Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2012 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого: Васильковського В.М.

суддів: Вакарук В.М., Ясеновенко Л.В.

секретаря Возняк В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду від 20 грудня 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

в листопаді 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач є батьком неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 і після розірвання шлюбу в 2003 році матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку не надає. Старша дочка є інвалідом дитинства, хворіє, тому вона змушена здійснювати догляд за нею. Просила стягувати аліменти з відповідача в її користь на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 700 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Рішенням Косівського районного суду від 20 грудня 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі по 350 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 23.11.2011 року. Вирішено питання судових витрат.

Додатковим рішенням Косівського районного суду від 27 січня 2012 року визначено точну суму аліментів 350 грн., що підлягають стягненню на кожну дитину окремо.

________________________________________________________________________________

Справа № 2/0910/1375/2011 Головуючий у І інстанції Гордій В.І.

Провадження № 22ц/0990/454/2012 Суддя-доповідач - ОСОБА_5

Категорія 48

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зазначає, що при винесенні рішення судом не взято до уваги те, що дочка ОСОБА_3 є інвалідом дитинства і отримує пенсію в сумі 1271,76 грн., що перевищує його доходи та повністю забезпечує її потреби, тому він має право за рішенням суду бути звільненим від сплати аліментів. Судом також не враховано, що на його утриманні є двоє перестарілих батьків, які потребують матеріальної допомоги. Тому просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове рішення, яким звільнити його від сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягувати з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

В засідання апеляційного суду сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не зявились, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, і згідно вимог ст. 180 СК України зобовязаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач в добровільному порядку позивачці не надає, вона самостійно не спроможна забезпечити дітям достатній рівень життя, тому що старша дочка є інвалідом дитинства та хворіє, позивачка не працює, так як здійснює догляд за нею.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що отримання дочкою відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії по інвалідності, не звільняє його від надання допомоги на утримання дитини. У звязку з нерегулярним доходом відповідача суд визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісячно на кожну дитину.

Висновок суду відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до положень ст. ст. 180-182, 184 СК України та з урахуванням вимог ст. 214 ЦПК України суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів з'ясував та урахував стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у нього інших дітей та обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Посилання апелянта про надання допомоги перестарілим батькам не є підставою для звільнення від обовязку сплати аліментів при наявності умов, передбачених ст. ст. 182, 184 СК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що дочка відповідача ОСОБА_3 є інвалідом дитинства і отримує пенсію в сумі 1271,76 грн., що перевищує його доходи та повністю забезпечує її потреби, тому він має право за рішенням суду бути звільненим від сплати аліментів, колегія суддів відхиляє.

Відповідно до положень ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби, тільки за рішенням суду.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України та в межах заявлених ними вимог.

Позовних вимог про звільнення від обов'язку утримувати дочку ОСОБА_3 відповідачем під час судового розгляду заявлено не було.

У зв'язку з цим, висновок суду про відмову у звільненні ОСОБА_2 від сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, не суперечить указаним нормам матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції повно досліджено обставини справи, зібраним доказам дана належна оцінка. Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не спростовують правильності висновку суду першої інстанції про задоволення позову, тому підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Косівського районного суду від 20 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментівзалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Вакарук В.М.

ОСОБА_6