Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22ц-849/2012р. Головуючий у 1 інстанції: Новікова Н.В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.,

Суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2

При секретарі: Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 21 грудня 2011 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Токмак Теплоенергія» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за теплову енергію та зобовязання укласти договір,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2011 року ТОВ «Токмак Теплоенергія» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за теплову енергію та зобовязання укласти договір, в якому просило суд стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за теплову енергію, індекс інфляції та 3 % річних в розмірі 2 748, 51 грн. та судові витрати, а також зобов'язати відповідачів укласти договір з ТОВ «Токмак Теплоенергія» про надання послуг централізованого опалення.

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 21 грудня 2011 року позовні вимоги ТОВ «Токмак Теплоенергія» про зобовязання відповідачів за власний рахунок привести роботу інженерного обладнання опалювальної системи квартири в попередній стан шляхом підключення опалювальної системи квартири до централізованого опалення залишено без розгляду на підставі заяви позивача.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 21 грудня 2011 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «Токмак Теплоенергія» заборгованість за теплову енергію з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в розмірі 2 748, 51 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «Токмак Теплоенергія» витрати на ІТЗ розгляду справи по 15 грн. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір по 25, 5 грн. з кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Токмацької міської ради № 281 від 01.10.2009 року «Про визначення виконавця послуг» виконавцем послуг з централізованого опалення в м.Токмак Запорізької області визначено ТОВ « Токмак Теплоенергія»

ОСОБА_3Г є власником квартири АДРЕСА_1, яка знаходиться у багатоповерховому будинку та забезпечена централізованим опаленням та гарячим водопостачанням, послуги з яких надавались ТОВ «Токмак Теплоенергія»( а.с.45)

Крім нього в цій квартирі зареєстрований онук відповідача ОСОБА_4

Згідно з розрахунку , наданого ТОВ « Токмак Теплоенергія», заборгованість відповідача ОСОБА_3 за теплову енергію за період з червня 2008 року по червень 2011 року складає 2505 грн. 09 коп.

Суд першої інстанції, відповідно до ст.ст. 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про теплопостачання", Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630, Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ТОВ « Токмак Теплоенергія» про стягнення заборгованості за надані послуги у межах трьох років відповідно до уточнених позовних вимог.

Проте, колегія суддів приходить до висновку, що згідно з вищеназваними нормами законодавства сума заборгованості підлягає стягненню із власника квартири, а тому в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги ТОВ « Токмак Теплоенергія» про стягнення заборгованості за надані позивачем послуги, суд першої інстанції також прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки боржник несвоєчасно сплачував кошти за грошовим зобов'язанням.

Між тим з такими висновками суду погодитися не можна з наступних підстав.

Так судом встановлено, що у сторін виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 зазначеного Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 18 зазначених Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені у встановлених законом чи договором розмірах.

Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена і у п. 23 Правил та п. 20 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Оскільки зазначеними нормативними актами передбачена інша відповідальність сторін у правовідносинах з надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, застосування судом відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, не можна визнати обґрунтованим.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за теплову енергію з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ТОВ « Токмак Теплоенергія», стягнувши з відповідача ОСОБА_3 суму заборгованості в межах трьох років у сумі 2505 грн. 09 коп., в задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Посилання апелянта на те, що він не повинен сплачувати за постачання теплової енергії, так як з травня 2010 року не отримував послуг у звязку з відключенням від теплопостачання, не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У травні 2010 року відповідач ОСОБА_3 самовільно без дотриманням Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого опалення, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України за № 4 від 22 листопада 2005 року, відокремив квартиру від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, про що був складений ПП «Токмак Центральний» відповідний акт від 01.06.2010 року ( а.с.15)

Названим актом зафіксовано факт несанкціонованого відключення квартири відповідача від центрального теплопостачання .

Із змісту п.29 Правил про надання послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення вбачається, що самовільне відключення радіаторів в квартирі не є підставою зменшення оплати за надання послуги.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, що між сторонами не укладений договір про надання послуг теплопостачання, не можуть бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за надані послуги, оскільки відповідач фактично, як правильно зазначив суд першої інстанції, з 2008 року, з часу набуття права власності на квартиру, користувався послугами позивача, не відмовлявся від них, до травня 2010 року здійснював оплату за даний вид послуг. Крім того, фактичне укладення договору між сторонами підтверджується відкриттям особистого рахунку на ім'я відповідача .

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, зводяться до намагань апелянта надати перевагу одних доказів над іншими, і тому до уваги не беруться.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині визначення розміру заборгованості з ухваленням нового рішення , згідно п. 4 ст. 309 ЦПК України , стягнувши з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Токмак Теплоенергія» заборгованість за теплову енергію в сумі 2505 грн. 09 коп., та судові витрати в сумі 8грн. 50 коп., згідно платіжного доручення від 29.09.2011 року ( а.с.1), в дохід держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, в розмірі 30 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судове рішення в частині відмови ТОВ «Токмак Теплоенергія» у задоволенні позовних про зобовязання відповідачів укласти договір про надання послуг з теплопостачання сторонами не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 313, 316, 317 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 21 грудня 2011 року по цій справі в частині стягнення заборгованості скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту:

«Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Токмак Теплоенергія» заборгованість за теплову енергію в сумі 2505 грн. 09 коп., судові витрати в сумі 8 грн.50 коп., та в дохід держави - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.»

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

.