Справа №22ц-4271/2011р.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2012 року липня місяця 12 дня колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого : Бездрабко В.О.
Суддів : Кузнєцової О.А.
при секретарі : Романовій Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні приватною власністю,
в с т а н о в и л а :
Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 04 серпня 2011 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20 жовтня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено.

Рішення суду першої інстанції від 04 серпня 2011 року скасовано, ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні приватною власністю задоволено. Зобовязано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 демонтувати туалет та вигрібну яму, які розташовані за адресою : м.Херсон, вул. Дровника,42-а.

18 червня 2012 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення, зазначивши, що судом не було вирішено питання щодо відшкодування понесених ними судових витрат у загальному розмірі 4486грн.35коп.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що при подачі позовної заяви та апеляційної скарги позивачами сплачено судовий збір у розмірі 12,75грн., що підтверджується квитанціями №12225.750.1 від 21.06.2010 року та №12614.648.1 від 12.08.2011 року, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 74грн., квитанція №12225.750.3 від 21.06.2010 року та №12614.648.3 від 12.08.2011 року ( а.с.2,3, 111,112).

Крім того, в ході розгляду справи судом призначалася судова будівельно-технічна експертиза, вартість проведення якої становила 2251,20грн. та була оплачена позивачами, що підтверджується копією квитанції №11821.38.1 від 27.04.2011 року (а.с.166).

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч.3 п. 2 ст.79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема , витрати на правову допомогу.

Судом встановлено, що між позивачами та ОСОБА_6 була укладена угоду про надання правової допомоги та представництво в суді (а.с.54).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», яка була чинною на момент ухвалення рішення, граничний розмір витрат, повязаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, не повинен перевищувати суми, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати на годину її роботи.

При цьому необхідно враховувати, що правова допомога надається не тільки в судовому засіданні, а й повязана з складанням позовної заяви, наданням усних консультацій, ознайомленням з матеріалами справи, проведенням необхідних розрахунків тощо. При обчисленні розміру компенсації необхідно врахувати всі витрати, які перебувають у причинному звязку із наданням правової допомоги у конкретній справі. Ці дії повинні бути необхідними для надання правової допомоги, а розрахована сума має бути справедливою.

Матеріали справи свідчать, що час, протягом якого надавалася правова допомога, повязана з представництвом інтересів позивачів в ході проведення судових засідань у справі становить 1 год.55 хв., що в грошовому виразі з урахуванням положень вищезазначеної постанови КМУ складає 736 грн.

Крім того, згідно квитанції від 20.01.2012 року позивачем було сплачено 200грн. за складання позовної заяви та отримання консультації з виниклих між сторонами правовідносин (а.с.163).

Вимоги заявників щодо решти суми витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають, як такі що не знайшли свого документального підтвердження.

Отже, виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що заява в частині стягнення витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню, а саме розмір витрат на правову допомогу, який підлягає стягненню становить 936 грн.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що в порядку ст.88 ЦПК України, у звязку з ухваленням рішення на користь позивачів, стягненню також підлягають судові витрати у загальному розмірі 3273,95грн.

Керуючись ст.ст.88, 220, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні приватною власністю задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 в рівних частинах на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 3273,95грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: