Номер провадження № 22-ц/1590/6817/12
Головуючий у першій інстанції Грубіян
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2012 м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сватаненка В.І.

суддів Черевка П.М.

ОСОБА_1

за участю секретаря Лисенка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ізмаїльского районного суду Одеської області від 25 січня 2012 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору СГ і РФО Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області Про визнання втративши право на житло та зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИЛА:

08.11.2011 року позивач звернулась з позовом до відповідача про визнання такою, що втратила право користування житловою площею у домоволодінні АДРЕСА_1 та зобовязати відділ міграції і реєстрації фізичних осіб при Ізмаїльському МВ УМВС України в Одеській області зняти з реєстрації відповідача по даній адресі.

Ухвалою міськрайонного суду від 11.11.2011 року було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у попереднє засідання на 25.01.2012 року.

У попереднє судове засідання зявився представник позивача, який підтримав позов, відповідач не зявилась. Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи та у той же день справа розглянута по суті, позов був задоволений. Визнано ОСОБА_2 втратившою право на житло у домоволодінні по вказаній адресі. Відносно вимоги про зобовязання відділу ВГІРФО міськвідділу міліції зняти відповідача з реєстрації рішення не прийнято.

24.02.2012 року ОСОБА_2 звернулась із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою міськрайонного суду від 12.04.2012 року заяву залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач просить заочне рішення скасувати з мотивів неповноти встановлених судом обставин справи та неправильності встановлення обставин справи, які мають значення для вирішення справи; неправильного і неповного дослідження доказів та їх оцінки, що привело до неправильності висновків суду обставинам справи, неправильного визначення правовідносин сторін, а також суд невірно застосував норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови від 18.12.2009 року № 14 Про судове рішення у цивільній справі, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вони обґрунтовані.

Так, суд першої інстанції в обґрунтування своїх висновків щодо задоволення позову, вказав на те, що ОСОБА_4 є власником 2/15 частин домоволодіння № 33/2 по вул. Кірова у м. Ізмаїлі Одеської області, де зареєстрована її племінниця відповідач ОСОБА_2, яка з 1987 року у будинку не проживає.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України, передбачено, що суду необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Усупереч вимогам ст. ст. 212, 213 ЦПК України суд визнав встановленими ті обставини, які не підтверджені належними доказами.

В матеріалах цивільної справи відсутні будь-які докази в обґрунтування вимог та доводів позивача, та відповідно суд першої інстанції ухвалюючи рішення не послався не на один, який став підставою для відповідних висновків суду про задоволення позову.

Більш того, суд першої інстанції ухвалив заочне рішення суду під час проведення попереднього судового засідання, що грубо суперечить вимогам ЦПК України.

Ухвалюючи заочне рішення суд першої інстанції позбавив відповідача можливості скористатись її процесуальними правами та обовязками, зокрема заперечувати проти заявлених вимог, надавати докази тощо.

Так, з тексту апеляційної скарги вбачається, що апелянт ОСОБА_2 стверджує, що вона разом з позивачем є співвласниками квартири, ОСОБА_2 оскаржує в судовому порядку розпорядження щодо приватизації квартири АДРЕСА_2.

Дані обставини судом першої інстанції не були зясовані, їм не дана оцінка, тому суд розглянув справу не всебічно та не обєктивно.

Судом першої інстанції не було зясовано чи проживає відповідач у вказаній квартирі, в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач взагалі зареєстрована за адресою зазначеної квартири, а також відсутні докази того, що відповідач не проживає у даній квартирі, втратила інтерес до вказаного житла, а якщо у квартирі не проживає, то обставини її не проживання у квартирі.

При таких обставинах, ухвалене рішення не може вважатися обґрунтованим, так як воно постановлено без повних і всебічно з'ясованих обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх доводів, без підтвердження їх належними доказами.

Розглядаючи справу, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права при вирішенні справи, у зв'язку з чим, є підстави для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову у позові у зв'язку з недоказаністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п.1, 4, 313, 314, 316, 317, 318, ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Ізмаїльського районного суду Одеської області від 25 січня 2012 року задовольнити.

Заочне рішення Ізмаїльського районного суду Одеської області від 25 січня 2012 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.І. Сватаненко

ОСОБА_1

ОСОБА_5