Справа № Провадження №22-ц-509/12 22-ц/1090/3117/12 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія21Доповідач у 2 інстанціїСеменцов
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 березня 2012 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Воробйової Н.С.,

суддів: Семенцова Ю.В., Ігнатченко Н.В.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Садівничого товариства «Надія»Кіровської сільської ради на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Садівничого товариства «Надія»Кіровської сільської ради, треті особи: Голова СТ «Надія»ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання частково недійсними рішень загальних зборів садівничого товариства «Надія», внесення зміни в склад членів СТ «Надія», -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2008 року до суду звернувся ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 з позовом про визнання недійсними рішень загальних зборів садівничого товариства «Надія»від 20.05.1995 року, 08.10.2002 року, 02.05.2004 року про виключення із членів СТ «Надія»ОСОБА_6 (ОСОБА_7В.), внесення змін до складу членів СТ «Надія», якими замість померлої ОСОБА_8 просив включити до складу членів СТ «Надія»її сина ОСОБА_2 Позов обґрунтований тим, що у 1989 році в садівничому товаристві «Надія», яке розташоване на території Кіровської сільської ради, за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Сулимівка, ОСОБА_6 було надано для ведення садівництва земельну ділянку № 41 площею 0,6 га. Починаючи з 1989 року ОСОБА_6 обробляла вказану земельну ділянку, згодом посадила на ній фруктові дерева і там виріс сад. На земельній ділянці була збудована тимчасова будівля, завезені будівельні матеріали для будівництва інших споруд. 28.04.2005 року ОСОБА_6 померла і оскільки її син ОСОБА_2 був на той час неповнолітнім, тому в інтересах неповнолітнього у квітні - травні 2006 року його батько ОСОБА_5 звернувся до голови СТ «Надія»із заявою про включення його сина ОСОБА_2 до складу членів СТ «Надія», замість його померлої матері. Вдруге його батько ОСОБА_5 звернувся до голови СТ «Надія» 24.04.2008 року і дізнався, що ОСОБА_6 рішеннями загальних зборів СТ «Надія» від 20.05.1995 року, 08.10.2002 року, 02.05.2004 року було виключено з членів садівничого товариства за необроблення земельної ділянки та несплату членських внесків. ОСОБА_5 також дізнався, що земельна ділянка № 41, яка належала на праві користування ОСОБА_6, надана ОСОБА_4 на підставі рішення загальних зборів СТ «Надія»від 16.06.2007 року.

Позивач вважав, що вказані рішення загальних зборів є недійсними, оскільки земельна ділянка оброблялась, членські внески, комунальні платежі сплачувалися готівкою, про день і час проведення загальних зборів садівничого товариства «Надія», на яких розглядалось питання про виключення ОСОБА_8 із членів садівничого товариства ОСОБА_8, не повідомлялася, протоколи загальних зборів членів СТ «Надія»ОСОБА_8 не надавались.

Згідно статуту СТ «Надія»першочергове право на вступ до товариства після смерті його членів мають спадкоємці померлого.

Позивач уточив позов та просив визнати частково недійсними рішення загальних зборів СТ «Надія»від 20.05.1995 р., 08.10.2002 р., та від 02.05.2004 р. та скасувати в частині виключення ОСОБА_6 (ОСОБА_7В.) із складу членів СТ «Надія», зобов'язати голову СТ «Надія»включити його до складу членів СТ, а також визнати рішення загальних зборів СТ «Надія» від 16.06.2007 року частково недійсним та скасувати в частині надання ОСОБА_4 земельної ділянки № 41 в особисте користування.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2011 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, садівниче товариство «Надія»подало апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з'ясування судом обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норми матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд серед інших питань вирішує: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Проте колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_6 була членом СТ «Надія»( т.1 а.с.7, 8 ). Рішення загальних зборів СТ «Надія»від 08.10.2002 року та 02.05.2004 року її було виключено з членів садівницького товариства за необробляння земельної ділянки та несплату членських внесків ( т.1 а.с. 31-32, 33-34 ). 28.04.2005 року ОСОБА_6 померла ( т.1 а.с. 9 ).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні позивач довів неправомірність виключення ОСОБА_6 з членів СТ «Надія»і те , що її земельна ділянка під № 41 була незаконно передана ОСОБА_4 в користування.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна, так як вони не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до п. 13 статуту СТ «Надія»у випадку смерті члена садівницького товариства переважне право на вступ надається одному із спадкоємців померлого ( т.2 а.с.89-90 ).

