Справа № 22-ц-722/2012 Провадження № 22-ц/2590/722/2012 Головуючий у I інстанції Філатова Л.Б. Доповідач - Горобець Т. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2012 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

Головуючого-судді ГОРОБЕЦЬ Т.В.

суддів: ХРОМЕЦЬ Н.С., ОСТРЯНСЬКОГО B.L.,

при секретарі Мартиновій А.Ві за участю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського

районного суду м. Чернігова від 23 січня 2012 року по справі за заявою

Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк" про видачу виконавчого

документа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при

Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз" по

справі за позовом ПАТ „Альфа-Банк" до ОСОБА_1,

ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним

договором, І І

встановив:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду про видачу виконавчого листа скасувати та постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви ПАТ „ Альфа-Банк"про видачу виконавчого листа на виконання рішення Постійно діючого третейського суду від 15.07.2010 року.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2012 року заяву ПАТ „Альфа-Банк" про видачу виконавчого документа задоволено. Видано ПАТ „Альфа-Банк" виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнській фінансовий союз" від 15.07.2010 року по справі третейського суду №1973 -10/196/10 р. про стягнення солідарно з ОСОБА_3та ОСОБА_4 на користь ПАТ „Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором у сумі 33340,86 грн. та 10,00 грн. третейського збору, а також стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ „Альфа-Банк" пені за договором поруки в розмірі 1313 грн. 94 коп.

Апелянт зазначає, що Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській Громадській організації „Всеукраїнський фінансовий союз", ухвалюючи рішення 15.07.2010 року, не врахував що у кредитний договір від 29.09.2008 року Додатковими угодами від 22.05.2009 p., від 24.11.2009 р. та від 23.07.2010 p., були внесені зміни до графіку повернення кредиту та сплати процентів, тобто, було реструктуризовано борг та передбачена можливість його погашення з

ухвалене рішення з питань, які частково виходять за межі третейськогс застереження, а відповідно до п.4 ст.1 ст.389-10 ЦПК України, це є підставою для відмови у видачі виконавчого листа.

В скарзі також йдеться про те, додатковими угодами було змінено п.п.6.5. Кредитного договору від 29.09.2008 року, яким закріплена домовленість сторін про вирішення всіх спорів шляхом переговорів, а судовий захист порушених прав здійснювати у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз"та що ці зміни діють з дати підписання додаткової угоди.

Доводами апеляційної скарги є, крім того, посилання на довідку ПАТ „Альфа-Банк" від 31.01.2012 року з якої вбачається, що простроченої заборгованості по сплаті кредиту та відсотків за його користування на дату видачі довідки у ОСОБА_1 не має, а тому після постановления судом оскаржуваної ухвали вона, як позичальник, і її поручитель неправомірно будуть змушені сплачувати вже неіснуючий борг у розмірі 33350 грн. 86 коп.

Крім того апелянт вказує, що 03 лютого 2011 року були внесені зміни д^ п.14.4.1 ст. 6. ЗУ „Про третейські суди" відповідно до яких третейські суди можуть розглядати будь-які справи за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, утому числі споживачів послуг банку( кредитної спілки).

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ „Альфа-Банк" звернулось до суду з заявою про видачу виконавчого документа на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз" від 15.07.2010 року по справі №1973-10/196/10 за позовом ПАТ „Альфа-Банк" до ОСОБА_3, та ОСОБА_4 пр^ стягнення заборгованості за кредитним договором №SME00118205 від 29.09.2008 року. Зазначеним рішенням стягнуто з відповідачів солідарно на користь ПАТ „Альфа-Банк" заборгованість за кредитним договором у сумі 33340,86 коп. та судових витрат, а саме витрат по сплаті третейського збору в сумі 10 грн., а також стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ „Альфа-Банк" пені за договором поруки в розмірі 1313 грн. 94 коп.

Частиною 2 ст. 389-7 та частиною 1 ст. 389-9 ЦПК України передбачено, що заява про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду подається до суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява розглядається суддею одноособово потягом п'ятнадцяти днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з викликом сторін. Неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгулу справи.

При розгляді заяви ПАТ „Альфа-Банк" та постановленні оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції дотримані приписи глави 2 розділу VIII

2

третейські суди"

Матеріали справи не містять будь яких належних та допустимих доказів, які б свідчили, що третейський суд 15.07.2010 року ухвалив рішення з питань, які виходять за межі третейської угоди. Приймаючи додаткові угоди про зміну графіку та розміру платежів, сторони кожного разу у додаткових угодах вносили зміни і до п.п.6.5 Договору, підтверджуючи домовленість сторін на здійснення судового захисту у третейському суді. Сам по собі факт зміни графіку погашення заборгованості та реструктуризація боргу не є доказом, що боржником цей графік погашення виконувався належним чином, а заборгованості не існувало, тобто, були відсутні підстави для задоволення позову. Крім того, апелянтом не наведено доводів та не надано доказів стосовно того, у якій конкретно частині, на її думку, рішення третейського суду ухвалене поза межами третейської угоди.

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що підстави для відмови у видачі виконавчого документа, передбачені ст. 389-10 ЦПК України, на день ухвалення судового рішення, відсутні.

Не може бути підставою, для задоволення апеляційної скарги також ?s посилання апелянта на незаконність рішення третейського суду по суті спору, оскільки воно не визнано таким та не скасоване у встановленому нормами ЦПК порядку.

Доводи апеляційної скарги про добровільне погашення всієї заборгованості по кредиту після постановления судом ухвали від 23.01.2012 року про видачу виконавчого листа, також не можуть бути підставою для скасування правильного по суті та законного судового рішення. Питання подальшого виконання судового рішення чи закриття виконавчого провадження у випадку його добровільного повного виконання боржником, може бути вирішене у порядку, визначеному Законом України „ Про виконавче провадження".

Щодо застосування судом до спірних правовідносин положень про

непідвідомчість даної справи третейському суду відповідно до п. 14 ст. 6 Закону

України „Про третейські суди", то дана норма не може бути застосована оскільки

набрала чинності з 11 березня 2011 року, а рішення третейського суду

^, постановлено 15 липня 2010 року, тобто до набрання чинності даної норми.

Враховуючи вищенаведене, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307,! 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

: Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: