Справа № 2/1901/584/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2012 р. 05 грудня 2012 року Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі: судді Німко Н.П.

При секретарі Щербань М.М.

з участю :

позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 із вимогою постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 9 757,00 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 10 000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що в період з вересня 2009 року по 29 березня 2012 року тривав судовий розгляд цивільної справи за її позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним Державного акту на земельну ділянку та повернення земельної ділянки. За наслідками судового розгляду рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 29 березня 2012 року, яке має законну силу, визнано недійсним ОСОБА_4 акт про право власності на землю від 22 жовтня 2008 року на земельну ділянку площею 0,06 га, виданий на ім'я ОСОБА_3. Вважає, що відповідачем ОСОБА_3 вчинено неправомірні дії, якими їй спричинено матеріальну та моральну шкоду. Так, матеріальна шкода полягає у тому, що своїми діями відповідач знищив на належній їй земельній ділянці два стовбури дерева вишні та 3 кущі, загальна вартість яких становить 6 342,00 гривні. Також відповідач знищив 15 метрів металевого сітчастого паркану, який розділяв їх з відповідачем земельні ділянки, вартістю 300,00 гривень. Окрім цього, з початку згаданих судових процесів, позивачка витрачала власні кошти на судові та поштові збори, на надання їй правової допомоги, оплату почеркознавчої експертизи. Де, загальний розмір таких понесених позивачкою витрат становить 3 115,00 гривень і їх позивачка також вважає матеріальною шкодою, заподіяною їй з вини відповідача. Загалом, розмір матеріальної шкоди заподіяної їй неправомірними діями відповідача оцінює у 9 757,00 гривень. Також, вважає, що діями відповідача їй заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у тому, що вона є людиною похилого віку, потребує догляду та постійного лікування. Під час лікування у медичному закладі була змушена захищати свої законні права та інтереси та постійно відвідувати судові засідання, на яких відповідач принижував її як особистість, посилаючись на те, що вона вже стара жінка і нічого не пам'ятає, висловлювався в її адресу нецензурною лексикою. Загалом було проведено більш ніж 10-ть судових засідань, що негативно вплинуло на її здоров'я, вона постійно була роздратованою, в неї посилились головні болі та підвищився тиск. Вважає, що такими неправомірними відповідача їй заподіяно моральну шкоду, яку оцінює у 10 000,00 гривень.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. В обґрунтування заявлених вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди пояснила, що в грудні 2009 року сусіди по дачі повідомили її, що на її земельній ділянці металева сітка-огорожа знята, кинута на землю, також пересаджені дерева та кущі. Приїхавши на земельну ділянку, вона побачила, що дійсно металева сітка-огорожа довжиною 15 метрів знята, скручена в рулон і поставлена біля будки на цій же ділянці; також були пересаджені на інше місце два дерева вишні та три кущі - два червоної смородини та один аґрусу. В подальшому ці дерева та кущі всохли, оскільки були неналежно пересадженими. Вартість цих двох дерев становить 6 000,00 гривень (по 3 000,00 гривень за кожне дерево), вартість трьох кущів становить 342,00 гривні (по 114,00 гривень за кожен кущ). Металева сітка пошкодженою не була і залишалася придатною для її подальшого використання, однак, для її повторного встановлення та відновлення первісного стану потрібні кошти в розмірі 300,00 гривень. Вважає, що ці дії по пошкодженню та знищенню її майна вчинені саме відповідачем ОСОБА_5 В доказ вини відповідача послалася на своє власне переконання, оскільки вважає, що вчинення таких дій було вигідним саме для відповідача. Поряд з цим пояснила, що будь-яких інших доказів в підтвердження вини відповідача у вчиненні таких дій, як і в доведення фактів належності їй такого майна та факту пошкодження або знищення такого майна, у неї на даний час немає.

В обґрунтування решти розміру матеріальної шкоди в сумі 3 115,00 гривень зазначила, що в цій частині матеріальна шкода для неї полягає у понесених нею судових витратах пов'язаних із розглядом у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції цивільної справи за її позовом до відповідача ОСОБА_3, Бережанської міської ради та управління Держкомзему в Бережанському районі про визнання недійсним Державного акту на землю, виданого на ім'я ОСОБА_3 та повернення самовільно захопленої земельної ділянки. Такі її витрати складаються із сплати нею судового та поштового зборів, оплаті нею судово-почеркознавчої експертизи та правової допомоги. Також пояснила, що у даному позові просила вирішити питання про повернення їй судових витрат, однак суд рішення з цього приводу у зазначеній цивільній справі не прийняв.

В обґрунтування відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00 гривень, пояснила, що будучи хворою людиною, під час лікування, вона була змушена приймати участь в численних (більш ніж 10-ти) судових засіданнях в судах першої інстанції та апеляційної інстанції по розгляду цивільної справи за її позовом до відповідача ОСОБА_3, Бережанської міської ради та управління Держкомзему в Бережанському районі про визнання недійсним Державного акту на землю, виданого на ім'я ОСОБА_3 та повернення самовільно захопленої земельної ділянки..В процесі судових засідань відповідач називав ЇЇ старою людиною, яка має маразм і нічого не пам'ятає, що образило і принизило її людську честь та гідність. Внаслідок такого тривалого судового процесу вона зазнала переживань, хвилювань, в неї погіршився стан здоров'я. Вважає, що оскільки її згаданий позов виник саме внаслідок незаконної видачі Державного акту на підставі незаконного акту про погодження меж земельної ділянки, в якому підпис від її імені підробив ОСОБА_3, то саме відповідач повинен відповідати за спричинену їй моральну шкоду. Поряд з цим, позивачка пояснила, що доказів того, що відповідач підробив її підпис у згаданому акті про погодження меж земельної ділянки, у неї на даний час немає.

В решті позивачка дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з»явився, подав суду письмову заяву про розгляд цивільної справи за даним позовом без його участі та довірив представляти свої інтереси ОСОБА_2

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позову не визнав в повному обсязі, щодо його задоволення заперечив. Вважає позов необґрунтованим та безпідставним, оскільки позивачкою не подано доказів в підтвердження вини відповідача у заподіянні позивачці матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи та докази подані позивачкою в обґрунтування заявлених вимог, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинні довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 61 ЦПК України, підстави звільнення від доказування -обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, зазначеною нормою закону встановлено пряму вказівку на протиправність поведінки заподіювача шкоди; також, обов'язковою підставою деліктної відповідальності є і причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача шкоди і самою шкодою.

В судовому засіданні встановлено, що посилання позивачки на знищення або пошкодження відповідачем її двох дерев вишні та трьох плодово-ягідних кущів та 15-ти метрів металевої сітки-огорожі на її земельній ділянці в грудні 2009 року, де розмір такої шкоди склав 6 342,00 гривні, окрім пояснень позивачки не підтверджені жодним іншим доказом. Як визнано самою позивачкою, окрім її власного переконання, у неї немає доказів в підтвердження такого факту. Також, суд вважає за доцільне відзначити, що в цій частині пояснення позивачки мають суперечливих характер і не узгоджуються із викладеними позивачкою у її позовній заяві обставинами, якими вона обґрунтовує свої позовні вимоги. Так, в позовній заяві зазначено про знищення згаданого майна, натомість, в судовому засіданні позивачка пояснила, що дерева і кущі були пересаджені і в подальшому засохли, а сітка-огорожа не була пошкоджена чи знищена і могла експлуатуватися надалі, де шкода для позивачки в цій частині вже полягала у витратах на встановлення такої огорожі.

Отже, виходячи із наданих стороною позивачки доказів, які всебічно перевірені та досліджені в судовому засіданні, приймаючи до уваги заперечення сторони відповідача, який позову не визнав, суд вважає, що в судовому засіданні не встановлено і не підтверджено фактів, як належності позивачці зазначеного майна, так і факту спричинення такому майну матеріальної шкоди; також в судовому засіданні не здобуто доказів того, що дії ( бездіяльність) відповідача ОСОБА_3 містили ознаки протиправної поведінки у вигляді знищення чи пошкодження зазначеного позивачкою майна - двох плодово-ягідних дерев вишні та трьох плодово-ягідних кущів червоної смородини та аґрусу, 15-ти метрів металевої сітчастої огорожі і внаслідок яких такому майну позивачки було спричинено матеріальну шкоду в розмірі 6 342,00 грн.

Також, суд вважає необґрунтованою вимогу позивачки про відшкодування решти матеріальної шкоди, в розмірі 3 115,00 гривень. Як зазначено позивачкою зазначені кошти були витрачені нею на оплату судових витрат (судового збору, поштових зборів, оплати за проведення почеркознавчої експертизи, правову допомогу) при розгляді іншої цивільної справи з приводу іншого предмету позову та інших позовних вимог. Як вважає суд, такі витрати не мають в собі ознак шкоди, в розумінні будь-якого знецінення блага, що охороняється правом чи зменшення майнової сфери потерпілого, що в свою чергу тягне за собою негативні майнові наслідки для правопорушника. Натомість, як згідно положень ч.1, ч.З ст. 79 ЦПК України вони віднесені до судових витрат і позивачка не позбавлена можливості звернутися із вимогою про відшкодування таких витрат в порядку та у спосіб, визначений цивільно-процесуальний законодавством України.

Щодо вимог позивачки про відшкодування моральної шкоди, то суд прийшов до висновку, що вони також не підлягають до задоволення з наступних підстав, -

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням її майна.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як вважає суд, в судовому засіданні судом не здобуто, а доказами поданими стороною позивачки не підтверджена вина відповідача у спричиненні позивачці моральної шкоди внаслідок тривалого судового розгляду іншої цивільної справи, та у виді образ, приниження людської гідності та висловлюваннях в адресу позивачки нецензурною лексикою, вчинених відповідачем. Також, в судовому засіданні позивачкою визнано, що окрім її власного переконання, у неї немає жодних інших доказів в підтвердження вини відповідача ОСОБА_3 у підробленні її підпису в акті погодження меж земельної ділянки, на підставі якого і було незаконно оформлено та видано на ім'я відповідача ОСОБА_4 акт про право приватної власності на землю. Такі обставини, як участь позивачки у судових засідань з приводу розгляду цивільної справі за її ж позовом до відповідача ОСОБА_3 та інших відповідачів з приводу скасування згаданого Державного акту, суд не вважає моральною шкодою, оскільки така обставина не містить ознаки неправомірності дій відповідача, натомість, суд вважає, що у такому випадку, позивачка за власною ініціативою реалізовувала своє право на захист своїх порушених прав, свобод та інтересів, шляхом звернення до суду із позовом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3,10,60,61. 79, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166,1167 ЦК України, , суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю та недоведеністю заявлених вимог.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Бережанський районний суд Тернопільської області

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_6