АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22-ц/490/475/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 18 Доповідач - Дерев'янко О.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2012 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Деревянка О.Г.

суддів - Красвітної Т.П., Черненкової Л.А.

при секретарі - Горлаковій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

по апеляційній скарзі ОСОБА_2

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2011 року

за позовом Державного підприємства «Науково виробниче обєднання «Павлоградський хімічний завод»до ОСОБА_2 про повернення майна та стягнення заборгованості за договором комісії,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2011 року ДП «Науково-виробниче обєднання «Павлоградський хімічний завод»звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача зазначивши, що на підставі Корпоративної ОСОБА_3 про надання послуг мобільного звязку № 5.21858 від 17 травня 2006 року між ними та ПАТ «МТС Україна», 10.08.2009 року між ними та ОСОБА_2 був укладений договір комісії 559/09 відповідно до якого позивач зобовязався за рахунок відповідача та в його інтересах укласти ОСОБА_3 щодо надання супутникового (мобільного) звязку, а відповідач зобовязався сплачувати позивачу винагороду в розмірі 20% від суми послуг. Для тимчасового користування відповідачу наданий мобільний термінал.

Оскільки відповідач своїх зобовязань за договором не виконує, виниклу заборгованість не погашає, позивач просив суд зобовязати відповідача повернути мобільний термінал NOKIA 1209, стягнути заборгованість у сумі 1714,37 грн., штраф 100 грн., інфляційні збитки 125,21 грн., при проценти річних в сумі 39,47 грн., судовий збір 68 грн., витрати ІТЗ 120 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2011 року позов ДП «Науково-виробниче обєднання «Павлоградський хімічний завод» задоволено.

Не погодившись з рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

04 вересня 2008 року по 31 грудня 2009 року ОСОБА_2 знаходився у трудових відносинах з ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод»(а.с.10-13).

10 серпня 2009 року між сторонами був укладений договір комісії (а.с.14-15), згідно з умовами якого позивач зобовязався за дорученням і за рахунок відповідача укласти в інтересах відповідача ОСОБА_3 щодо надання супутникового (мобільного) звязку, а відповідач зобовязався розраховуватися з позивачем за отримані послуги звязку на підставі наданих рахунків у розмірі 20% від вартості послуг. Усі витрати позивача відображаються у письмовому звіті, відповідно до п.5.2, 5.3 Договору відповідач зобовязаний звернутися до позивача з 12 по 15 число поточного місяця для отримання звіту та рахунку для оплати послуг за даним Договором і до 20 числа поточного місяця провести оплату згідно отриманого рахунку.

Після припинення трудових відносин, між сторонами дія названого Договору комісії не припинилася, оскільки жодна із сторін не заявила про його розірвання, тому відповідно до п.11.8 вказаного Договору, він вважався продовженим на невизначений строк.

Відповідач продовжив користуватися послугами мобільного звязку, але у порушення договірних зобовязань не звертався до позивача щодо отримання звітів та рахунків на оплату послуг, здійснював оплату послуг частково, утворив заборгованість, тому 21 грудня 2010 року надання послуг відповідачу було припинено.

Сума заборгованості за грудень 2009 року, та за період з лютого 2010 року по листопад 2010 року включно, нарахованої за договором комісії, підтверджується звітами про надані послуги (а.с.25-41).

Сума інфляційних збитків та 3% річних за весь час прострочення підтверджується розрахунком (а.с.8-9).

Задовольняючи частково позов, суд обґрунтовано виходив з того, що факт отримання у позивача у тимчасове користування мобільного терміналу, відповідачем не заперечувався. Сплату штрафу в сумі 100 грн. за неналежне виконання комітентом договору комісії передбачена пунктом 8.5 Договору.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд першої дійшов правильного висновку про те, що посилання відповідача на порушення позивачем п.5.4 Договору комісії є необґрунтованими, оскільки даним пунктом передбачено право, а не обовязок комісіонера звернутися до оператора з вимогою блокування номера клієнта.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що позивач при зверненні до суду з позовною заявою пропустив строк позовної давності, передбачений п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, якою встановлено спеціальну позовну давність в один рік є безпідставними та не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення суду.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 209,218,303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: