Справа № Провадження №22-ц-1490/12 22-ц/1090/1810/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія44Доповідач у 2 інстанції Рудніченко
УХВАЛА

Іменем України

14 березня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів Панасюка С.П., Рудніченко О.М.,

при секретарі Мироненко А.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Прокурора Макарівського району Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держкомзему в Київській області на ухвалу судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2008 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа: Макарівський районний відділ земельних ресурсів Київської області, Макарівський районний відділ Київської регіональної філії ДП Центру ДЗК про видачу виконавчого документа, -

в с т а н о в и л а:

11 червня 2008 року ОСОБА_2 звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з заявою про видачу їй виконавчого документу на підставі рішення постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації «Принцип»від 16 квітня 2008 року про визнання за нею права власності на земельну ділянку, площею 3,8833 га, розташовану на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області. Вимоги обґрунтовувала тим, що відповідно до ст. 55 Закону України «Про третейські суди»рішення третейського суду виконуються стороною добровільно в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Виконання рішення третейського суду, якщо воно потребує вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх службовими особами, здійснюється за умови видачі компетентним судом виконавчого документу. Оскільки рішенням постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації «Принцип»від 16 квітня 2008 року було зобовязано органи державної влади вчинити дії по реєстрації та оформленню права власності позивача ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 3,8833 га, розташовану на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області, останній і звернувся до компетентного суду з заявою про видачу їй виконавчого документу.

Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2008 року заяву задоволено. Видано виконавчий документ, яким зобовязано Макарівський районний відділ земельних ресурсів Київської області видати ОСОБА_2 та підписати Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,8833 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області. Видано виконавчий документ, яким зобовязано Макарівський районний відділ Київської регіональної філії ДП центру ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах зареєструвати земельну ділянку площею 3,8833 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області за ОСОБА_2

Прокурор Макарівського району Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держкомзему в Київській області подав на вищевказану ухвалу суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу виконавчого документу відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали цивільної справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації «Принцип»від 16 квітня 2008 року затверджено мирову угоду між сторонами по справі № ПВ-110-12/08 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики на умовах передачі ОСОБА_3 в рахунок погашення існуючої у неї перед ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 25 000 грн. належної їй на праві приватної власності земельної ділянки, площею 3,8833 га, розташованої на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 3,8833 га, розташовану на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області. Припинено право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 3,8833 га, розташовану на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області. Зобовязано Макарівський районний відділ земельних ресурсів Київської області видати ОСОБА_2 та підписати Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,8833 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області та зобовязано Макарівський районний відділ Київської регіональної філії ДП центру ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах зареєструвати земельну ділянку площею 3,8833 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області за ОСОБА_2

З метою отримання виконавчого листа на підставі вищевказаного рішення третейського суду ОСОБА_2 звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області, посилаючись на ст. 56 Закону України «Про третейські суди».

Судом першої інстанції при винесенні ухвали про задоволення заяви ОСОБА_2 про видачу виконавчого документу були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

Так, суд, постановлюючи ухвалу, не звернув уваги на те, що рішенням третейського суду по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики фактично звернуто стягнення на земельну ділянку та визнано на неї право власності, що є виходом за межі позовних вимог позивача.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди»третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, державна установа чи організація, казенне підприємство. Таким чином третейські суди не можуть вирішувати питання щодо прав та обовязків органів державної влади, органів місцевого самоврядування, державних установ чи організацій, казенних підприємств, а відповідно і підприємств, які здійснюють владні управлінські функції на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Отже третейський суд, ухвалюючи рішення та зобовязуючи Макарівський районний відділ земельних ресурсів та Макарівський районний відділ Київської регіональної філії ДП центру ДЗК вчинити певні дії щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, вийшов за межі своєї компетенції та порушив вимоги п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди».

Також суд першої інстанції залишив поза увагою те, що третейські суди не можуть розглядати справи, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України. Таким чином, якщо згідно з положеннями чинного законодавства певне питання вирішується «судом», «у судовому порядку», «на підставі рішення суду»тощо, слід вважати, що йдеться про державні суди. Отже, відповідні питання не підлягають розгляду у третейських судах. Так, виключно державними судами розглядаються справи щодо землі (відповідно до положень Земельного кодексу України), зокрема ч. 2 ст. 158 ЗК, за якою виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Керуючись цим, при розгляді справ про видачу виконавчого документа на рішення третейського суду щодо таких питань, суди мають відмовляти у видачі виконавчого документа на рішення третейського суду на підставі п. 2 ч. 6 ст. 56 Закону № 1701-ІV.

На вищевикладені обставини суд першої інстанції уваги не звернув, що робить його висновок про наявність підстав для видачі ОСОБА_2 виконавчого документу необґрунтованим та неправильним.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 56 Закону України «Про третейські суди»компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документу, якщо справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду.

При таких обставинах, в звязку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про видачу виконавчого документу на підставі рішення третейського суду, ухвала судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2008 року відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням ухвали про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 312 - 315,317 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Прокурора Макарівського району Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держкомзему в Київській області - задовольнити.

Ухвалу судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2008 року про задоволення заяви про видачу виконавчого документу скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу виконавчого документа на підставі рішення третейського суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :