Справа № Провадження №22-ц-661/12 22-ц/1090/3264/12 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія8Доповідач у 2 інстанціїСеменцов
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 лютого 2012 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Воробйової Н.С.,

суддів: Семенцова Ю.В., Ігнатченко Н.В.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 11 серпня 2011 року по справі позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2011 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 05 березня 2008 року нею та відповідачем був придбаний житловий будинок в с.м.т. Рокитне по вул. Першотравневій, 74. 15 травня 2010 року ними був укладений договір конкретного користування частинами вказаного житлового будинку, в зв`язку з чим виконкомом Рокитнянської селищної ради 07 жовтня 2010 року були присвоєні адреси на належні їм частини будинку, а КП КОР «Білоцерківське МБТІ» оформлені правові документи на них. Відповідач не надає їй у володіння та користування кімнату, позначену в технічному паспорті під номером 1-3, тому просила суд зобов`язати відповідача звільнити належну їй кімнату. В подальшому збільшила позовні вимоги та просила зобовязати відповідача звільнити також 1/2 сараю, який позначений літерою «в».

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 11 серпня 2011 року позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_2 звільнити займані ним кімнату, позначену в технічному паспорті 1-3 та 1/2 сараю, позначеного літерою «в», розташовані по вул. Першотравневій, 74 в с.м.т. Рокитне Київської області шляхом звільнення вказаних приміщень та передачі їх у користування ОСОБА_3.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, вважаючи рішення суду незаконним та необґрунтованим у звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд серед інших питань вирішує: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Проте колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України, якою визначено зміст права власності, передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. А ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлює можливість власнику володіти, користуватись та розпоряджатись свої майном на власний розсуд.

Непорушність права власності визначено ч. 1 ст. 321 ЦК України, за якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.03.2008 року сторонами був придбаний житловий будинок в с.м.т. Рокитне по вул. Першотравнева, 74, з приводу якого 15 травня 2010 року сторони уклали нотаріально посвідчений договір конкретного користування його частинами. На підставі вказаних обставин виконкомом Рокитнянської селищної ради 07.10.2010 року були присвоєні адреси на належні їм частини будинку, а КП КОР «Білоцерківське МБТІ» оформлені правові документи на них. Відповідач не надає позивачу в користування кімнату, позначену в технічному паспорті 1-3 та 1/2 частину сараю, позначену літерою «в».

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, розташований в с.м.т. Рокитне Київської області, по вул. Першотравневій, 74, є спільною частковою власністю позивача та відповідача і належить їм по 1/2 його частині. Договором конкретного користування частинами житлового будинку від 15 травня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Рокитнянської районної державної нотаріальної контори, визначено, що позивач має право користуватись в даному житловому будинку приміщеннями: 1-3 кухнею, 1-9 ванною кімнатою, 1-7 та 1-8 житловими кімнатами, що загальною площею становить 67,3 кв. м, житловою 42,5 кв. м, а також 1/2 частиною сараю «в», убиральнею та 1/3 частиною огорожі, що складає 62/100 частини будинку. А відповідач користується в житловому будинку приміщеннями: 1-1 верандою, 1-2 кладовою, 1-4 коридором, 1-5 та 1-6 житловими кімнатами, що загальною площею становить 35,8 кв. м, житловою 17,0 кв. м, а також 1/2 частиною сараю «в», ганком, погребом «б» та 2/3 частинами огорожі, що складає 38/100 частини будинку.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач незаконно користується кімнатою, позначеною на плані 1-3 та 1/2 частиною сараю, позначеного літерою «в», розташованими в с.м.т. Рокитне по вул. Першотравневій, 74, оскільки сторони добровільно, в нотаріальному порядку поділили придбаний ними житловий будинок.

Однак з вказаними висновками погодитись не можна, так як вони не відповідають обставинам справи, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем порушується право позивача на користування кімнатою, позначеною в технічному паспорті 1-3 та 1/2 частину сараю, позначену літерою «в».

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України дане рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким слід відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 11 серпня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційного суду.

Головуючий

Судді