Справа №2-286 Головуючий у суді у 1 інстанції - Кондратенко
Номер провадження 22-ц/1890/416/12 Суддя-доповідач - Дубровна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2012 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Криворотенка В. І., Сибільової Л. О.,

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 20 грудня 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1,

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом переносу господарської будівлі

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_2, виконкому Сумської міської ради, Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім.М.В.Фрунзе»,

про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним; надання в користування іншої земельної ділянки в порядку компенсації за відведення під забудову земельної ділянки для встановлення газового обладнання; визнання недійсним рішення Сумської міської ради про приватизацію земельної ділянки; визнання технічного паспорту на домоволодіння недійсним; зобовязання органа місцевого самоврядування приватизувати земельну ділянку без згоди сусіднього землекористувача та скасування державної реєстрації домоволодіння,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 20 грудня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Усунуто перешкоди у користуванні ОСОБА_2 земельною ділянкою по вул. 2-га Північна, 39 м. Суми .

Зобовязано ОСОБА_1 перенести належний йому деревяний сарай літ. « Г» , що розташований на земельній ділянці по вул. 2-га Північна, 39 м. Суми , на земельну ділянку по вул. 2-га Північна, 41 м. Суми та яка знаходиться у користуванні останнього, з перенесенням паркану з земельної ділянки на межу до існуючих розмірів.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу будинку по вул. 2-га Північна, 39 м. Суми недійсним; надання в користування іншої земельної ділянки в порядку компенсації за відвід під забудову земельної ділянки для встановлення газового обладнання-ГРП-12; визнання недійсним рішення Сумської міської ради від 16 грудня 1993 року № 723 про приватизацію земельної ділянки по вул. 2-га Північна, 39 м. Суми ; визнання технічного паспорту на домоволодіння по вул. 2-га Північна, 39 м. Суми недійсним ; зобовязання органу місцевого самоврядування приватизувати земельну ділянку по вул. 2-га Північна, 41 м.Суми без згоди сусіднього землекористувача - ОСОБА_2; скасування державної реєстрації домоволодіння по вул. 2-га Північна, 39 м.Суми відмовлено за без підставністю вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на незаконність, порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, по суті його позовних вимог, відмовивши ОСОБА_2 у задоволенні її позовних вимог, а при неможливості ухвалення нового рішення, скасувати рішення суду першої інстанції на підставі ч.4 ст.388 ЦПК України та передати справу на новий розгляд.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що місцевим судом втретє ухвалено по суті однакове рішення, які двічі скасовувалось Верховним Судом України та апеляційним судом, чим суд перевищив свої повноваження, бо не застосував висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, обов'язкові для суду першої інстанції при новому розгляді справи.

Ухвалене судом рішення суперечить ст.30 ЗК УРСР 1990 року бо при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить і право власності, або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.

Суд, ухваливши рішення про перенесення сараю ОСОБА_1, необґрунтовано порушив норму матеріального права, та норми ст. 41 Конституції України, про те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним та згідно ч.2 ст.309 ЦПК України не застосував закон, який підлягав застосуванню, а це є підставою для скасування рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Недійсність державного акту на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку №39 по вул.Друга Північна на підставі відсутності проекту її відведення є законною підставою визнання недійсності рішення Сумської міської ради народних депутатів № 723 від 16 грудня 1993 року "Про приватизацію земельної ділянки № 39 по вул. Друга Північна у власність ОСОБА_4, бо згідно ст.17. ЗК УРСР 1990 року передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться ОСОБА_5 народних депутатів, на території яких ОСОБА_5 народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) ОСОБА_5 народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подасться до районної (міської) ОСОБА_5 народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Всупереч вимогам ст. 22 ЗК України Сумським БТІ при складанні технічного паспорту домоволодіння для видачі ОСОБА_2 не було виконано технічної інвентаризації домоволодіння, та не був здійснений обмір меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Для цього було використано дані БТІ за1951 року, які не враховували зміни з відводами землі 1977 та 1979 років, що й стало причиною спору і цим пояснюються помилки, в обчисленні площі ділянки № 39. В 1992 році БТІ підрахована площа ділянки склала 840 кв. м., тоді як в 1951 році вона була тільки 800 кв.м. при тих же розмірах ділянки, а обрахунок цієї ж площі складає тільки 743 кв.м. На ці помилки звернув увагу Верховний Суд України(а.с.17), а тому питання меж ділянки № 39, приводить до висновку про наслідок незаконність правочину куплі-продажу домоволодіння № 39, що є підставою невиконання технічної інвентаризації БТІ.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, який апеляційну скаргу підтримує з мотивів у ній викладених, пояснення ОСОБА_2, її представника ОСОБА_6, які проти скарги заперечують, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірний сарай літ. «Г», що належить відповідачеві, розташований на земельній ділянці по вул.Друга Північна, 39 м.Суми, якою користується позивачка у справі, чим їй створюються перешкоди, а тому, вважав, що є підстави для зобовязання суміжного землекористувача - ОСОБА_1 перенести сарай літ. «Г» на його земельну ділянку по вул. Друга Північна, 41 у м.Суми. Суд вбачав підстави для зобовязання ОСОБА_1 перенести паркан з земельної ділянки по вул.Друга Північна, 39 м. Суми на межу до існуючих розмірів.

Відмовляючи в задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що ОСОБА_1, будучи суміжним землекористувачем земельної ділянки по вул. Друга Північна, 41 у м.Суми, не є стороною договору купівлі - продажу окремо розташованого домоволодіння по вул. Друга Північна, 39 м. Суми, яке належить на праві власності ОСОБА_2 Також він не є співвласником зазначеного будинку на підставі будь-яких угод, передбачених цивільним законодавством України. Тому його права укладенням оспорюваного ним договору не порушені.

Також суд вважав безпідставними вимоги ОСОБА_1 щодо зобовязання Сумської міської ради приватизувати земельну ділянку по вул.Друга Північна, 41 м.Суми у його власність згідно плану ділянки і виконаного землевпорядною організацією, без погодження меж з суміжним землекористувачем - ОСОБА_2

Стосовно заявленої ОСОБА_1 вимоги щодо надання йому Сумською міською радою в користування іншої земельної ділянки в порядку компенсації за відвід земельної ділянки для встановлення і забудови ГРП-12, що становить 60 м. кв. по схилу з боку вул. Друга Північна, 41 м.Суми, суд вважає, що так як питання про виділ земельних ділянок в м.Суми у користування громадянам відноситься тільки до компетенції Сумської міської ради, куди з відповідною заявою позивач ОСОБА_1 не звертався , бо відповідних доказів такого звернення суду останній не надав, не підлягає задоволенню вимога щодо зобовязання надати йому таку земельну ділянку у зазначених вище розмірах , так як останнім не було наведено доказів порушення органом місцевого самоврядування прав заявника з питань землекористування.

Висновки суду є такими, що відповідають зібраним у справі доказам та ґрунтуються на законі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу від 17 січня 1992 року і укладеного між нею та ОСОБА_7 як представником Сумського МНВО ім. Фрунзе та посвідченого Другою Сумською державною конторою, є власником домоволодіння по вул. Друга Північна , 39 м. Суми (а.с. 87- 88).

Суміжними землекористувачами по вул.Друга Північна, 41 у м. Суми є ОСОБА_1 і ОСОБА_3, яка померла 03 березня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, наявним у матеріалах справи ( а.с. 72 ).

Як вбачається з технічного паспорту на домоволодіння по вул.Друга Північна, 39 м.Суми, на земельній ділянці, що знаходиться у користуванні ОСОБА_2, розташований дощатий сарай літ. «Г», який належить власнику будинку по вул. Друга Північна, 41 м.Суми(а.с. 5 ).

