АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2284/12 Справа № 2-19/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2012 року м. Дніпропетровськ

24 травня 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційним скаргам ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_9, орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, про витребування приватної власності і виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання права власності на частину житлового будинку, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2009 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що є власником жилого будинку №22 по вул. Чехова у м. Павлограді Дніпропетровської області на підставі укладеного у письмовій нотаріальній формі договору купівлі-продажу від 23.07.2001 року. Відповідачка незаконно проживає у даному будинку та була зареєстрована без її, позивачки, згоди. Тому позивачка, на підставі ст.ст. 319, 387 ЦК України, просила суд витребувати у ОСОБА_6 будинок №22 по вул. Чехова у м. Павлограді Дніпропетровської області та висилити відповідачку з даного будинку.

У травні 2009 року відповідачка за первісним позовом звернулась до суду з зустрічним позовом посилаючись на те, що до будинку №22 по вул. Чехова у м. Павлограді Дніпропетровської області вона була вселена разом з дітьми ОСОБА_9 і ОСОБА_8 у зв»язку з перебуванням у зареєстрованому шлюбі з сином ОСОБА_7 ОСОБА_10 та зареєстрована проживаючою у даному жилому будинку. З дозволу ОСОБА_7, вона, ОСОБА_6, разом зі своїм чоловіком перебудували будинок, що призвело до суттєвого підвищення його вартості, тому, на підставі ст. 331 ЦК України, просила суд визнати за нею право власності на 1/3 частину спірного домоволодіння.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2011 року, у якому виправлені описки ухвалою того ж суду від 30.12.2011 року, у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено у повному обсязі.

В апеляційних скаргах ОСОБА_6, ОСОБА_7 посилаються на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення їхніх позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що жилий будинок №22 по вул. Чехова у м. Павлограді Дніпропетровської області належить на праві власності ОСОБА_7 на підставі укладеного у письмовій нотаріальній формі договору купівлі-продажу від 23.07.2001 року (а.с. 5).

Згідно рішень виконкому Павлоградської міськради №759 від 23.10.2003 року та № 815 від 12.11.2003 року ОСОБА_7 дозволено будівництво подвір»яних будівель та будівництво і реконструкцію житлового будинку по вул. Чехова, 22 у м. Павлограді Дніпропетровської області (а.с. 31, 32).

ОСОБА_7 у даному будинку не проживає, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

У будинку №22 по вул. Чехова у м. Павлограді Дніпропетровської області, у зв»язку з перебуванням у зареєстрованому шлюбі з сином ОСОБА_7 ОСОБА_10, проживає ОСОБА_6 з двома дітьми ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 19, 20, 21, 22).

Відповідно до витягу з домової книги у будинку № 22 по вул. Чехова у м. Павлограді Дніпропетровської області ОСОБА_6 зареєстрована проживаючою 01.03.2002 року (а.с. 7 8).

Також судом встановлено, що, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №25 від 02.08.2011 року, у спірному домоволодінні з 23.07.2001 року виконано низку будівельних робіт. Частка виконаних будівельних робіт по відношенню до будівництва, з моменту купівлі спірного домоволодіння, добудов і перебудов в ньому відносно моменту купівлі 23.07.2001 року відносно його цілої частина, становить 27/50 (54/100) частин (а.с. 79 118).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 387 ЦК України власник майна має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частинами 1, 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 не доведено створення їй з боку ОСОБА_6 перешкод у користуванні, володіння та розпорядженні будинком №22 по вул. Чехова у м. Павлограді Дніпропетровської області, не доведено твердження про незаконне заволодіння ОСОБА_6 даним нерухомим майном, зважаючи на те, що ОСОБА_6 зареєстрована проживаючою у даному будинку, а законність її реєстрації у судовому порядку не оспорена, приймаючи до уваги безпідставність вимог про виселення ОСОБА_6, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні первісного позову у повному обсязі.

Разом з тим, зустрічний позов про визнання за ОСОБА_6 права власності на 1/3 частину спірного домоволодіння на підставі ст. 331 ЦК України також задоволенню не підлягає.

Колегія не вбачає правових підстав для визнання за ОСОБА_6 права на 1/3 частину даного домоволодіння, яке належить на праві власності позивачці за первісним позовом.

Крім того, суду не надані докази введення в експлуатацію новостворених споруд на території даного домоволодіння, не конкретизовано та не доведено розмір вкладу ОСОБА_6 у будівництво.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, зважаючи на правильне застосування місцевим судом вимог ст. 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_6, ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді