АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2- 1800/11 Головуючий в 1 інстанції
Провадження 22-ц/491/549/12 ОСОБА_1
Категорія № 27 ( І ) Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Барильської А.П.,

суддів Грищенко Н.М., Савіної Г.О.,

при секретарі Бондаренко І.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_3, на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 11 жовтня 2011року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль» до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2011 року Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_5 Аваль» (надалі- ПАТ ОСОБА_5 Аваль) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 08.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_5 Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_5 Аваль», та відповідачем ОСОБА_6 укладена Генеральна кредитна угода № 014/123/001, за умовами якої він отримав кредит у сумі 500 000 доларів США, строком дії на 180 місяців Додатковими угодами від 29.09.2009 року та від 31.03.2010 року загальний розмір ліміту кредитування збільшено до 545 000 дол. США. Оскільки позичальником належним чином умови Генеральної кредитної угоди не виконано станом на 03.02.2011 року заборгованість по кредиту складає 590688,10 доларів США.

З метою забезпечення позову 31 березня 2010 року між ПАТ ОСОБА_5 Аваль та ОСОБА_3 укладено договір поруки.

Після уточнення та збільшення позовних вимог ПАТ ОСОБА_5 Аваль просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за Генеральною кредитною угодою № 014/123/001 від 08.08.2008 року, кредитним договором № 014/123/002 від 08.08.2008 року, кредитним договором № 014/123/003 від 08.08.2008 року, договором поруки № 12 /110-30/005 від 31.03.2010 року в розмірі 4 875 752,48 грн. та стягнути судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 11 жовтня 2011року, в якому усунуто описку ухвалою суду від 03 січня 2012 року, позовні вимоги ПАТ ОСОБА_5 Аваль задоволено.

Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_3 заборгованість за Генеральною кредитною угодою в сумі 4875752,48 грн. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, який діє за довіреністю в інтересах відповідача ОСОБА_3; Л.О., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» в задоволенні позову.

Зокрема, вважає, що суд стягнув заборгованість по кредиту в повному обсягу, однак вимоги про розірвання договору Банком не ставилося, тому задоволенню підлягає лише сума в межах прострочених сум нарахованих за час прострочки платежу.

Судом не враховано, що позивачем не надано належних та допустимих доказів суми заборгованості по кредиту, наданий ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» розрахунок не відповідає документу первинної бухгалтерської документації.

Крім того, судом не враховано, що в провадженні Жовтневого суду перебуває справа за позовом Банку до ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет застави, на виконання зобов'язання за тим же самим кредитним договором.

В запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ«ОСОБА_5 Аваль» просить рішення суду, як законне та обґрунтоване на їх думку, залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.08.2008 2008 року між ВАТ «ОСОБА_8 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_8 Аваль», та відповідачем ОСОБА_6 була укладена Генеральна кредитна угода № 014/123/001, предметом якої є надання грошових коштів з загальним розміром позичкової заборгованості 500 000.00 доларів США.

Відповідно до додаткових угод № 014/123/001/1 від 29.09.2009 року та №014/123/001/2 від 31.03.2010 року до Генеральної кредитної угоди, розмір позичкової заборгованості збільшено до 545 000, 00 доларів США.

Відповідно до п.п.1.1 Генеральної кредитної угоди, ОСОБА_8 надав відповідачу ОСОБА_6 кредитні кошти по кредитному договору № 014/123/002 від 08.08.2008 року у сумі 474 200, 00 доларів США строком до 07.08.2018 року під 16.4 % річних та по кредитному договору № 014/123/003 від 08.08.2008 року в сумі 25 800,00 доларів США строком до 07.08.2018 року під 16.4% річних.

Після проведення реструктуризації на підставі додаткової угоди №014/123/002/3 від 31.03.2010 року до кредитного договору № 014/123/002 від 08.08.2008 року, в забезпечення виконання зобовязань за вказаною Генеральною кредитною угодою між Банком та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки №12/110-30/005 від 31.03.2010 року, відповідно до п.1.3 якого відповідач ОСОБА_3 взяла на себе відповідальність за виконання ОСОБА_6 всіх його зобовязань перед Банком по сплаті останнім будь-яких сум, що витікають з Генеральної кредитної угоди № 014/123/001 від 08.08.2008 року та Кредитних договорів, які укладені в рамках цієї Генеральної кредитної угоди.

На підставі додаткової угоди № 014/123/002/4 від 12.04.2010 року до Кредитного договору № 014/123/002 від 08.08.2008 року, було проведено повторну реструктуризацію, в межах якої відповідачу ОСОБА_6 було надано кредитні канікули строком з 20.04.2010 року до 19.07.2010 року, а також на період з 01.04.2010 року до 30.06.2010 року він звільнений від сплати 70% від розміру щомісячного платежу за процентами, строк сплати яких також мав би настати після закінчення кредитних канікул, а 30% від розміру щомісячного платежу за процентами ОСОБА_6 зобовязаний був сплачувати протягом дії кредитних канікул згідно Додатку 1 до додаткової угоди № 014/123/002/4 від 19.10.2009 року. Після закінчення кредитних канікул 01.07.2010 року було капіталізовано заборгованість за процентами, від сплати яких ОСОБА_6 був звільнений протягом кредитних канікул. Внаслідок чого було збільшено залишок кредитної заборгованості за кредитним договором у сумі 14510.97 доларів США.

12.04.2010 року відповідач ОСОБА_3 погодилася на умови реструктуризації, згідно додаткової угоди № 014/123/002/4 від 12.04.2010 року.

Реструктуризація кредитної заборгованості по кредитному договору №014/123/003 від 08.08.2008 року не проводилася.

Відповідач ОСОБА_6 належним чином не виконував покладені на нього зобовязання, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 07.07.2011 року в сумі 603 398,81 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту 518910,49 доларів США; заборгованість по відсоткам 75 976, 29 доларів США; заборгованість по пені 8 512,03 доларів США.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову .

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду з огляду на наступне.

Згідно вимог ч.2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику / грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, що встановлені договором /ч.1 ст. 1049 ЦК України/.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_6 не виконав умов договору, тому, станом на 07.07.2011 року має заборгованість у сумі 603 398,81 доларів США, що еквівалентно 4811 079 грн. 72 коп., з яких:

заборгованість по кредиту 518910,49 доларів США;

заборгованість по відсоткам 75 976, 29 доларів США;

заборгованість по пені 8 512,03 доларів США.

Відповідно до положень ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки. Відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У звязку з чим, висновок суду щодо наявності підстав для стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача зазначеної суми заборгованості є правильним.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд стягнув заборгованість по кредиту в повному обсягу, однак вимоги про розірвання договору банком не ставилося, тому задоволенню підлягає лише сума в межах прострочених сум нарахованих за час прострочки платежу, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У звязку з чим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення заборгованості по кредиту у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги щодо не надання позивачем належних та допустимих доказів суми заборгованості по кредиту, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки позивачем наданий розрахунок суми заборгованості, який судом першої інстанції та колегією суддів перевірений та з яким вона погоджується.

Доводи апеляційної скарги щодо знаходження в провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу справи за позовом Банку до ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет застави, на виконання зобов'язання за тим же самим кредитним договором, колегія суддів не бере до уваги, оскільки на час розгляду справи у суді не звернуто стягнення на предмет застави, у звязку з чим розмір заборгованості за кредитним договором не змінився.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, а рішення суду повинно бути залишено без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_3,відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 11 жовтня 2011рокзалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Складання повної ухвали відкладено до 24 квітня 2012 року.

Головуючий: А.П.Барильська

Судді : Н.М. Грищенко

ОСОБА_9