Справа № 213/2326/12
Номер рядка звіту 36
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"03" грудня 2012 р. м. Липовець Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенка Д. Т. , отримавши та розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до виконкому Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Липовецька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на житловий будинок, будівлі та споруди, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області із вищевказаною позовною заявою.

Ознайомившись із позовною заявою та додатками до неї судом було встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.119 позовна заява має містити ціну позову, яка згідно положень п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна.

Як вбачається із доданих до позовної заяви матеріалів, зокрема характеристики будинку, господарських будівель та споруд складеного станом на 05.03.2012 року, інвентаризаційна вартість житлового будинку і господарських споруд становить 87 916 гривень, у той час як визначена позивачем ціна позову становить 12 444 гривень, що є незрозумілим для суду, оскільки згідно Закону України "Про судовий збір" з цієї суми сплачується 1 % від ціни позову, що має складати 879, 16 гривень, проте позивачем сплачено лише 215 гривень.

Крім цього, всупереч вимогам п.5 та п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України, позивач у позовній заяві не повністю виклав обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги та не зазначив доказів, що підтверджують кожну обставину.

В позовній заяві позивач вказує, що його позовні вимоги підтверджуються доданими до неї додатками. В матеріалах справи міститься свідоцтво про право власності на житловий будинок, що розташований в смт. Турбів по вулиці Деснянки 33, Липовецького району Вінницької області, яке видане на підставі рішення виконкому Турбівської селищної ради від 30.01.2004 року на ім'я спадкодавця ОСОБА_2. Разом з цим, постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори від 02.10.2012 року позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на цей житловий будинок №33 по вулиці Деснянки в смт. Турбів Липовецького району, після смерті спадкодавця ОСОБА_2, оскільки заявником нотаріусу не було пред'явлено документа, який би посвідчував право власності спадкодавця на об'єкт нерухомого майна. Тобто із позовної заяви не зрозуміло чи свідоцтво про право власності на житло не зареєстроване органами державної реєстрації, чи воно втрачене, що позбавило позивача можливості оформити свої спадкові права через нотаріальну контору, чи нотаріус безпідставно відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця, що є підставою для оскарження його дій.

Також, позивач, вказавши в позовній заяві як третю особу без самостійних вимог на предмет спору - Липовецьку державну нотаріальну контору не вказує, яким чином рішення у справі може вплинути на його права чи обов'язки.

Разом з цим, як слідує із змісту позовної заяви, позивач поміж спадкового майна, просить визнати право власності на самочинно збудовані господарські будівлі та споруди, а саме: літню кухню та убиральню.

Проте Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 30.03.2012 року за №6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" зазначив, що розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є приналежністю головної речі (будинку). Прийняття в експлуатацію таких об'єктів нерухомості має здійснюватися відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у спосіб, визначений Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року № 91.

Наведене узгоджується також і з п.6 вищевказаної Постанови, де зазначено, що право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування".

За таких обставин вважаю за необхідне надати позивачу строк для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,-

У х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконкому Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Липовецька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на житловий будинок, будівлі та споруди з залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити, що в разі не усунення до встановленого судом терміну недоліків, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу з усіма додатками до неї.

Копію ухвали направити для відома позивачеві.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: ОСОБА_3