АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2898/12 Справа № 2-39/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Осіян О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2012 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Максюти Ж.І., Костюченко Н.Є.,

при секретарі - Надтоці А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення від спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1. Свій позов обґрунтував тим, що його батько ОСОБА_6 помер 29 березня 2005 р. у інтернаті для інвалідів. Про смерть достовірно знала відповідачка ОСОБА_3, сестра померлого, яка отримала свідоцтво про смерть ОСОБА_6 Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається із спірної квартири. Позивач, як єдиний спадкоємець першої черги після смерті батька, звернувся у встановлений законом строк, до нотаріальної контори, але свідоцтва про право на спадщину після смерті батька не отримав, оскільки відповідачка ОСОБА_3 вже після смерті спадкодавця, на підставі доручення, яке він надав за час життя, продала квартиру ОСОБА_4, приховавши той факт, що особа, яка надала доручення вже померла.

ОСОБА_3 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на спадщину, мотивуючи тим, що померлий ОСОБА_2 є її брат. За життя брат тяжко хворів, з 1991 р. був інвалідом першої групи, потребував особливого догляду. Брат перебував на її утриманні, вона купувала йому одяг, харчі, ліки, сплачувала комунальні платежі. За життя брат неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні. Відповідач не відвідував батька, не цікавився його здоров»ям та не піклувався ним. Відповідач також відмовився надати будь-яку допомогу на поховання батька, а тому просила усунути ОСОБА_2 від права на спадщину.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності - задоволені частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 31 травня 2005 року квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського нотаріального округу ОСОБА_5

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 56062 гривень.

В задоволенні позову про визнання права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 - відмовлено.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадщину.

Стягнути зі ОСОБА_3, ОСОБА_4, з кожного, на користь ОСОБА_2 витрати на судовий збір 91,2 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 15 гривень.

Стягнуто зі ОСОБА_3, ОСОБА_4, з кожного, на користь держави судовий збір 189 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 45 гривень.

В задоволенні вимог ОСОБА_2 стосовно стягнення понесених витрат по оплаті юридичних послуг - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та задоволення позову у повному обсязі посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції не відповідає встановленим обставинам у справі та нормам матеріального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції частково скасувати із наступних підстав.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що померлий 29 березня 2005 року ОСОБА_6, був рідним батьком ОСОБА_2 та братом ОСОБА_3

ОСОБА_6 за життя хворів, у звязку із чим його сестра помістила його в інтернат інвалідів, де він і помер.

ОСОБА_6 на праві власності належала квартира АДРЕСА_2.

ОСОБА_2 після смерті батька звернувся із заявою до нотаріальної контори 01 серпня 2005 року, де довідався про те, що належна батькові квартира була відчужена. ОСОБА_3, скориставшись нотаріально посвідченим дорученням, виданим братом 11 листопада 2003 року, уклала 31 травня 2005 року договір купівлі-продажу спірної квартири із ОСОБА_4

Тому посилаючись на вимоги ст.248 ЦК України суд обґрунтовано зазначив, що довіреність втратила дію з дня смерті поручителя 29 березня 2005 року. Застосовуючи вимоги ст.ст.203,215 ЦПК України суд визнав цю угоду недійсною.

Визнаючи ОСОБА_4 добросовісним набувачем, суд вважав за необхідне стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 вартість квартири 56062 гривні.

Суд врахував, що в період хвороби ОСОБА_6, його син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 був неповнолітнім, В період із 29 жовтня 2003 року по день смерті ОСОБА_6 знаходився у Дніпропетровському будинку-інтернаті для громадян похилого віку та інвалідів. ОСОБА_2 навідувався до батька, купував йому за його гроші харчі, ліки. Провідував також батька тоді, коли той знаходився у інтернаті. Крім того, померлий ОСОБА_6 тяжко хворів, але не перебував без догляду, оскільки знаходився у інтернаті.

Врахувавши вимоги ст..1224 ЦК України, відсутність доказів того, що ОСОБА_2 ухилявся від надання допомоги батькові, який тяжко хворів, знаходився у безпорадному стані, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадщину.

Суд вважав, що у задоволенні вимог ОСОБА_2 про стягнення на його користь витрат, пов'язаних з наданням йому юридичної допомоги та участі у справі його представника-адвоката, необхідно відмовити, оскільки суду не надані докази таких витрат, квитанції по оплаті таких послуг.

Але із висновками суду в частині стягнення вартості квартири із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 погодитись не можна, оскільки вони суперечать вимогам законодавства.

ОСОБА_2 позовні вимоги щодо стягнення вартості квартири не заявлялись, а тому відповідно до вимог ст.11 ЦПК України відсутні і підстави для стягнення грошових коштів. Крім того, судом угода визнана недійсною, а тому позивач не позбавлений права звернутися до нотаріуса для отримання свідоцтва про спадщину. В звязку із чим рішення суду першої інстанції в цій частині необхідно скасувати.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд неправильно застосував норми матеріального права, а його висновки не відповідають обставинам у справі.

Визнаючи угоду недійсною суд врахував вимоги законодавства щодо невідповідності правочину статтям 203,215,248 ЦК України.

Відсутні підстави для визнання за ОСОБА_2 права власності на квартиру, оскільки він звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про спадщину. Також судом усунена перешкода в отриманні такого свідоцтва, оскільки угода купівлі-продажу визнана недійсною.

Розмір стягнутих судових витрат не суперечить вимогам ст.88 ЦПК України. Інші понесені позивачем судові витрати, не підтверджені належними та допустимими доказами, відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України.

Таким чином, наявні підстави для часткового скасування рішення суду першої інстанції, передбачені ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307,309, 316 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2011 року скасувати в частині стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 56062 гривні.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили із моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: