Справа № 2034/3644/2012
Провадження 2/2034/3370/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2012 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді О.М. Пілюгіної

за участю секретаря Бабенко І.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2012 року позивач подала до суду позов та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2188,00 грн., щомісячно з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що перебуває із відповідачем у шлюбі зареєстрованому 30 квітня 2010 року у Південноміській раді Харківського району Харківської області і вони мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В теперішній час вони з відповідачем проживають окремо і дитина знаходиться на її вихованні та утриманні, що у місяць складає 4377 грн., а саме одяг, взуття 476 грн., їжа 826 грн., комунальні послуги 230 грн., побутова хімія 105 грн., іграшки та Відповідач не надає допомоги на утримання дитини, не має постійного місця роботи, тому просить у примусовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі 2188,00 грн.

Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, крім того пояснила, що дитина має особливості будови внутрішніх органів, у звязку із чим перебуває на диспансерному обліку у поліклініці за місцем проживання та потребує частих медичних обстежень на потрібні кошти. Також вказала, що відповідач мав та має в теперішній час постійне місце роботи і її посилання у позові на те, що відповідач не працює є помилковим. Також не заперечувала, що їй відомо, що позивач відкрив у банку рахунок, на який перераховує кошти які позивач може вільно використовувати на утримання їх спільного сина, для чого видав довіреність на її імя на право розпорядження цими коштами, але позивачу у таку форму отримувати допомогу на сина не зручно, оскільки це потребує відвідування банку та стояння в чергах у касу і вона відмовилась від одержання довіреності.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав вимоги своєї довірительки, просив їх задовольнити з підстав викладених позивачем.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, але у меншому розмірі. Крім того, пояснив, що з позивачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, але спільно вони не проживають з минулого року. У січні місяці він відкрив рахунок у банку та видав довіреність на імя позивача на розпорядження коштами з цього рахунку на утримання їх спільного сина, але позивач відмовилась одержати довіреність. Також вказав, що він має постійне місце роботи та отримує заробітну плату.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 30 квітня 2010 року у Південноміській раді Харківського району Харківської області, запис № 10, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серії 1-ВЛ № 137474, що видане 30.04.2010 року Південноміською радою Харківського району Харківської області.

Відповідач є батьком малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено копією свідоцтва про народження Серії 1-ВЛ № 077696, що видане 17 травня 2007 року Південноміською радою Харківського району Харківської області, запис № 26 від 17 травня 2007 року.

Відповідно до довідки № 153 від 17 лютого 2012 року, що видана Комунальною установою Комарівський дитячий будинок інтернат, позивач обіймає посаду бухгалтера та має середній заробіток 1789,20 грн., її заробітна плата за 2011 -2012 роки склала 21470грн. 44 коп., а саме: лютий 2011 року у розмірі 1256,25 грн.; березень 2011 року у розмірі 1509, 38 грн.; квітень 2011 року у розмірі 1281,25 грн.; травень 2011 року у розмірі 1281,25 грн.; у червні 2011 року у розмірі 1281,25 грн. у липні 2011 року у розмірі 1881,08 грн.; у серпні 2011 року у розмірі 1788,95 грн.; у вересні 2011 року у розмірі 2052,07 грн.; у жовтні 2011 року у розмірі 2424,52 грн.; у листопаді 2011 року у розмірі 2024,52 грн.; у грудні 2011 року у розмірі 2259,84 грн. у розмірі 325,06 грн.; у січні 2012 року у розмірі 2430,08 грн.

Відповідно до довідки № 902 від 09 липня 2012 року, що видана товариством з обмеженою відповідальністю науко-виробниче обєднання «Вертикаль», відповідач обіймає посаду технолога та в період з 09 червня 2011 року по 30 червня 2012 року його дохід склав 16135,93 грн., так кошти нараховані: червень 2011 року у розмірі 899,50 грн.; липень 2011 року у розмірі 1285,00 грн.; серпень 2011 року у розмірі 1285,00 грн.; вересень 2011 року у розмірі 1285,00 грн.; жовтень 2011 року у розмірі 1285,00 грн.; листопад 2011 року у розмірі 1285,00 грн.; грудень 2011 року у розмірі 1285,00 грн.; січень 2012 року у розмірі 1285,00 грн.; лютий 2012 року у розмірі 1101,43 грн.; березень 2012 року у розмірі 1285,00 грн.; квітень 2012 року у розмірі 1285,00 грн.; травень 2012 року у розмірі 1285,00 грн.; червень 2012 року у розмірі 1285,00 грн.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 61 частиною 1 ЦПК України доказуванню не підлягають обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 191 ч. 1 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, тоді відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, суд частково задовольняє вимоги позивача та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх сина ОСОБА_3 у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття дитини. При цьому виходить з того, що відповідач має постійне місце роботи, тому розмір аліментів суд визначає відповідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України у частці заробітку (доходу) відповідача, а не у твердій грошовій сумі, як просить позивач, оскільки така вимога позивача не ґрунтується на нормах закону.

При визначенні розміру аліментів, суд, за вимогами ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує, позицію позивача, яка мала можливість скористатись грошовими коштами на рахунку відповідача, проте відмовилась від одержання таких коштів з надуманих на думку суду підстав, крім того позивач, завідомо знаючи, що відповідач має постійне місце роботи у позові вказує, протилежне, а відповідно до наданих довідок про доходи, дохід позивача більше ніж дохід відповідача.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ч. 2 ст. 182; ч. 1 ст. 183; 191 ч. 1 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 березня 2012 року і до повноліття ОСОБА_3.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 214 (двісті чотирнадцять ) гривень 60 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особам, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пілюгіна