АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №2-2253/11/0408 Провадження №22ц/491/1688/12 Категорія - 24 (І)
Головуючий в 1-й інстанції судця Свистунова О.В. Суддя - доповідач Зубакова В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2012 року колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 квітня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово- експлуатаційна організація №8» про визнання права не оплачувати рахунки та стягнення моральної шкоди.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2,

прецставник віцповіцача Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №8» - ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №8» (далі - КП «ЖЕО №8») про визнання права не оплачувати рахунки за житлово-комунальні послуги та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він проживає у квартирі № 34 буцинку № 30 по вул. Косіора у м. Кривому Розі. З 01.02.2009р. будинок було передано на обслуговування КП «ЖЕО №8».

Зважаючи на те, що договір між ним та відповідачем на постачання житлово- комунальних послуг не укладався, та фактично такі послуги не надаються, вважає, що у нього віцсутній обовязок по оплаті житлово-комунальних послуг, а тому просив сул визнати за ним право не оплачувати КП «ЖЕО №8» кошти за житлово-комунальні послуги за періоц з 01.02.2009р. по 01.09.2011р., стягнути з віцповідача 1 000 грн. моральної шкоди та витрати по справі.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 квітня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповіцність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Зокрема, судом не було взято до уваги відсутність між сторонами договірних зобовязань, що є єдиною підставою для оплати комунальних послуг.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, будинок № ЗОАДРЕСА_1. В період часу з 01.02.2009 року по 01.09.2011 року, так і до теперішнього часу він не здійснює оплату послуг, що надаються відповідачем -КП ЖЕО №8, оскільки вважає, що вони ним не надаються, у звязку з чим, за вказаний період, а саме з 01.02.2009 року по 01.09.2011 року, утворилась заборгованість в розмірі 2069,77 грн. (а.с. 6).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач від отримання житлово-комунальних послуг за період з 01.02.2009 року по 01.09.2011 року не відмовлявся, та між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання житлово-комунальних послуг, що виходять із фактичних договірних правовідносин.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, позивач зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 та є споживачами житлово-комунальних послуг, які надаються позивачем КП «ЖЕО №8».

КП «ЖЕО №8» є субєктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг споживачам, та з 01.02.2009 року утримує будинок та прибудинкову територію за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Косіора, № 30..

В обґрунтування позовних вимог про визнання за ним права не оплачувати рахунки КП «ЖЕО №8» за житлово-комунальні послуги та відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_1 послався на те, що ним не укладався договір на отримання житлово-комунальних послуг саме від КП «ЖЕО №8», і з 01.02.2009р. відповідач не здійснює надання таких послуг, чим порушує його права на своєчасне отримання житлово-комунальних послуг відповідної якості.

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 526 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За таких обставин суд вважає, що спірні правовідносини керуються нормами Цивільного Кодексу України.

Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно п.п.З п.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Незважаючи на відсутність письмового договору між сторонами про надання житлово-комунальних послуг, із фактичних стосунків, що склалися між сторонами, вбачається, що такі договірні відносини між ними існували та існують, оскільки позивач користується наданими послугами, що не суперечить положенням Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 Закону України Про житлово-комунальні послуги учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно п. 5 ч. З ст. 20 зазначеного Закону споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

При цьому, обовязок забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово- комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору покладається на виконавця (п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобовязаний розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості.

Таким чином, у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги.

Право споживача на скасування або анулювання заборгованості за умови надання послуг не в повному обсязі чинним законодавством не передбачено.

Отже, вимога про скасування заборгованості за житлово-комунальні послуги не відповідає і можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, встановлених ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України.

Пунктом 33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст. 18 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» встановлено, що у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач має повідомити про це виконавця.

Доказів повідомлення КП «ЖЕО №8» про неналежне надання або ненадання послуг виконавцем відповідно до цих вимог ОСОБА_1 не подано.

За таких обставин, коли позивач не повідомляв виконавця - КП «ЖЕО №8» про ненадання послуг, не підлягає задоволенню вимога ОСОБА_1 про визнання за ним права не оплачувати рахунки за ці послуги.

Оскільки належних доказів на підтвердження заявленого позову не подано, то

суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заявлених вимог.

Доводи ОСОБА_1 не спростовують наведеного та викладених у рішенні суду першої інстанції висновків, у звязку з чим підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, є законним і обґрунтованим, ухвалене на повно з'ясованих обставинах справи. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, а тому рішення не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 квітня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: