Номер провадження № 22-ц/1590/5148/12
Головуючий у першій інстанції Донцов
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2012 м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Сватаненка В.І.

судді Суворова В.О.

судді Черевка П .М.

за участю секретаря Лисенка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2011 року по справі за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, зацікавлена особа: прокуратура Одеської області - Про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИЛА:

25 листопада 2009 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області звернулись з заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до прокуратури Одеської області про встановлення факту невидачі ним прокуратурою Одеської області постанови відносно ОСОБА_3 та др. В заяві посилались на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2003 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.05.2004 року, була задоволена їх скарга та визнано незаконною невидача їм постанови прокуратури. Однак до часу звернення до суду зазначене рішення не виконано, тому вважають, що суду слід встановити даний факт, який юридичне значення.

Представник прокуратури Одеської області надав до суду клопотання про закриття провадження по справі, посилаючись, що такі вимоги не можуть бути предметом цивільного судочинства, а мають розглядатись у порядку адміністративного судочинства, оскільки заявники вказують на порушення прокуратурою Одеської області вимог чинного законодавства України.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.12.2011 року у задоволенні зави відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом строків розгляду справи, неповне зясування обставин справи, неправильне застосування процесуального права, просять рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про задоволення заяви.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні заяви про встановлення факту, суд першої інстанції виходив з того, що не всі життєві обставини є юридичними фактами, та відповідно не породжують юридичних наслідків для заявників.

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили встановити факт невидачі постанови у відношені ОСОБА_3, не вказуючи з якою метою вони просить встановити зазначений ними факт та які юридичні наслідки він для них породжує.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права повязують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Всі життєві факти, які так чи інакше зачіпають суспільні відносини поділяються на юридично значимі та юридично байдужі, з якими право не звязує будь-яких юридичних наслідків.

Не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами не самі по собі чи в силу будь-яких особливих властивостей, а в результаті визнання їх такими державою та закріплення у законі.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно до ст. 258 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Проаналізувавши зміст вищенаведених статей можливо відокремити такі умови, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення: факт, який потребує встановлення, має породжувати юридичні наслідки, тобто від нього повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; встановлення відповідного факту не повязано з наявністю спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту або заявник не має можливості одержати (відновити) загублений (знищений) документ, який посвідчує необхідний факт; встановлення факту потрібно заявникові для конкретної мети.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, що факт, який просять встановити заявники не породжує юридичні наслідки для заявників, тобто від нього не залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявників, а відтак є юридично байдужим та не підлягає встановленню у порядку встановленому ст. ст. 256, 258 ЦПК України.

Висновки суду першої інстанції відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, зясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованих висновків про відсутність правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту.

Висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Апеляційна скарга не містить доводів, які мають бути підставами для скасування рішення суду.

Доводи апеляційної скарги є неспроможними, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, є правильним по суті, відповідає вимогам ст. ст. 212-215 ЦПК України, підстави для його скасування та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п.1, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білгород-Днестровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області В.І. Сватаненко

ОСОБА_4

ОСОБА_5