Броварський міськрайонний суд Київської області
========================================================================
Справа № 2-15/2011
Провадження № 2/1007/6/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.,

при секретарі Сулоєвій А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2007 року позивач до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 4977 грн. 63 коп., моральну шкоду в розмірі 4000 грн. завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 30 серпня 2006 року, а також додатково понесених витрат в розмірі 2 589 грн. 50 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30 серпня 2006 року вона керуючи автомобілем Volkswagen Polo, який належить їй на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, рухалась по вул.Черняховського в напрямку вул. Незалежності в м. Бровари. Попереду автомобіля на проїзній частині дороги в попутному напрямку рухався велосипедист - ОСОБА_2, який несподівано змінив напрямок руху вліво, в результаті чого відбулося зіткнення. В результаті ДТП автомобіль позивача було пошкоджено. Постановою Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області від 02 лютого 2007 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1, за відсутністю в її діях складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та п. 2 постанови за порушення п.п. 6.5,6.8, 10.1,10.3, 13.3, 9.3 Правил дорожнього руху України ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Як вказує позивач в тексті позовної заяви, крім матеріальної шкоди їй було завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних хвилюваннях у звязку з пошкодженням автомобіля, нераціональній втраті часу на проведення експертизи та оцінки відносно пошкодженого автомобіля, поїздки на пошкодженому автомобілі.

В судове засідання позивач не зявилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність у звязку із зайнятістю при розгляді кримінальної справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала повністю, пояснюючи тим, що потерпілою стороною після вчиненого позивачем дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 30 серпня 2006 року є саме її довіритель відповідач по справі ОСОБА_2

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_3, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, та надані докази, дійшов до висновку, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 серпня 2006 року о 21 год. 30 хв. по вул. Черняховського в напрямку руху вул. Незалежності в м. Бровари Київської області сталася дорожньо - транспортна пригода за участю водія ОСОБА_1, яка керувала автомобілем НОМЕР_1 та відповідачем ОСОБА_2, який керував велосипедом.

Так, ОСОБА_2 керуючи велосипедом, рухався по вул. Черняховського в напрямку вул. Незалежності, під час чого на його велосипед здійснив наїзд ззаду автомобіль ОСОБА_4 д.н.з. 642- 74 КК України, під керуванням ОСОБА_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області від 02 лютого 2007 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1, за відсутністю в її діях складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та п. 2 постанови за порушення п.п. 6.5,6.8, 10.1,10.3, 13.3, 9.3 Правил дорожнього руху України ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 127 КУпАП.

Вказана вище постанова була скасована, справа направлена на додаткову перевірку.

19 червня 2008 року Броварським міськрайонним судом Київської області позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 4977 грн. 63 коп., моральної шкоди в розмірі 1500 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн.

23 жовтня 2008 року колегією суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області апеляційна скарга ОСОБА_2 відхилена, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2008 року залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2008 року та ухвалою суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області Бобко М.Г. подав касаційну скаргу.

08 квітня 2009 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнила частково, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2008 року та ухвалу суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області скасували, справу передали на новий розгляд до суду першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів про відмову в порушені кримінальної справи відносно ОСОБА_1 № 362/10 року, за заявами внесеними в ЖРЗПЗ № 2241 від 30 серпня 2006 року, ЖРЗПЗ № 1483 від 25 лютого 2011 року, ЖРЗП № 1483 від 17 серпня 2011 року після неодноразового скасування постанов про відмову в порушені кримінальної справи та направлення справи на додаткову перевірку, 26 серпня 2011 року винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за відсутності в її діях складу злочину передбаченого ст. 286 КК України. На ОСОБА_2 складений відповідний адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП.

В постанові встановлені наступні обставини, що 30 серпня 2006 року о 21 год. 30 хв. по вул. Черняховського в напрямку руху вул. Незалежності в м. Бровари Київської області сталася дорожньо - транспортна пригода за участю водія ОСОБА_1 автомобіля НОМЕР_1 та відповідачем ОСОБА_2, який керував велосипедом. Так, ОСОБА_2 керуючи велосипедом, рухався по вул. Черняховського в напрямку вул. Незалежності, під час чого на нього здійснив наїзд ззаду автомобіль ОСОБА_4 д.н.з. 642- 74 КК України, під керуванням ОСОБА_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внаслідок ДТП ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження. В постанові зазначається, що згідно акту СМД Київського міського бюро СМЕ № 1989/Є від 14 грудня 2006 року, при вивченні наданої медичної документації у ОСОБА_2 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови та ссадини голови, що відносяться до категорії легких тілесних ушкодження з короткочасним розладом здоровя на строк 6 але не менше 21 дня.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 заперечувала проти висновку викладеному у акті СМД Київського міського бюро СМЕ № 1989/Є від 14 грудня 2006 року оскільки стверджує, що її батько ОСОБА_2 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження в звязку з чим йому призначена друга група інвалідності з 12 грудня 2007 року після тривалого курсу лікування в різних медичних установах, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії КИО І № 302836.

Згідно висновку спеціаліста з авто-технічних досліджень КНІДСЕ за № 3 від 15 січня 207 року в даній дорожній обстановці водій автомобіля ОСОБА_5 С,О. з технічної точки зору повинна була діяти у відповідності з вимогами п.12.4. та 12.3 ПДР. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ОСОБА_5 ОСОБА_1 невідповідності вимогам п.12.4. та 12.3 ПДР не вбачається, оскільки остання з моменту виникнення небезпеки для руху, застосувала екстрене гальмування, але не мала технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста.

Згідно висновку спеціаліста з авто-технічних досліджень КНІДСЕ за № 75 93 від 24 липня 2007 року додаткового пояснення ОСОБА_2 про механізм ДТП, а також про розташування місця зіткнення автомобіля ОСОБА_5 з керованим ним велосипедом, в тому числі і про рух біля правого краю проїзної частини по вул. Черняховського в напрямку вул. Незалежності без змін напрямку руху є технічно неспроможними.

В постанові про відмову в порушенні кримінальної справи зазначається, що ОСОБА_2 керуючи велосипедом та рухаючись на відстані 2 метри від правого узбіччя , при обїзді перешкоди, раптово змінив напрямок руху вліво, внаслідок чого велосипед опинився на відстані 3.8 м. від правого узбіччя, тобто на смузі руху автомобіля ОСОБА_5, та появився в полі зору водія ОСОБА_1, коли відстань від автомобіля до задньої частини велосипеда склала 9.5.м. Водій ОСОБА_1 обєктивно виявивши небезпеку для руху у вигляді велосипеда, яким керував ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці діяла відповідно до п.12.3. ПДР України, тобто вжила негайних заходів для зменшення швидкості до зупинки автомобіля.

В матеріалах справи відсутній складений відносно ОСОБА_2 адміністративний матеріал ст. 124 КУпАП та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності. На запит суду надана інформація начальником ВДАІ по обслуговуванню Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області від 06 червня 2012 року про те, що адміністративні матеріали за ст. 124 КУПАП відносно ОСОБА_2 до ВДАІ Броварського МВ не надходили.

Відповідно до вимог ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

В п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року ?Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди? зазначено, що у тих випадках, коли разом із заподіянням джерелом підвищеної небезпеки шкоди (не внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки) заподіяно також шкоду джерелу підвищеної небезпеки і цьому сприяла груба необережність потерпілого, може бути зменшено розмір відшкодування потерпілому. Покладання на потерпілого з цих відстав відповідальності за шкоду, заподіяну при цьому джерелу підвищеної небезпеки, законом не передбачено.

Таким чином, суд враховуючи встановлені обставини та вимоги закону дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки саме позивач по справі ОСОБА_1 є володільцем джерела підвищеної небезпеки, здійснила зіткнення з велосипедистом, який рухався на велосипеді, що не є джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок цього зіткнення велосипедист відповідач по справі ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 1187 ЦК України, п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року ?Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди? , ст.ст. 57-61, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення на її користь матеріальної шкоди в розмірі 4977 грн. 63 коп. (чотири тисячі девятсот сімдесят сім гривень шістдесят три копійки), моральної шкоди в розмірі 4000 грн. (чотири тисячі гривень) завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 30 серпня 2006 року, а також додатково понесених витрат в розмірі 2 589 грн. 50 коп. відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. Г. Радзівіл