У судовому засіданні ОСОБА_1 не оспорюється та обставина, що в свій час на території земельної ділянки, яка була виділена під будинок № 39, де зараз мешкає ОСОБА_2, був зведений спірний сарай «Г», який є частиною будинковолодіння № 41, а в послідуючому у складі іншого нерухомого майна був йому подарований, а тому, вважає, що автоматично до нього перейшло і право користування земельною ділянкою, зайнятою сараєм, з чим погодитись не можливо.

Згідно рішення виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів № 723 від 16 грудня 1993 року ОСОБА_2 передана у приватну власність земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,08 га.

Ця земельна ділянка весь час зберігає свою форму і розміри протягом багатьох років. Її розміри відповідають тим, що зафіксовані в матеріалах БТІ.

Будь-якого рішення про вилучення земельної ділянки у ОСОБА_2, власник-Сумська міська рада - не приймала.

Згідно наданих суду документів - акту обстеження від 17 вересня 2008 року земельної ділянки за № 39 по вул. Друга Північна м. Суми спеціалістами відділу контролю за використанням земельних ресурсів Сумської міської ради, листа Управління земельних ресурсів від 17 березня 2008 року № 327/0102 про обстеження земельних ділянок за № 39 і за № 41 по вул. Друга Північна м.Суми вбачається, що розміри земельної ділянки по вул. Друга Північна, 39 м.Суми та яка знаходиться у користуванні ОСОБА_2, не змінювались у порівнянні з замірами і зазначених в матеріалах Сумського БТІ за 1951 рік, 1991 рік, 2004 рік. А ця обставина свідчить, що вилучення земельної ділянки за зазначеною адресою для розміщення на ній дощатого сараю літ. «Г» власника домоволодіння по вул.Друга Північна, 41м.Суми - не проводилось (а.с. 21, 27). Актом зафіксовано, що на земельній ділянці № 39 по вул. 2-га Північна розміщений дощатий сарай під літерою «Г», який згідно з договором дарування ѕ частин житлового будинку №41 по вул.2-га Північна належить гр.ОСОБА_1

За викладених обставин суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про перенесення сараю «Г» на земельну ділянку ОСОБА_1 Останнім не ставилось питання щодо встановлення сервітуту.

Вірним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі - продажу нерухомого майна від 17 січня 1992 року - домоволодіння по вул. Друга Північна, 39 м. Суми, укладеного між СМНВО ім. Фрунзе і ОСОБА_2, про зобовязання Сумської міської ради надати в користування іншу земельну ділянку в порядку компенсації за відвід земельної ділянки для встановлення і забудови ГРП-12 , що становить 60 м. кв. по схилу з боку вул. Друга Північна, 41м. Суми, визнання недійсним рішення Сумської міської ради від 12 грудня 1993 року за № 723 про приватизацію земельної ділянки по вул. Друга Північна, 39 і передачу її у власність ОСОБА_2, про визнання технічного паспорту на домоволодіння по вул. Друга Північна, 39 м. Суми недійсним, про зобовязання Сумської міської ради приватизувати земельну ділянку по вул. Друга Північна,41 м.Суми у власність ОСОБА_1 згідно плану ділянки і виконаного землевпорядною організацією, без погодження меж з суміжним землекористувачем - ОСОБА_2, про скасування державної реєстрації домоволодіння по вул.Друга Північна, 39 м. Суми, що знаходиться у власності ОСОБА_2 ОСОБА_1 всупереч вимог ст. 60 ЦПК України не доведена обгрунтовність його позовнх вимог.

В апеляційній скарзі не наведені обставини та докази, які б ставили під сумнів законність рішення місцевого суду.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про невірність застосування судом норм матеріального чи порушення процесуального права, яке призвело або могло призвести до невірного вирішення справи.

Таким чином, на думку колегії суддів, рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим, таким, що узгоджується з доказами, наявними у справі, відповідає нормам матеріального права, і тому підстав для його скасування не вбачається.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

ОСОБА_5 до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 20 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий -

Судді -