ун. № 4-с-128/11
пр. № 4-с/2608/24/12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2012 року

Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Коваль О.А. при секретарі Назаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на постанову Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві від 01.11.2011 року № ВП 18178829,

встановив:

Скаржник ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на постанову Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві від 01.11.2011 року № ВП 18178829 про накладення штрафу у розмірі 340 грн. Вважає її неправомірною, оскільки визначене виконавчим документом майно, яке вона має передати стягувану відсутнє, крім того нею подано заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та в оспорюваній постанові державний виконавець посилається на п.2 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», яка по своїй суті не стосується її виконавчого провадження.

У судовому засіданні представник скаржника підтримала доводи скарги, просила її задовольнити в повному обсязі. Додатково суду пояснила, що ОСОБА_1 подала до суду заяву про перегляд рішення суду від 04.11.2009р. за нововиявленими обставинами, а тому рішення виконуватись не може. Також вона зверталась до державного виконавця із заявою в якій зазначала про неможливість виконання цього рішення, оскільки кімнати в яку необхідно допустити стягувана не існує, п.2 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» вказані у оспорюваній постанові не стосується її виконавчого провадження, перешкод стягувану щодо його доступу до квартири ними не чиняться.

ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києві у судове засідання свого представника не направив, державний виконавець у провадженні якого перебуває вказане провадження надіслав письмові пояснення по скарзі, в яких проти скарги заперечує, вважає її безпідставною, оскільки оскаржувана постанова та всі виконавчі дії по виконанню рішення суду вчинені згідно виконавчого закону.

Вислухавши пояснення представника скаржника, вивчивши письмові пояснення суб»єкта оскарження, матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На виконанні відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві перебуває виконавчий лист № 2-496-1 від 22.03.2010р. виданий Сзятопшнським районним судом м.Києва про зобов»язання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не чинити перешкод в доступі до квартири АДРЕСА_1 в М.Києві ОСОБА_3

У судовому засіданні встановлено, що 22.03.2010р. державним виконавцем було відкрито вяконавче провадження, в подальшому виконавчий лист було втрачено, та на підставі подання виконавця, судом було видано його дублікат, після чого 05.10.2011р. державний виконавець направив вимогу ОСОБА_1 про зобов»язання в триденний термін виконати рішення суду, а саме: не чинити перешкод в доступі ОСОБА_3 до квартири, про результати виконання якого необхідно було повідомити виконавцю не пізніше наступного дня після виконання, чого скаржником зроблено не було.

10.10.2011 р. державним виконавцем винесено постанову про примусовий привід боржника. На виконання якої 11.01.2012р. на адресу служби прийшов рапорт МВС

України ГУ в м.Києві Святошинського райуправління про те, що в ході проведення заходів доставити до ВДВС ОСОБА_1 не виявилось можливим.

01.1 і.2011р. винесено постанову про накладення штрафу на підставі п. 2ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», яку 12.01.2012р. було виправлено та зазначено що вірним є посилання на п.1 ст. 89 того ж закону.

Відповідно до п.1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі

невиконання без поважних причин у встановлений

державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника

виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний

виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника

фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів

доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні вказувала на те, що вимогу від 05.10.2011р. про зобов»язання виконати рішення суду скаржниця отримувала, проте не могла її виконати, бо кімнати в яку необхідно допустити стягувача не існує, оскільки її розмір зазначений у рішенні суду не співпадає із розміром БТІ.

Отже, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження невиконання ОСОБА_1 рішення суду у встановлений державним виконавцем термін без поважних на те причин.

Посилання ОСОБА_1 в скарзі та її представника у судовому засіданні на те, що виконання рішення є неможливим не ґрунтується на законі, оскільки відповідних доказів цьому надано не було.

Подання до суду заяви про перегляд рішення суду від 04.11.2009р. за нововиявленими обставинами не зупиняє його виконання.

Посилання представника що скаржником не чиняться стягувану перешкоди у його доступі до квартири, спростовуються її ж поясненнями про неможливість виконання цього рішення, поданою до ВДВС заявою від ОСОБА_3 про притягнення скаржника до кримінальної відповідальності за невиконання судового рішення суду.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що дії та постанова державного виконавця від 01.11.2011р. по виконанню вище зазначеного виконавчого листа виконані належним чином і у межах закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. З, 4, 383-389 ЦПК України. Законом України " Про виконавче провадження " суд,

ухвалив:

ОСОБА_1 у задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена на протязі 5 діб з моменту її проголошення иляхо ; подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м.Києва.