Справа № 2113/3797/12
(провадження №2/2113/1123/2012)
РІШЕННЯ

(ЗАОЧНЕ)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2012 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Марків Т.А.,

при секретарі Яковлєвій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, м. Каховка Херсонської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства Житловик Свєтловопро стягнення заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні,

встановив:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Вимоги мотивовано тим, що з 10 жовтня 1982 року ОСОБА_1 працювала в комунальному підприємстві Житловик Свєтлово. На підставі наказу № 79-к від 02 квітня 2012 року позивача звільнено із займаної посади у звязку із скороченням штату. При звільненні підприємством ОСОБА_1 не було проведено розрахунку, на її додаткові звернення щодо виплати належних при звільненні сум відповідач не реагував. За вказаних обставин позивач просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 7 268,99 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 10 178,56 грн.

В судове засідання позивач не зявилася надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позовних вимог наполягала, з підстав викладених в позові. Зазначила, що вказаний розмір середнього заробітку за час затримки розраховано з відрахуванням обовязкових платежів.

Представник відповідача до суду не зявився, оповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Письмових заперечень проти позову, будь-яких заяв та клопотань від нього не находило.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Вимога підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 10 жовтня 1982 року ОСОБА_1 на підставі наказу № 44-к прийнято до комунального підприємства Житловик Свєтловона посаду майстра технічної дільниці (а.с. 9).

ОСОБА_1 на підставі наказу № 62-к поновлено в комунальному підприємстві Житловик Свєтловона посаду інженера з охорони праці з 10 жовтня 2011 року (а.с. 4).

Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, ОСОБА_1 на підставі наказу № 8-к від 01 лютого 2012 року звільнено 02 квітня 2012 року з посади інженера з охорони праці, у звязку з скороченням штату (а.с. 5).

Згідно з довідкою, виданою КП Житловик Свєтлово04 липня 2012 року, заборгованість перед ОСОБА_1 по заробітній платі на 04 липня 2012 року становить 7 268,99 грн. (а.с. 6).

З довідки комунального підприємства Житловик Свєтлововід 18 червня 2012 року слідує, що заробітна плата ОСОБА_1 за останні два місяці перед звільненням, а саме: за лютий 2012 року становила 2 756,77 грн.; за березень 2012 року становила 2 862,86 грн. Кількість робочих днів за вказаний період становить двадцять вісім (а.с. 7).

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю і кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

З ч. 1 ст. 94 КЗпП України слідує, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.

В разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст. 117 КЗпП України).

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановления рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Розрахунок середнього заробітку обчислюється відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати. При здійснення зазначеного розрахунку включаються основна заробітна плата, допомоги і надбавки.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має звернутися до суду з позовом про стягнення йому належної заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

З п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, слідує, що суд задовольняючи вимоги про оплату праці, має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначені сум, що підлягають стягненню.

Листом міністерства соціальної політики України № 8515/0/14-11/13 від 23 серпня 2011 року Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2012 рік, кількість робочих днів: в квітні 2012 року 20, в травні 2012 року 20, в червні 2012 року 19. У звязку з чим, загальна кількість днів затримки розрахунку з моменту звільнення 02 квітня 2012 року по день подачі позову до суду 06 липня 2012 року становить 63 робочих днів.

Враховуючи вище наведене, сума середнього заробітку за час затримки проведення належних позивачу виплат становить 12 644,16 грн. (формула розрахунку: 2 756,77 грн. (заробітна плата за лютий 2012 року) + 2 862,86 грн. (заробітна плата за березень 2012 року) = 5 619,63 грн.: 28 (кількість робочих днів за лютий та березень 2012 року) = 200,70 грн. х 63 (робочі дні за час затримки).

Згідно ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих ними доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що відповідач в порушення норм трудового законодавства не провів з позивачем розрахунок при звільненні, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 7 268,99 грн.

З приводу вимоги позивача про стягнення суми середнього заробітку за час затримки проведення належних ОСОБА_1 виплат в розмірі 10 178,56 грн. суд зазначає, що проведений позивачем розрахунок розміру виплат з врахуванням обовязкових платежів є помилковим, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідним обовязком роботодавця та працівника, суд визначає суму середнього заробітку за час затримки проведення належних позивачу виплат без утримання податку й інших обовязкових платежів, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача розрахований відповідно до вимог трудового законодавства розмір середнього заробітку за час затримки проведення позивачу виплат, що складає 12 644,16 грн., та який є базовим для подальшого відрахування з нього податків й інших обовязкових платежів.

Керуючись ст. ст. 21, 43, 48, 51, 55, 124 Конституції України,

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100

Про Порядок обчислення середньої заробітної плати,

п. 6, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13

від 24 грудня 1999 року Про практику застосування

судами законодавства про оплату праці,

ст.ст. 47, 94, 116, 117, 233 КЗпП України,

ст.ст. 3 11, 57 61, 88, 212 215, 223 228, 367 ЦПК України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з комунального підприємства «Житловик Свєтлово»на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену суму заробітної плати в розмірі 7 268,99 грн., та середній заробіток за весь час затримки проведення належних виплат при звільненні в розмірі 12 644,16 грн.

Стягнути з комунального підприємства «Житловик Свєтлово»на користь держави судовий збір у розмірі 214,60 грн.

Рішення, в частині стягнення заробітної плати, підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Суддя Т. А. Марків