Справа № 22-ц-861/12 Головуючий у І інстанції Проць Т.В.
Провадження № 22-ц/1090/679/12 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 15.03.2012
УХВАЛА

Іменем України

15 березня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Даценко Л.М., Іванової І.В.,

при секретарі Мироненко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 ПриватБанк" про розірвання кредитного договору та зобовязання вчинити певні дії,

встановила:

У жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій посилався на те, що 31.08.2008 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач одержав від відповідача кредитні кошти у сумі 328700 грн. на споживчі цілі строком до 31.07.2028 року із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,67% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 5,04% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 7.2 даного договору. Періодом сплати вважати період з 10 по 15 числа кожного місяця згідно графіку погашення кредиту.

Однак, відповідач безпідставно підвищив відсоткову ставку до 24,96% на рік, чим в односторонньому порядку порушив умови договору.

Позивач вважає, що кредитний договір містить несправедливі для нього положення, якими передбачені повторні штрафні санкції, що є грубим порушенням ч. 3 ст. 13 ЦК України та ст. ст. 5, 11, 18 Закону України "Про захист прав споживачів".

Тому звернувся в суд з даним позовом, в якому просив зобовязати сторони розірвати кредитний договір, зобовязати відповідача зробити перерахунок сплачених позивачем коштів і заборгованості за початковою ставкою відповідно до додатку № 2 до кредитного договору, зафіксувати існуючу на даний момент заборгованість позивача перед відповідачем.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06 грудня 2011 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

У апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення його позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що в ході розгляду справи судом не встановлено порушень умов договору відповідачем.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що 31.08.2008 року між сторонами укладено кредитний договір, відповідно до п. п. 1, 2.1, 3.5, 3.6, 8.1 умов якого позивач одержав від відповідача кредитні кошти у сумі 328700 грн. на споживчі цілі строком до 31.07.2028 року із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,67% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 5,04% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 7.2 даного договору. Періодом сплати вважати період з 10 по 15 числа кожного місяця згідно графіку погашення кредиту.

Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За правилами ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно п. 2.3.1 умов кредитного договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон"юктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки.

Тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач погодився з такими умовами договору та мав розраховувати на передбачені ним наслідки, так само, як і на зміну матеріального становища.

З урахуванням наведеного, судом першої інстанції вірно встановлено про відсутність порушення умов договору відповідачем.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони матеріалами справи не підтверджуються, не грунтуються на вимогах закону і висновків суду про відмову в задоволенні позову не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду від 06 грудня 2011 року відповідає обставинам справи, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді