АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/9833/12 Справа № 2/401/3545/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2012 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Максюти Ж.І.,

при секретарі - Надтоці А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «БАЗИС»

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2012 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «БАЗИС» про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2012 року стягнуто із ПАТ «АКБ «БАЗИС» на користь ОСОБА_2 відсотки за договором № 31/32 банківського вкладу (депозиту) від 27.04.2009 року та за договором № 34/32 банківського вкладу (депозиту) від 14.03.2011 року в сумі 20865,23 гривень за період із 01 травня по 02 липня 2012 року, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 214,6 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «АКБ «БАЗИС» ставить питання про скасування рішення суду посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено із порушенням норм матеріального права та без врахування обставин у справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін із наступних підстав.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що 27 квітня 2009 року між сторонами був укладений Договір банківського вкладу №31/32, згідно з яким позивач внесла грошові кошти на депозитний рахунок у сумі 100 000 гривень, строком дії 5 років з встановленим 21% річних протягом першого року. А починаючи із другого календарного року і на кожен наступний календарний рік процентна ставка за депозитом відповідає розміру процентної ставки, що пропонується банком за вкладом ОСОБА_3 «Перспектива плюс» на дату спливу повного календарного року із урахуванням діючої надбавки на 0,2% річних.

14 березня 2011 року між сторонами був укладений Договір банківського вкладу №34/32, згідно з яким позивач внесла грошові кошти на депозитний рахунок у сумі 300 000 гривень, строком дії 5 років з встановленим 17% річних протягом першого року. А починаючи із другого календарного року і на кожен наступний календарний рік процентна ставка за депозитом відповідає розміру процентної ставки, що пропонується банком за вкладом ОСОБА_3 «Перспектива плюс» на дату спливу повного календарного року із урахуванням діючої надбавки на 0,2% річних.

Позивач свої зобов'язання за вказаними договорами виконала в повному обсязі, шляхом внесення грошових коштів на депозитний рахунок.

Суд обґрунтовано вважав, що зазначені правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, а тому застосував норми ст. 1058, ст. 1074 ЦК України щодо зобов'язання банку виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором, а також зобов'язання банку видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Відповідно до п.п. 2.3.2, 2.3.3 договорів, укладених між позивачем та відповідачем, банк зобов'язався забезпечити збереження вкладу та нарахування і виплату відсотків.

Згідно із п.п. 2.3.4, 2.3.5 договорів, банк зобов'язаний повернути вкладнику вклад за його вимогою в кінці терміну дії вкладу чи у випадках дострокового розірвання договорів.

Судом першої інстанції встановлено, що із травня 2012 року відповідач припинив виплату відсотків, позивач зверталася до відповідача із заявами про виплату відсотків, але відповідач посилався на наявність мораторію.

Суд врахував, що постановою правління НБУ №168 від 20.04.2012 року в ПАТ «АКБ «БАЗИС» призначено тимчасову адміністрацію та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів на три місяці із 23 квітня до 23 липня 2012 року з метою створення сприятливих умов для відновлення фінансового стану банку.

Врахувавши вимоги ст.ст.2,58,85 Закону України «Про банки і банківську діяльність», суд обґрунтовано вважав за необхідне стягнути з банку на користь позивача грошові кошти в сумі несплачених відсотків - 20865,23 гривень.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував дію мораторію на період договірних відносин сторін є безпідставними.

Згідно до п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 року № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 року за № 1256/8577, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком.

Суд першої інстанції не порушив вимог ст.ст.2, 85 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин), оскільки ці норми не передбачали заборону на стягнення в судовому порядку відсотків за депозитними вкладами під час дії мораторію.

Таким чином, відсутні підстави для скасування чи зміни судового рішення, передбачені ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307,308,315 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «БАЗИС» відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили із моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: