АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/4250/12 Справа № 2-2784/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Можелянської З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Качур Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 березня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз про відновлення становища, яке існувало до його порушення,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2011 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз про відновлення становища, яке існувало до його порушення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що 17.10.2007 року вона уклала з відповідачем договір № 71833 від 17.10.2007 року «про надання послуг з газопостачання».

Після того, як 28.11.2003 року, її будинок постраждав від наїзду вантажівки з причепом, що розвалила будинок і пошкодила газопровід, відповідач встановив і прийняв в експлуатацію свій побутовий газовий лічильник «Сигнал С-4»заводський номер 6184. Даний лічильник відповідач передав їй на збереження.

У липні 2011 року знімаючи показники лічильника газу звернула увагу на те, що лічильник не змінив показники з червня місяця 2011 року, тому сповістила про це постачальника газу і вважала, що ніяких штрафних санкцій за це не передбачено.

У вересні 2009 року вона позивачка отримала письмову відповідь відповідача за № 8/6-2337 від 08.09.2011 p. про відмову у відновлені становища яке існувало до його порушення и вимога про сплату збитків у сумі 1396 грн.18 коп.

Вважаючи, що відповідач порушив її права, ОСОБА_2 просила суд відновити її права споживача і становище, яке було до йо порушення, скасувавши вимоги відповідача про сплату 1396,18 грн. штрафу, визнавши ці вимоги неправомірними; зобов'язати відповідача встановити її лічильник побутового газу, який вона придбала у власність і прийняти його до експлуатації, згідно вимог надання послуг по відновленню газопостачання її домоволодіння; стягнути з відповідача матеріальні збитки, що становлять: вартість лічильника 340 грн., зварювальні роботи - 221,20 грн., часткове погашення заборгованості за актом претензії - 500 грн., експертиза лічильника - 224,37 грн.

Також ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача на свою користь 1700 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 березня 2012 року у задоволенні позовних вимог відмовлено /а.с.46-47/.

З таким рішенням ОСОБА_2 не погодилася і звернулася з апеляційною скаргою, в який ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції, та постанову нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального законодавства / а.с. 48-49/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційній скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду - скасувати у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення вартості лічильника та вартості зварювальних робіт., у звязку з чим постановити нове рішення на підставі ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз про відновлення становища, яке існувало до його порушення, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача були правомірними і ними не завдано позивачеві матеріальної чи моральної шкоди.

Проте з висновками суду у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення вартості лічильника та вартості зварювальних робіт погодитися не можна.

Судом встановлено, що, після того, як 28.11.2003 року, будинок ОСОБА_2 постраждав від наїзду вантажівки з причепом, відповідач у 2003 році встановив і прийняв в експлуатацію свій побутовий газовий лічильник «Сигнал С-4»заводський номер 6184 Даний лічильник відповідач передав позивачці на збереження.

У липні 2011 року знімаючи показники лічильника газу ОСОБА_2 звернула увагу на те, що лічильник не змінив показники з попереднього місяця, тому сповістила про це постачальника газу /а.с. 27/.

Проти даних обставин представник відповідача не заперечував ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційній інстанції.

10.08.2011 р. ПГЛ Сигнал G-4 встановлений за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Болотнікова, б. 22/7 було знято на державну повірку. Також складено акт-претензію про те, що нечітке тавро пломби заводу виготовлювача, відліковий механізм не закріплений фіксуючим болтом та відправлено лічильник газу в лабораторію УЕГГ /а.с.16/.

11.08.2011 р. в ході експертизи було виявлено вільний доступ до відлікового механізму, скло відлікового механізму не прикручене до корпусу ПГЛ, відсутність повірочного тавра /а.с.18/.

Згідно п. 27 Правил надання населенню послуг з газопостачання у разі, коли підтверджено факт пошкодження лічильника газу з вини споживача, він відшкодує вартість перевірки, ремонту, або встановлення нового лічильника.

Факт пошкодження (втручання в роботу) лічильника газу, що призвело до заниження його показань засвідчується спеціалізованою організацією (підприємством), яка має право проводити експертизу.

Представник відповідача на заперечував проти того, що вказаною експертизою від 11.08.2011 року не встановлені причини зупинки лічильнику газу і втручання ОСОБА_2 у роботу лічильника газу Також не встановлено заниження його показань.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 щомісячно проводила оплату за газ і споживання позивачкою газу за період з 2009 року по 2011 рік фактично не відрізняється /а.с. 11/. Про несправності в роботі лічильника позивачка негайно повідомила відповідача /а.с. 27/.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: п.п. 22-27 Правил надання населенню послуг з газопостачання,колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення вартості лічильника та вартості зварювальних робіт і вважає, можливим рішення у вказаної частині скасувати та постановити нове рішення про стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз на користь ОСОБА_2 вартості лічильника у сумі 340 грн., вартості зварювальних робіт у сумі 221 грн.20 коп. та судові витрати у сумі 120 грн., задовольнивши частково апеляційну скаргу.

Що стосується рішення у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача встановити її лічильник побутового газу, який вона придбала у власність та прийняти його до експлуатації, то колегія суддів вважає, що суд правомірно прийшов до такого висновку, оскільки у суді позивачка пояснила, що лічильник відповідачем прийнятий до експлуатації.

Правильним є рішення суду і в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Таким чином, споживач має право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди тільки при умовах її завдання продукцією або послугою небезпечною для життя та здоровя людей.

Також правомірно суд відмовив задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про скасування вимог відповідача про сплату 1396,18 грн. штрафу і про визнання даних вимог неправомірними, оскільки з позовом про стягнення вказаної суми ПАТ Дніпропетровськгаз до ОСОБА_2 не звертався.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що суд не стягнув витрати на проведення експертизи безпідставні, оскільки в суді апеляційній інстанції представник відповідача пояснив, що експертиза проводилась безкоштовно а позивачка підтвердила, що у квитанціях сама дописувала вказані витрати, а фактично сплачувала штраф.

Наведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 стосовно незаконності рішення суду у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача встановити її лічильник побутового газу, про відшкодування моральної шкоди та про скасування вимог відповідача про сплату штрафу, не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, у вказаної частині, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 березня 2012 року скасувати у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення вартості лічильника та вартості зварювальних робіт.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз про стягнення вартості лічильника та вартості зварювальних робіт - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз на користь ОСОБА_2 вартість лічильника у сумі 340 грн., вартість зварювальних робіт у сумі 221 грн.20 коп. та судові витрати у сумі 120 грн.

В інший частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: