Провадження по справі 4-с/2506/93/2012
У Х В А Л А

03.12.2012 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Коверзнева В.О.,

при секретарі Дорошенко О.В.,

з участю: заявника, її представника адвоката ОСОБА_1, субєкта оскарження, представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_4,

заінтересована особа ОСОБА_5,

в с т а н о в и в:

22.11.2012 року ОСОБА_3 (далі по тексту заявник) звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_4 (далі по тексту субєкт оскарження) щодо складання 29.10.2012 року акту опису й арешту майна на виконання ухвали Деснянського районного суду міста Чернігова від 26.10.2012 року про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_5 до неї про поділ майна подружжя.

В обґрунтування скарги зазначила, що фактично опис майна було здійснено за її відсутності, оскільки в цей день вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Чернігівській районній лікарні і прибула на місце вчинення виконавчих дій вже коли опис майна закінчувався; ухвалою суду накладено арешт на майно, що знаходиться в квартирі АДРЕСА_1, у той же час субєкт оскарження описала майно, яке знаходиться в приміщенні непродовольчого магазину «ОСОБА_6 для вікон», яке розташовано за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 2; субєктом оскарження самовільно опечатано складські приміщення та сейфи, в яких зберігається бухгалтерська документація, чим створено перешкоди в здійсненні нею підприємницької діяльності; під час складання акту опису й арешту майна субєктом оскарження було залучено в якості понятих осіб, які є підлеглими ОСОБА_5, чим порушено вимоги статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»; в порушення вимог пункту 4.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень субєктом оскарження під час складання акту опису й арешту майна не було вказано усі відмінні ознаки предметів, які описувалися.

У судовому засіданні заявник та її представник подану скаргу підтримали і наполягали на її задоволенні. Вони також просили поновити 10-денний строк на оскарження дій субєкта оскарження, зазначивши, що отримали примірник акту опису й арешту майна лише 13.11.2012 року після чого одразу оскаржили дії субєкта оскарження до голови державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, проте, не отримали відповіді на скаргу до цього часу.

Субєкт оскарження та представник заінтересованої особи скаргу не визнали і просили відмовити в її задоволенні.

Заінтересована особа не зявився, про час і місце розгляду скарги сповіщався належним чином.

Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали виконавчого провадження № 34945471 та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявником пропущено процесуальний строк оскарження дій субєкта оскарження з поважних причин, у звязку з чим цей строк підлягає поновленню, а подана скарга частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 26.10.2012 року, постановленою в цивільній справі № 2506/9770/2012 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, задоволено заяву ОСОБА_5, і з метою забезпечення його позову накладено арешт на все рухоме майно, яке знаходиться у квартирі АДРЕСА_1. На підставі цієї ухвали, за заявою ОСОБА_5 від 29.10.2012 року, того ж дня субєкт оскарження відкрила виконавче провадження № 34945471 і склала ОСОБА_7 опису й арешту майна та 8 додатків до нього. В ході проведення виконавчих дій субєктом оскарження було також опечатано два металевих сейфи сірого кольору, складське приміщення, в якому зберігається 346 рулонів тканини, а також шафу світлого кольору, про що складено окремі акти.

Відповідно до частин 9, 10 статті 153 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Негайність виконання ухвали суду про арешт майна кореспондує обовязку державного виконавця забезпечити її реальне виконання, без будь-якої затримки здійснити опис майна, яке зберігається в приміщенні, та оголосити заборону його відчуження. У протилежному випадку втрачається сенс забезпечення позову, оскільки в разі затримки виконання ухвали суду у боржника зявляється можливість відчуження або приховування майна, яке підлягає опису. За таких обставин, фізична відсутність боржника за місцем вчинення виконавчих дій для державного виконавця не є підставою для невиконання ухвали суду про арешт майна і перешкодою в здійсненні його опису.

Та обставина, що фактично опис майна здійснено не в квартирі АДРЕСА_1, як зазначено в ухвалі суду, а в приміщенні магазину «ОСОБА_6 для вікон», розташованому за тією ж поштовою адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 2, також не впливає на законність оскаржуваних дій, тому що як встановлено судом, квартира АДРЕСА_1, про яку йдеться в ухвалі суду, в 2003 році була виведена з житлового фонду і переведена в нежитловий фонд з подальшим облаштуванням в ній магазину непродовольчих товарів «ОСОБА_6 для вікон», в якому заявник здійснює свою підприємницьку діяльність. Тобто, фактично це є одним й тим самим приміщенням, а іншого приміщення в будинку № 2 по вулиці Любецькій в місті Чернігові заявник у володінні або у власності не має.

Згідно статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»арешт майна застосовується для забезпечення реального виконання рішення (частина 1). Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюється державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин (частина 5).

Враховуючи специфіку описаного майна, зокрема, те, що переважну його більшість складає тканина (в кількості 346 рулонів), якість та вартість якої особі, яка не має спеціальної освіти, визначити складно, субєкт оскарження мала законне право обмежити доступ до цього майна інших осіб шляхом опечатування складського приміщення, де воно зберігається, щоб виключити можливість підміни тканини на більш дешеву та нижчої якості.

У той же час, суду не було надано мотивованих пояснень з приводу необхідності опечатування сейфів, в яких за твердженнями заявника знаходяться печатка та бухгалтерська документація, а також шафи світлого кольору.

В силу положень частин 2, 3 статті 15 Закону присутність понятих під час проведення огляду, арешту вилучення і передачі майна є обовязковою. Як поняті можуть бути запрошені будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у провадженні виконавчих дій і не повязані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними звязками, підлеглістю чи підконтрольністю.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи не заперечував того, що залучені до проведення виконавчих дій в якості понятих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є працівниками Чернігівського обласного військового комісаріату, який очолює заінтересована особа, що формально є порушенням вимог частини 3 статті 15 Закону. Втім, суду не було надано жодного доказу на підтвердження того, що залучення зазначених осіб якимось чином вплинуло на законність складеного субєктом оскарження акту опису й арешту майна. Зауваження заявника з цього приводу відсутні й в самому акті.

Доводи заявника з приводу неповного відображення в акті опису й арешту майна усіх ідентифікаційних ознак описаного майна також не є підставою для його скасування, оскільки з огляду на перелік описаного субєктом оскарження майна та вжитих нею заходів по забезпеченню його схоронності, суд вважає, що складений у такій спосіб акт опису й арешту майна дозволить в подальшому забезпечити реальне виконання рішення суду про поділ майна подружжя.

Підсумовуючи викладене, суд не знаходить підстав для визнання дій субєкта оскарження незаконними та зобовязання її скасувати акт опису й арешту майна, що й не віднесено Законом до її компетенції. Проте, з огляду на твердження заявника, з метою усунення можливих перешкод у здійсненні нею підприємницької діяльності, суд вважає необхідним зобовязати субєкта оскарження повторно перевірити зміст металевих сейфів і розглянути питання доцільності їх опечатування разом із шафою світлого кольору, а також надання доступу до складського приміщення магазину, попередньо вирішивши питання передачі описаного майна, яке знаходиться в ньому (346 рулонів тканини) на зберігання іншим особам (у разі існування такої потреби).

Таким чином подана скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 10, 73, 208 210, 293, 383 387 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

поновити ОСОБА_3 процесуальний строк звернення до суду зі скаргою, а скаргу задовольнити частково.

З метою усунення можливих перешкод у здійсненні ОСОБА_3 підприємницької діяльності, зобовязати старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_4 повторно перевірити зміст металевих сейфів та розглянути питання доцільності їх опечатування разом із шафою світлого кольору, що знаходяться в магазині «ОСОБА_6 для вікон» за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 2, а також надання доступу до складського приміщення цього магазину, попередньо вирішивши питання передачі описаного майна, яке знаходиться в цьому приміщенні (346 рулонів тканини) на зберігання іншим особам (у разі існування такої потреби).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 5 днів з дня її проголошення в порядку, встановленому статтею 294 ЦПК України.

Головуючий: