Справа № 22-ц-897/2012 Головуючий у I інстанції Косач І. А.
Категорія цивільна Доповідач - Шарапова О. Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2012 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_9 про визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить оскаржуване рішення скасувати.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 лютого 2012 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Апелянт посилається на те, що вона є людина похилого віку, має поганий стан здоровя, текст договору не читала, а тому вважала, що укладає договір довічного утримання. Апелянт вказує на те, що назва договору для неї не мала значення, оскільки за договором довічного утримання житло також передається у власність, право власності настає з моменту державної реєстрації, як і за договором дарування. Апелянт зазначає, що показаннями свідків підтверджується її намір укласти договір довічного утримання. Апелянт посилається на те, що і на даний час вона та квартирант проживають у спірній квартирі, відповідач не ставить питання про їх виселення, що свідчить про укладання договору за умовою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали даної справи, матеріали цивільної спави 2-1574/11 та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 26 серпня 2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 був укладений договір дарування квартири АДРЕСА_1, який посвідчений державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 та зареєстрований в реєстрі за № 3-1189.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що на момент вчинення правочину вимоги законодавства були дотримані; позивачкою не надано доказів, які б свідчили, що правочин укладений під впливом помилки.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За змістом ст.ст. 717, 719 ЦК України за договором дарування одна сторона передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні безоплатно майно у власність. Договір дарування нерухомої речі укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ст. 722 ЦК України право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з укладеним договором дарування від 26 серпня 2009 року ОСОБА_9 прийняв безоплатно у власність квартиру АДРЕСА_1 ; умовами укладеного договору не передбачений обовязок ОСОБА_9 утримувати ОСОБА_5П

Пунктом 2.1. укладеного договору дарування сторони погодили, що прийняття обдарованим від дарувальника технічної документації на квартиру свідчить про те, що передача речі відбулася.

Право власності на квартиру АДРЕСА_1 в КП «Чернігівського МБТІ» зареєстроване за ОСОБА_9

Відповідно до п. 3.1, 3.11 договору дарування від 26 серпня 2009 року вимоги законодавства щодо змісту й правових наслідків правочину, що укладається сторонами, їм рояснено нотаріусом. Сторони володіють українською мовою, що дало можливість прочитати та правильно зрозуміти сутність цього договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Новозаводського районного суду від 27 жовтня 2011 року, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_9 про визнання договору дарування квартири від 26 серпня 2009 року недійсним з підстав, передбачених ст. 235 ЦК України. Вказаним судовим рішенням встановлено, що відсутні докази на підтвердження наміру ОСОБА_5 укласти з ОСОБА_9 договір довічного утримання та докази, які б свідчили про досягнення між сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору довічного утримання.

Листами, які були написані ОСОБА_5 на імя ОСОБА_9 та його дружини ( а.с. 17-30, 61-66 цив. спр. № 2- 1574/11) також підтверджується обізнаність позивачки щодо істотних умов договору дарування та правових наслідків укладання такого договору.

За таких обставин, апеляційний суд знаходить, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що на момент вчинення правочину вимоги законодавства були дотримані; позивачкою не надано доказів, які б свідчили, що правочин укладений під впливом помилки.

Доводи апелянта про те, що на даний час вона та квартирант проживають у спірній квартирі, відповідач не ставить питання про їх виселення, що свідчить про укладання договору за умовою, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі доводи є довільним тлумаченням правових норм.

Доводи апелянта про те, що вона текст договору не читала, а тому вважала, що укладає договір довічного утримання, а назва договору для неї не мала значення, апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки такі доводи спростовуються змістом укладеного правочину та не узгоджуються з іншими письмовими доказами по справі.

Інші доводи апелянта не грунтуються на законі та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: