Справа № 0603/6797/12 Провадження № 2/0603/2404/12
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
03.12.2012 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В., за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовомОСОБА_1
ОСОБА_1 звернулась до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 02.10.2004 р. Виконавчим комітетом Озадівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, актовий запис № 5, сина ОСОБА_3, який народився 03.09.2005 р., залишити їй на вихованні.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що між нею та ОСОБА_2 02.10.2004 р. Виконавчим комітетом Озадівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 5. Вона є матір'ю дітей сина ОСОБА_3, який народився 03.09.2005 р., сина ОСОБА_4, який народився 01.06.2009 р. та дочки ОСОБА_5, яка народилась 22.05.2011 р., при цьому ОСОБА_2 є батьком лише ОСОБА_3, а батьком двох інших дітей є ОСОБА_6. З ОСОБА_2 вона не проживає шість років, шлюб з ним існує формально, у даний час у неї нова сім'я.
ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, проте від неї надійшла заява, у якій вона просить розглядати справу за її відсутності.
ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, проте від нього надійшла заява, у якій він зазначає, що позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення та просить розглядати справу за його відсутності.
Суд, виходячи зі змісту статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, вважає, що справа підлягає розгляду за відсутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 02.10.2004 р. Виконавчим комітетом Озадівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 5 (а. с. 4).
ОСОБА_1 є матір'ю дітей сина ОСОБА_3, який народився 03.09.2005 р., сина ОСОБА_4, який народився 01.06.2009 р. та дочки ОСОБА_5, яка народилась 22.05.2011 р. (а. с. 5 7).
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Разом з тим, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України).
Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 є батьком лише ОСОБА_3, а батьком двох інших дітей є ОСОБА_6. З ОСОБА_2 вона не проживає шість років, шлюб з ним існує формально, у даний час у неї нова сім'я.
Наведені у попередньому абзаці обставини вказують на те, що подальше спільне життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і збереження їхнього шлюбу суперечило б інтересам ОСОБА_1 та інтересам їхньої дитини, а також дітей ОСОБА_1, що мають істотне значення. Такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді ОСОБА_1.
Згідно з частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з ОСОБА_2.
Як зазначалось вище, ОСОБА_2 визнає позов.
Частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Виходячи з викладеного, суд задовольняє позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з ОСОБА_2.
Частинами першою третьою статті 157 Сімейного кодексу України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
З вказаної норми Сімейного кодексу України випливає, що батьки дитини зобов'язані брати участь у її вихованні, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, брати участь у її вихованні, окрім випадків, коли це перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
У позовній заяві ОСОБА_1 не навела посилань на будь-яки обставини, які б вказували на те, що виховання ОСОБА_2 сина ОСОБА_3 перешкоджає нормальному розвиткові дитини, а відтак позовна вимога про залишення сина ОСОБА_3 їй на вихованні суперечить наведеним вище положенням статті 157 Сімейного кодексу України, у зв'язку з чим задоволенню не підлягає.
З викладених підстав заява ОСОБА_2 про визнання позову ОСОБА_1 про залишення їй на вихованні їхнього сина ОСОБА_3 не приймається судом, виходячи з положень частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, зміст якої наводився вище, як така, що суперечить законодавству України.
Керуючись статтями 3, 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 60, 64, 79, 88, 174, 208, 209, 212 215 Цивільного процесуального кодексу України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 02.10.2004 р. Виконавчим комітетом Озадівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, актовий запис № 5., розірвати.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
дане рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано;
у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;
апеляційна скарга на дане рішення може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення;
особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя В.В. Корбут
Повне рішення складено 05.12.2012 р.