Відповідно до п. 18 статуту СТ «Надія»правління садівницького товариства видає кожному члену товариства протягом місяця з дня прийому членську книжку, в яку заносяться дані про виділену йому земельну ділянку, членські та і цільові внески ( т.2 а.с.91 ).

Відповідно до п. 20 б), д), е) статуту СТ «Надія»член садівницького товариства зобовязаний провести протягом двох років необхідні насадження на виділеній йому земельній ділянці, раціонально й високоефективно використовувати її для виробництва фруктів, ягід, овочів та іншої с/г продукції; утримувати в порядку садову ділянку і будівлі на ній, прилягаючи до неї дороги, водоймища, дотримуватись санітарних і протипожежних правил; своєчасно сплачувати вступний, членський та і цільовий внески у розмірах і строки, встановлені загальними зборами членів товариства ( т.2 а.с.91-92 ).

Відповідно до п. 21 г), д) статуту СТ «Надія»член садівницького товариства може бути виключений із товариства у випадку неосвоєння виділеної йому ділянки протягом двох років підряд для вирощування с/г продукції несплати встановлених загальними зборами членів товариства вступного, членських і цільових внесків; ( т.2 а.с.92-93 ).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 з 1989 року була членом СТ «Надія»і їй було виділено земельну ділянку під № 41 площею 600 кв. м.( т.1 а.с.7, 8 ). Згідно протоколу загальних зборів СТ «Надія» від 08.10.2002 року, з 1989 по 2002 рік не дивлячись на неодноразові попередження ОСОБА_7, її земельна ділянка під № 41 не обробляється та не використовується за призначенням, що призводить до забурянення інших ділянок, а тому ухвалили виключити ОСОБА_7 із членів СТ «Надія» (т.1 а.с. 33-35 ). Відповідно довідки СТ «Надія» станом на 01.01.2003 року ОСОБА_7, як член СТ «Надія», мала заборгованість з оплати членських внесків з 1995 року по 2002 рік в розмірі 701 грн. ( т.1. а.с.169 ). Згідно протоколу загальних зборів СТ «Надія» від 02.05.2004 року земельна ділянка під № 41 забурянена, ОСОБА_7 продовжує її не освоювати, членські внески не вносить, а тому постановили виключити її з членів СТ «Надія»з наступним виділенням цієї ділянки бажаючим працівникам лікарні ( т.1 а.с. 31-32 ).

28 квітня 2005 року ОСОБА_6 померла ( т.1 а.с. 9 ).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Згідно спадкової справи № 1178 померлої ОСОБА_6 спадкоємцями за законом є її син - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_9, яка померла 27.01.2007 року. ОСОБА_2 прийняв спадщину та отримав свідоцтва про право на спадину за законом на 1/3 частину квартири №113 в м. Києві, по пр. Григоренка, 39-а та на 1/2 частину грошових вкладів ( т.1 а.с. 105, 106, 120, 128 ).

18.04.2007 року до СТ «Надія»звернувся ОСОБА_4 про виділення йому земельної ділянки (т.1 а.с.63). Рішенням загальних зборів СТ «Надія» від 16.06.2007 року надано лікарю ОСОБА_4 в користування земельну ділянку під № 41 ( т.1 а.с. 64 ). Розпорядженням Бориспільської райдержадміністрації від 03.06.2008 року № 3606 ОСОБА_4 надано у власність земельну ділянку площею 0, 0598 га для ведення садівництва, що розташована в СТ «Надія в Бориспільському районі ( т.2 а.с. 47 ).

24.04.2008 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до СТ «Надія»про прийняття в члени товариства ( т.1 а.с. 97, 98, 99 ).

Відповідно до статуту СТ «Надія»у випадку смерті члена садівницького товариства переважне право на вступ у товаристві надається одному із спадкоємців померлого ( т.2 а.с.104 ).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 на час смерті не була членом СТ «Надія»та їй не належала земельна ділянка під № 41, а тому її син не мав переважного права на вступ у товариство.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Суд вважає, що відповідачем доведено та підтверджено матеріалами справи правомірність виключення ОСОБА_6 з членів СТ «Надія».

Натомість позивачем не доведено неправомірності виключення ОСОБА_6 з членів СТ «Надія»та надання ОСОБА_4 в користування земельної ділянки під № 41 в СТ «Надія», а тому в задоволенні позову слід відмовити.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог відповідно до ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Садівничого товариства «Надія»Кіровської сільської ради задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду.

Головуючий

Судді