Справа №22-ц-137/12 11.01.2012 11.01.2012 11.01.2012
Провадження №22-ц/1490/307/12
Справа № 22ц- 137/12 Головуючий у 1-й інстанції Костюченко Г.С.
Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

11 січня 2012 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Вовненко Г.Ю.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Буренкової К.О.,

при секретарі Колосовій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2011 року

за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4

про

визнання недійсним договору дарування,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 та приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна, яке складається із комплексу будівель.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2011 року позовна заява повернута позивачу на підставі п 4 ч.3 ст. 121 ЦПК України, у звязку з порушенням правил підсудності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на її необґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Із позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 та приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 із вимогою про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна, укладеного між позивачем та ОСОБА_3

Із змісту оспорюваного договору вбачається, що його предметом являється будівля пташника, розташована в с. Бакай Вознесенського району Миколаївської області.

Відповідно до ч1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Встановивши, що нерухоме майно, яке є предметом даного спору, не знаходиться на території Ленінського району м. Миколаєва, суд першої інстанції у відповідності до положень п.4 ч.3 ст.112 ЦПК України обґрунтовано повернув заяву позивачу за непідсудністю.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що договір стосовно якого виник спір, є договором про надання нотаріальних послуг, а тому на спірні правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів», є помилковим. Відповідно до Закону України «Про нотаріат» на нотаріусів покладено обов'язок вчинення нотаріальних дій, а саме права, а також факти, що мають юридичне значення, також вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, що в розумінні п.17 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» не є послугою.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді