АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2687/12 Справа № 2-2992/11 Головуючий у 1 й інстанції - шавула В.С. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Пономарь З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Горлаковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа Публічне акціонерне товариство комерційний банк Надра) про поділ майна подружжя, визнання права власності, зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2011 року та постановити нове рішення про відмову в повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання права власності (а.с. 181-183).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2011 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, визнання права власності, зобов'язання вчинити дії.

Суд визнав за ОСОБА_2 право власності на ? частину майна права спільної сумісної власності подружжя - квартиру АДРЕСА_1ровську, припинив право власності ОСОБА_1 на ? частину вказаної квартири, відмовивши в іншій частині позовних вимог.

Також суд стягнув із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 800 грн. /а.с.173-176/.

Як на підстави апеляційній скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно зясовані обставини, що мають значення для справи (а.с. 181-183).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що із 06 вересня 2003 року по 29 липня 2008 року сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська (т.1 а.с. 10, 136, т.2 а.с.101). Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 договору купівлі-продажу від 31 жовтня 2003 року ОСОБА_1 купив за 12791 грн. в житловому будинку А-9 АДРЕСА_2 (т.1 а.с.63-64, 66-69).

Право власності ОСОБА_1 на квартиру зареєстровано комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»04 грудня 2003 року за реєстровим № 2971223 (т.1 а.с. 65).

Згідно висновку суб'єкта оцінювальної діяльності, ринкова вартість спірної квартири на час розгляду спору становить 414 650,00 грн. (т.1 а.с.71-105).

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст. 22 КпШС України, ст. 60 СК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що придбана в період шлюбу відповідачем спірна квартира є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і правомірно визнав за ОСОБА_2 право власності на ? частину вказаної квартири.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що квартира придбана за кошти, яки належали йому особисто безпідставні.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що згідно договору іпотеки № 1446-ПР/1 від 27 грудня 2006 року, укладеному між ВАТ КБ «Надра»та ОСОБА_1 спірна квартира є предметом іпотеки у забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 8/2006/840-К/1446-ПР від 27.12.2006 року, на умовах якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 58 000 доларів США, (т. 1 а.с.152-157, 161), не можуть бутии підставою для скасування рішення суду, оскільки згідно з вимогами ст. 23 Закону України "Про іпотеку" особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, має всі його прав і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи ОСОБА_1 не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: