АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1179/12 Справа № 22-ц/490/1179/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2011 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з уточненим в ході розгляду справи позовом (а.с.38-39, 235-236) до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення боргу. Позивач вказував на те, що, 31 січня 2009 року він позичив ОСОБА_2 70 000 доларів США, про що останній написав розписку та зобовязався повернути борг до 01 березня 2009 року, а ОСОБА_4 своїм листом від 30 січня 2009 року гарантував йому повернення боргу у визначений строк.

10 березня 2009 року він позичив ОСОБА_2 ще 40 000 доларів США, що підтверджується його розпискою, в якій відповідач зобовязався повернути борг до 01 листопада 2009 року, проте зобовязання не виконав, тому позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку 871 860 грн. основного боргу та проценти за користування позикою на рівні облікової ставки НБУ у сумі 220 091,35 грн.

Справа розглядалася судами неодноразово. Останнім рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2011 року позов задоволено частково, стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу у розмірі 871 860 грн. та проценти за користування позикою у сумі 220 091,25 грн., в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення та залишення без розгляду позову ОСОБА_3, вказуючи на ухвалення рішення не уповноваженим судом.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не вбачає передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст.1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості в строк та в порядку, встановленому договором.

За правилами ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд правильно виходив з того, що 31 січня 2009 року ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_3 70 000 доларів США, які зобовязався повернути до 01 березня 2009 року, а 10 березня 2009 року - 40 000 доларів США, які зобовязався повернути до 01 листопада 2009 рок, що підтверджується його розписками (а.с.164,166).

Оскільки зазначені зобвязання залишились не виконаними, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення зі ОСОБА_2 суми боргу та процентів від суми позики.

Розглядаючи виниклий спір, суд першої інстанції в досить повному обсязі встановив права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав належну оцінку доказам в їх сукупності. Рішення суду відповідає встановленим обставинам та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, доказам у справі дана оцінка відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції приписів ст.116, ч.4 ст.74, п.2 ч.1 ст.169, ч.4 ст.338 ЦПК України не можуть бути підставою для її задоволення, оскільки, у відповідності з ч.3 ст.309 цього Кодексу порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Проте посилання на неправильне вирішення справи в апеляційній скарзі відсутнє.

Безпідставним є посилання апеляційної скарги на необхідність залишення даної позовної заяви без розгляду у звязку з тим, що жодна зі сторін не проживає на території Жовтневого району м.Дніпропетровська, оскільки ст.207 ЦПК України не передбачає таких підстав для залишення заяви без розгляду, а перелік викладених в даній статті підстав є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: