АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2394/12 Справа № 22-ц/490/2394/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Болтунова Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2012 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Болтунової Л.М.

суддів: Козлова С.П., Романюк М.М.

при секретарі: Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора, житлово-будівельний кооператив № 219, про встановлення факту належності та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину квартири та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_4, третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Житлово-будівельний кооператив № 219, про визнання недійсною відмови від спадкування обов*язкової частки в спадщині, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів і просив встановити факт належності на праві приватної власності його матері ОСОБА_5, яка померла 24.09.2006 року, ? частини квартири АДРЕСА_1, а також визнати за ним ? частину в порядку спадкування за заповітом зазначеної квартири. ( а.с.5)

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, подав зустрічний позов і просив визнати недійсною відмову від спадкування обов*язкової частки в спадщині після смерті дружини ОСОБА_5 на домоволодіння, 46 по вул. С.Тюленина в м. Синельникове, оскільки він був введений позивачем в оману сказавши, що відмова від своєї частки стосується квартири по вул. Фабрично-Заводській в м. Дніпропетровську. (а.с. 52)

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2011 року було відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в задоволенні їх позовних вимог.

У апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просив скасувати судове рішення в частині відмови йому в позові, та ухвалити нове рішення , яким задовольнити його позовні вимоги, посилався на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалене рішення на думку колегії судді відповідає вищевказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що мати позивача по первісному позову, ОСОБА_5 перебувала з зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 1970 року. Відповідачка ОСОБА_4 є їх дочкою.

У 1976 році на сім*ю із 4-х осіб був виданий обмінний ордер № 184 на вселення в 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1. Спірна квартира знаходиться в будинку, який належить ЖБК № 219 і членом якого є відповідач ОСОБА_3 На протязі 1976-1986 років подружжя ОСОБА_4 сплачували членські внески, і паєнакопичення було сплачено повністю в розмірі 9833 карб.

Згідно довідки ЖБК-219, в спірній квартирі проживали ОСОБА_3, його дружина ОСОБА_5, їх донька ОСОБА_4 та онучка ОСОБА_6 ( а.с.54)

24 вересня 2006 року померла дружина відповідача і мати позивача ОСОБА_5. За своє життя вона склала заповіт на ім*я сина ОСОБА_2В

31 жовтня 2006 року позивач звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини, і 26 червня 2007 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на домоволодіння № 46 по вул. С.Тюленина в с. Синельникове, Дніпропетровської області. Відповідач ОСОБА_3 маючи обов*язкову частку, як непрацездатний вдовець, відмовився від неї.

ОСОБА_2 подаючи позов до суду вважав, що оскільки його мати під час шлюбу сплачувала паєві внески за квартиру, то вона набула право власності на ? її частини. Відповідно до листа КП «ДМБТІ» реєстрація спірної квартири не проводилася, а тому він змушений звернутися до суду з даним позовом.

ОСОБА_3 в зустрічній позовній заяві посилався на те, що документ, який надали йому в нотаріальній конторі, він підписував без окулярів, і був позбавлений можливості його прочитати. Вважає, що він помилився відносно обставин, які мають істотне значення, позивач ввів його в оману, повідомивши, що він відмовляється від своєї частки в спадщині тільки в частині квартири по вул. Фабрично-Заводській в м. Дніпропетровську.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог як ОСОБА_2, так і ОСОБА_3П, суд першої інстанції керувався положеннями ст. ст. 334, 1218, 1273 ЦК України, зазначаючи, що право власності на спірну квартиру на час відкриття спадщини, а саме: день смерті ОСОБА_5 24 вересня 2006 року, не було зареєстровано у відповідних органах, у встановленому законом порядку, а тому дане право подружжя не набули. Стосовно вимог відповідача, то останнім не було надано достовірних доказів на підтвердження своїх вимог.

З такими висновками погоджується колегія суддів.

Справа розглянута судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст. 11 та 60 ЦПК України.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі та до незгоди з їх оцінкою судом. Проте, за вимогами ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, а тому переоцінка доказів на вимогу сторони не допускається.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення , однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: