн. Відповідно до п.4.1 Договору строк повернення позики розпочинається з моменту набрання чинності цим Договором і становить 18 місяців. Згідно до п.6.1 Договору при прострочені або непогашені позики ( її частини) позичальник несе відповідальність майном яке складається з нежитлових, а також житлових приміщень, розташованих за адресами:

1. В житловому будинку літ. А-1 у цокольному поверсі нежитлове приміщення №55, поз.1.2.3, 16.17, ганок а-1, загальною площею 109,7 кв.м., за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Робоча №23;

2. В житловому будинку квартира загальною площею 40 м.кв. за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.ім. Газети ПравдаАДРЕСА_1 ( т.1 а.с. 6).

Згідно до Акту прийому-передачі від 20 квітня 2007 року ОСОБА_1 ( позикодавець) та ОСОБА_3 ( позичальник) склали акт про те, що грошові кошти згідно договору безпроцентної позики від 11 квітня 2007 року в сумі 850000 грн. передані позикодавцем позичальнику в повному розмірі і вчасно. Акт також погоджено з ОСОБА_12 ( т.1 а.с. 7)

ОСОБА_3 помер 07 жовтня 2008 року ( т.1 а.с.26).

Відповідно до спадкової справи заведеної Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 13.10.2008 року після смерті ОСОБА_3, померлого 07.10.2008 року ( т.1 а.с.82-88), з заявами про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_4, як особа, яка проживала із спадкодавцем однією сімєю не менш ніж 5 років до часу відкриття спадщини і яка в своїй заяві вказала, що інших спадкоємців не має та син померлого ОСОБА_2 ( т.1 а.с.111).

У відповідності до ст. 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавець є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він мав право предявити свої вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строку встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 був знайомий з ОСОБА_3П, вони разом працювали в Управлінні комунального господарства, після виходу ОСОБА_3 на пенсію продовжували спілкуватися. ОСОБА_1 був присутній на похоронах ОСОБА_3, та організовував поминки для працівників комунального господарства.

Оскільки відповідачем заперечувався факт отримання його батьком грошових коштів, то з власної ініціативи він звернувся з заявою до Дніпропетровського Науково-дослідного інституту судових експертиз провести почеркознавче дослідження підписів померлого ОСОБА_3 та надали для дослідження ксерокопії Договору безпроцентної позики, акту прийому-передачі від 20.04.2007 року і зразки підпису померлого ОСОБА_3. За проведення експертизи оплачено 703 грн. 80 коп.

Згідно до висновку спеціаліста №271-09 криміналістичного почеркознавчого дослідження документів від 10 лютого 2009 року, підпис від імені ОСОБА_3 в договорі безпроцентної позики від 11.04.2007 року та в акті прийому-передачі від 20.04.2007 року виконані не ОСОБА_3, а іншою особою , з наслідуванням справжнім підписам ОСОБА_3 ( т.1 а.с. 72-76).

При розгляді цивільної справи за ухвалою суду від 13.05.2011 року Дніпропетровським Науково-дослідним інститутом судових експертиз було проведено почеркознавчу експертизу від 23.08.2011 року.

Відповідно до Висновку №2444-11 комплексної почеркознавчої та технічної експертизи документів по цивільній справі №0417/2-36/11 від 23.08.2011 року (т.2 а.с. 75-84) підписи від імені ОСОБА_3, зображення яких розмішене в графі позичальникдоговору безпроцентного займу від 11.04.2007 року ( т.1 а.с.6) та в графі позичальникакту прийому - передачі від 20.04.2007 року ( т.1 а.с.7) виконані не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням його справжньому підпису. За проведення судової експертизи оплачено 1933 грн. 20 коп.

В судовому засіданні встановлено, що за заявою ОСОБА_2 за фактом використання завідомо підроблених документів ( договору безпроцентної позики від 11.04.2007 року і акту прийому-передачі від 20.04.2007 року, ЖРЗСП №754 від 13.02.2009 року) була порушена кримінальна справа №64091111 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

В рамках розслідування кримінальної справи встановлено, що підпис від імені ОСОБА_3, зображення яких розміщене в графі позичальник договору безпроцентної позики від 11.04.2007 року та в графі позичальникакту прийому-передачі від 20.04.2007 року, в вільних зразках підписи у особистій справі отримувача пенсії №126242 ОСОБА_3 виконані різними особами: у вільних зразках підписи ОСОБА_3, які вилучені в ЖКГ Дніпропетровської області, виконані однією особою тобто якоюсь другою особою, але не ОСОБА_3 ( а.с.169-170).

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом ( нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнано судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, або одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнано недійсним (оспорюваний правочин).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 було достеменно відомо коли помер ОСОБА_3, але він не звернувся з заявою до нотаріальної контори, а звернувся з даним позовом до суду. Крім того в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження факт необхідності займу коштів померлим ОСОБА_3 на лікування та проведення операції. Як вбачається із матеріалів справи померлий ОСОБА_3 був приватним підприємцем та за 2007 рік обсяг його виручки склав 331854 грн. , а за 9 місяців 2008 року 295145 грн., про що свідчить відповідь з Лівобережної міжрайонної податкової інспекції м. Дніпропетровська за №2752/10/11 від 30.01.2009 року ( т.1 а.с.35), також він отримував значну пенсію в розмірі 4456,55 грн. ( т.1 а.с.120) і при вартості операції в сумі 15000 грн., як вказала свідок ОСОБА_4 не було необхідності брати в борг кошти в розмірі 850000 грн. Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 також підтвердили матеріальний достаток ОСОБА_3

Отже, як встановлено в судовому засіданні, померлий ОСОБА_3 договір безпроцентної позики не складав, не писав і не підписував та не передавав ОСОБА_1 власноручно написаної розписки про отримання від нього коштів, а підпис, як в договорі безпроцентної позики про отримання від нього коштів, та підпис в договорі безпроцентної позики так і в акті прийому-передачі коштів виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою, про що свідчить висновок комплексної почеркознавчої та технічної експертизи від 23.08.2011 року.

Виходячи із вищевикладеного в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження позовні вимоги ОСОБА_1, щодо укладання між сторонами договору позики, а тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог позивача за основним позовом, та приходить до висновку, що позовні вимоги за зустрічною позовною заявою про визнання недійсним договору безвідсоткової позики та акт прийому передачі грошових коштів законні та підлягають задоволенню.

Також суд звертає увагу на те, що представником позивача за основним позовом не добросовісно здійснювалися процесуальні права і виконувалися процесуальні обовязки, різними способами затягувався розгляд справи, заявлялись клопотання щодо призначення комплексної почеркознавчої експертизи, більше ніж через три роки та розгляд справи по суті про залучення співвідповідача, в заявлених клопотаннях представнику було відмовлено.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки позовні вимоги позивача за зустрічним позовом задоволені, то відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача за зустрічним позовом підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 47 грн. 00 коп. та витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 1933 грн. 20 коп. Щодо відшкодування витрат на проведення експертного висновку в розмірі 703 грн.80 коп., то суд не вбачає законних підстав для їх стягнення, оскільки вони не відносяться до судових витрат по справі.

Керуючись: ст. ст.16,528,526,610,1047,1049, 1050, ЦК України, ст. ст. 3,7,11,15, 57, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати недійсним договір безвідсоткової позики від 11.04.2007 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Визнати недійсним акт прийому передачі грошових коштів у сумі 850000 грн. від 20.04.2007 року передачі коштів ОСОБА_1 ОСОБА_3.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на проведення судової експертизи в сумі 1933 грн. 20 коп. та судові витрати по справі в розмірі 47 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар