ун. № 2-5211/11
пр. № 2/2608/831/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2012 року

Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарях - Івановому К.Ю.,

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3,

3-ті особи: Головне управління юстиції у м.Києві,

Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області

про встановлення факту батьківства та визнання права власності на спадкове

майно в порядку спадкування за законом, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_2, 20.04.1992р. народження звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та з врахуванням уточнених в судовому засіданні позовних вимог просив встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_4, 20.02.1945р. народження, який помер 18.05.2010р. і мешкав в Київській області, Броварський район, с.Богданівка, с/т «Прилісся-6» вул.Лінія, 17, будинок 10, був його рідним батьком та визнати за ним, позивачем, право власності на спадкове майно, яке належало ОСОБА_4, в порядку спадкування за законом, а саме: на садовий будинок №10 по вул.Лінія, 17 в с/т «Прилісся-6» с.Богданівка Броварського району Київської області та на грошовий вклад на особовому рахунку №05, відкритому в Броварській філії ВАТ «Державний ОСОБА_5 України» на ім*я ОСОБА_4, посилаючись на ті обставини, що його батьки: ОСОБА_4 і ОСОБА_6 в зареєстрованому шлюбі між собою не перебували, мешкали разом до того часу, коли йому виповнилося шість років, а в подальшому вони припинили спільне проживання, приблизно в 1997р. батько йому зателефонував, запросив на дачу і їх стосунки відновились, це мало місце приблизно після закінчення ним, позивачем, дев*ятого класу, він періодично відвідував батька в с.Богданівка на вихідні дні та канікули, де той мешкав постійно, ночував у батька, ОСОБА_4 визнавав його своїм сином, матеріально не допомагав, оскільки коштів не мав та періодично вживав спиртні напої, після досягнення ним, позивачем, повноліття, обіцяв перевести його на своє прізвище. Але, 18.05.2010р. ОСОБА_4 помер. При зверненні до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки його прізвище і прізвище батька не співпадали, а запис про батька в актовому записі про його народження був зроблений зі слів матері. Просив задовольнити позов на підставі ст.1261 ЦК України, ст.ст. 234, 256-258 ЦПК України, ст.ст. 130, 135 СК України.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, на порушення його майнових і спадкових прав, а також вказав про те, що на даний час його матері вже, також, немає в живих, за життя вона визнавала батьківство ОСОБА_4 щодо нього, але разом з батьком не проживала, оскільки він зловживав спиртними напоями, погано поводив себе в сім*ї і під час життя батьків питання офіційного визнання батьківства не ставало, хоча останнім часом батько обіцяв дати йому своє прізвище.

Представник відповідачки проти позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість, безпідставність, відсутність доказів біологічного походження позивача від ОСОБА_4, який помер 18.05.2010р., просив врахувати, що за життя ОСОБА_4 і матері позивача ОСОБА_6 питання щодо батьківства ними вирішено не було протягом достатньо тривалого проміжку часу, єдиним законним спадкоємцем першої черги є відповідачка ОСОБА_3, яка є офіційною донькою ОСОБА_4 та своєчасно звернулась до нотаріальної контори для спадкування.

Треті особи явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, про день і час розгляду справи повідомлялись належним чином, Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області просить розглядати справу без представника (а.с. 24 лист).

Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представників третіх осіб на підставі матеріалів, що є в справі.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідачки, допитавши свідків за клопотання позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народився 20.04.1992р. (а.с. 9 копія паспорту) і його матір*ю є ОСОБА_6, а батьком є ОСОБА_7 (а.с. 8 копія свідоцтва про народження).

Відомості про батька позивача в актовому записі про його народження записані за вказівкою матері відповідно до частини 1 ст.55 (нині ст.135 СК України) КпШС України, що діяв на час народження позивача (а.с. 89 лист Відділу РАЦС Святошинського РУЮ у м.Києві).

18.05.2010р. помер ОСОБА_4 (а.с. 7 копія свідоцтва про смерть).

ОСОБА_4 був власником садового будинку №10 по вул.Лінія, 17 в с/т «Прилісся-6» с.Богданівка Броварського району Київської області (а.с. 36 - копія свідоцтва про право власності) та мав грошовий вклад на особовому рахунку №05, відкритому в Броварській філії ВАТ «Державний ОСОБА_5 України» на його ім*я (а.с. 37 копія договору про відкриття фізичній особі карткового рахунку).

Відповідачка ОСОБА_3 (а.с. 27 копія паспорту) є донькою ОСОБА_4 (а.с. 26 зворот копія свідоцтва про народження і свідоцтва про одруження зі зміною прізвища з «Ніколаєва» на «Новікова»).

Позивач і відповідачка в шестимісячний строк звернулись до нотаріальних органів із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с. 25 зворот, а.с. 43 зворот копії заяв).

При оформленні спадщини, позивачу було повідомлено про розбіжності в його прізвище та прізвищі спадкодавця, у зв*язку з чим йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину законом та запропоновано надати нотаріусу відповідні документи (а.с. 55, 56 копія заяви, листа).

Задовольняючи позов частково, суд виходив з наступного.

Згідно частини 1 ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір*ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

В частині 2 цієї ж норми права вказано, що заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Частина 3 ст.128 СК України визначає, що позов про визнання батьківства може бути пред*явлено матір*ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також дитиною, яка досягла повноліття.

Таким чином, діючим законодавством не обмежено строком подання до суду позову про встановлення факту батьківства.

Відповідно до частини 2 ст.53 КпШС України, яка регулювала аналогічні правовідносини на час народження позивача, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

Тобто, попереднє законодавство мало аналогічні норми.

Але, при розгляді даної справи суд вважає за необхідне керуватися матеріальними нормами СК України, оскільки КпШС України втратив чинність з 01.01.2003р.

В обґрунтування позовних вимог були допитані свідки за клопотанням позивача.

Так, свідок ОСОБА_8, яка є хрещеною матір*ю позивача, показала суду про те, що знала матір ОСОБА_9, яка проживала з ОСОБА_4, в 1992р. у них народився син ОСОБА_9, якого хрестила, ОСОБА_4 пив, вчиняв сварки і приблизно в 1997р. Віра і ОСОБА_4 припинили спільне проживання, ОСОБА_4 проживав на дачі в с.Богданівка в садовому будиночку, вона, свідок, має дачу поруч і бачила, як ОСОБА_3 приїздив до батька, відпочивав, порався по господарству, ОСОБА_10 визнавав ОСОБА_3 своїм сином і говорив їй, свідку, що в нього є старша дочка ОСОБА_9 і сина він теж назвав ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_11 показала суду про те, що ОСОБА_4 і ОСОБА_6 проживали разом на Троєщині, в 1992р. у них народився син ОСОБА_9, ОСОБА_12 визнавав його за сина, а ОСОБА_3 називав ОСОБА_10 батьком, але ОСОБА_10 багато пив, отримали квартиру на вул.Беретті в м.Києві, коли ОСОБА_3 було біля семи років, ОСОБА_6 переїхала на Борщагівку, а ОСОБА_4 придбав садовий будинок під Броварами, де жив, ОСОБА_3 приїздив до батька і коли останньому було біля 63 років, вона, свідок, чула, як він називав ОСОБА_3 сином.

В матеріалах справи є копія постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2010р. по обвинуваченню ОСОБА_13 за ст.115 ч.1 КК України, якою дану кримінальну справу направлено Броварському міжрайонному прокурору на додаткове розслідування (а.с. 59 зворот 63 копія постанови).

В зазначеній вище постанові містяться показання свідка ОСОБА_14 про те, що останні 20 років вона постійно проживала на дачному масиві СТ «Прилісся-6» в с.Богданівка Броварського району Київської області, найближчим її сусідом був ОСОБА_4, який зі співмешканкою ОСОБА_6 побудував дачний будинок, після чого зухвало вигнав останню з рідним малолітнім сином, зустрівся з ОСОБА_15С…

Мати позивача, ОСОБА_6, була допитана як свідок та показала суду про те, що з 1982р. по 1998р. перебувала у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_4, від яких 20.04.1992р. народила сина ОСОБА_9 … В 1998р. ОСОБА_4 вигнав її з дитиною зі спільно побудованого дачного будиночку в СТ «Прилісся-6», вона припинила з ним стосунки, однак останні роки співмешканець потребував спілкування з сином, неодноразово запрошував його на дачу…

Позивач, також, був допитаний як свідок в межах кримінальної справи та показав суду про те, що його батьки у зареєстрованому шлюбі не перебували, припинили спільне проживання в його шестирічному віці, з батьком ОСОБА_4 відновив родинні стосунки, коли той уперше зателефонував у 1997р. та запросив на дачу, з цього часу неодноразово його відвідував, останній раз восени 2009р…

Хоча дані показання суд не може визнати встановленими у відповідності до ст.61 ЦПК України, оскільки вони зазначені в постанові суду в кримінальній справі, а не у вироку, про що вказано в частині 4 зазначеної вище процесуальної норми, але суд вважає за необхідне прийняти ці показання до уваги і оцінити в сукупності з рештою доказів по справі.

Заперечуючи проти позову, відповідачка, крім письмових заперечень і пояснень представника в судовому засіданні, не надала суду належних і допустимих доказів в спростування позовних вимог.

Оцінюючи зібрані по справі докази в частині вимог про встановлення факту батьківства в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлені обставини, про те, що ОСОБА_4, 20.02.1945р. народження, який помер 18.05.2010р., був рідним батьком ОСОБА_16, а тому вимоги в цій частині є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, суд приходить до наступного.

У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, яки його пережив, та батьки.

Тобто, позивач і відповідачка як діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги.

Згідно частини 1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, частки позивачка і відповідачки в спадковому майні після смерті ОСОБА_4 є рівними.

Приймаючи до уваги наведене та виходячи з рівності часток сторін у спадковому майні, суд вважає за необхідне визнати за кожним зі спадкоємців ОСОБА_4 сторін по справі по ? частині спадкового майна, яке складається із: садового будинку №10 по вул.Лінія, 17 в с/т «Прилісся-6» с.Богданівка Броварського району Київської області і грошового вкладу на особовому рахунку №05, відкритому в Броварській філії ВАТ «Державний ОСОБА_5 України» на ім*я ОСОБА_4, задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково.

Керуючись ст.ст. 1261, 1267 ЦК України, ст.ст. 128, 130 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215, 223, 234, 256 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_4, 20.02.1945р. народження, який помер 18.05.2010р. і мешкав в Київській області, Броварський район, с.Богданівка, с/т «Прилісся-6» вул.Лінія, 17, будинок 10, був рідним батьком ОСОБА_2, 20.04.1992р. народження, який зареєстрований і мешкає в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, 20.04.1992р. народження, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований і мешкає в АДРЕСА_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, 20.02.1945р. народження, який помер 18.05.2010р. і мешкав в Київській області, Броварський район, с.Богданівка, с/т «Прилісся-6» вул.Лінія, 17, будинок 10, на ? частину спадкового майна, а саме: на ? частину садового будинку №10 по вул.Лінія, 17 в с/т «Прилісся-6» с.Богданівка Броварського району Київської області і на ? частину грошового вкладу на особовому рахунку №05, відкритому в Броварській філії ВАТ «Державний ОСОБА_5 України» на ім*я ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_3, 16.12.1968р. народження, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, п/б, право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, 20.02.1945р. народження, який помер 18.05.2010р. і мешкав в Київській області, Броварський район, с.Богданівка, с/т «Прилісся-6» вул.Лінія, 17, будинок 10, на ? частину спадкового майна, а саме: на ? частину садового будинку №10 по вул.Лінія, 17 в с/т «Прилісся-6» с.Богданівка Броварського району Київської області і на ? частину грошового вкладу на особовому рахунку №05, відкритому в Броварській філії ВАТ «Державний ОСОБА_5 України» на ім*я ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: