Справа № 2-1267/11
Провадження № 2/711/85/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2012 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

з участю прокурора Дьолог Я.В.

представника грушівської сільської ради ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2

ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом Прокурора Тячівського району в інтересах держави в особі Грушівської сільської ради до ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Тячівського району в інтересах держави в особі Грушівської сільської ради звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. Ухвалою суду до участі у справі у якості відповідача було притягнуто ОСОБА_3. Посилається на те, що в 2008 р в с. Грушево ОСОБА_2, працюючи Грушевським сільським голо вою, діючи умисно, в інтересах ОСОБА_3, виготовив завідомо неправдивий офі ційний документ рішення 15 сесії 5 скликання Грушевської сільської ради № 29 від 29.03.2008 р. «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», яким ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1.5184 га., для ведення особистого се лянського господарства в с. Грушево, в урочищі «Потік», який завірив власним під писом та відбитком печатки Грушевської сільської ради. Вказане завідомо підроблене рішення ОСОБА_2 видав ОСОБА_3 та на підставі цого рішення останній отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1.5184 га. серії ЯЕ № 448161 від 01.09.2008 р. Факт підробки ОСОБА_2 рішення сільської ради підтверджується постановою Тячівського районного суду, якю його було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинені злочини у звязку з амністією.

Грушевський сільський голова ОСОБА_1 показав, що спірну земельну ділянку ОСОБА_1 використовує уже 8 або 10 років. На ній росли чагарники які він викорчував. Ділянка не представляє для сільської ради ніякого інтересу і на неї ніхто на претендує.

Відповідач ОСОБА_2 надіслав суду заяву у якій просив розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав. Пояснив, що земельною ділянкою, на яку йому було видано оспорюваний прокуратурою державний акт, він користується з 2000-го року. Там росли лише чагарники і на неї ніхто не претендував. У 2008-му році він подав заяву у сільську раду і та прийняла рішення про надання йому дозволу на приватизацію ділянки. Про те, що у протоколі сесії не було вказано площу ділянки йому відомо не було. Площа була вказана у обмірах ділянки.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з слідуючого.

Звернувшись до суду з позовом про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 448161 від 01.09.2008 р., виданого на імя ОСОБА_3 прокурор послався на вимоги ст. 378 ЦК України згідно якої право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Підставою для цього він вважав ту обставину, що колишній Грушевський сільський гова Зубач підробив рішення сільської ради про виділення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1.5184 га. За що був притягнутий до кримінальної відповідальності та звільнений від неї у звязку з амністією, тобто по нереабілітуючій обставині.

З державного акта на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 448161 від 01.09.2008 р., виданого на імя ОСОБА_3 вбачається, що він виданий на підставі рішення сесії Грушевської сільської ради № 29 від 29.03.2008 р. З рішення Грушевської сільської ради № 29 від 29.03.2008 р. вбачається, що ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку в урочищі «Потік»для ведення особистого селянського господарства. Площа земельної ділянки у цьому рішенні не вказана. Крім ОСОБА_3 цим рішенням земельні ділянки виділені ще 19-м громадянам. З них 10-м не вказано площу виділеної ділянки. З приєднаного до технічної документації тексту рішення сільської ради № 29 від 29.03.2008 р. видно, що текст рішення надруковано компютерним друком, а площа земельної ділянки внесена у нього рукописним текстом. Наведене дає суду можливість прийти до висновку про те, що депутатам сільської ради було відомо яку саме ділянку вони виділяють ОСОБА_3, так як він використовував її до цього тривалий час, викорчував чагарники, обробляв, але точнні розміри ділянки відомі їм не були тому розмір і не було вказано у протоколі сесії. Він був внесений ОСОБА_2 після проведення землевпорядною службою відповідних обмірів.

Суд вважає, що оспорюваний державний акт не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ні конкретних фізичних осіб ні сільської громади села Грушево, так як сільська рада не просила прокурора добиватися його скасування, а тому порушення закону з якими він був виданий не можна вважати істотними та таким, що повинні тягнути за собою його обовязкове скасування. На інші, встановлені зіконом випадки припинення права власності на земельну ділянку, крім видання акту на підставі рішення сільради виданого з порушенням закону, прокурор не посилався.

Тому, керуючись ст.ст. 209, 213, 215 ЦПК України, ст. 378 ЦК України су,

Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог прокурора відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Гримут В.І.