АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:22ц/2090/3871/2012р Головуючий 1 інст.-Яремчук В.І
Справа №2-1998/2011 р ОСОБА_1
Категорія - договірна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2012 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів Бурлака І.В.,

ОСОБА_2

при секретарі Гопко А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи підприємця ОСОБА_5 про розірвання договору побутового підряду, сплати неустойки, повернення грошових коштів та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2010 року ОСОБА_3 відповідно до ч.2 ст. 867 ЦК України та ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» звернувся до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про розірвання укладеного між ними 09.10.2010 року договору за № 161 побутового підряду, сплату неустойки в розмірі 3% від загальної вартості замовлення за 55 днів прострочення в розмірі 18 150,00 грн., повернення грошових коштів, сплачених ним на виконання умов договору та стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн., яка спричинена неналежним виконанням зобов'язання,

В обґрунтування позову посилався на те, що згідно умов вказаного договору побутового підряду відповідач зобовязався виготовити згідно специфікації віконні, дверні системи, доставку виготовленої продукції до місця та виконати монтажні роботи, а він як замовник зобов'язався оплатити у повному обсязі вартість виготовленої продукції та виконаних робіт.

31.10.2010 року замовлені віконні системи були доставлені до його квартири АДРЕСА_1, бригадою монтажників була проведена установка цієї віконної системи, а також виконані роботи з внутрішньої та зовнішньої обшивки нижньої частини балкону, що розташована під установленою віконною системою. Однак на порушення умов п.4.1. договору монтажні роботи віконної системи не виконані належним чином, а саме не дотримана технологія монтажу віконної системи, що визначена Державним стандартом України, через що були наявні щілини між огорожею балкону та віконною системою.

На його вимогу про усунення виявлених недоліків та про завершення проведення монтажних робіт відповідно до умов укладеного договору відповідач не відповів.

Відповідно до п.3.3. Договору виконавець зобов'язався виконати обумовлений обсяг робіт протягом 10 днів з моменту отримання передплати за договором, і яка була отримана відповідачем 09.10.2010 року.

Зазначав, що спричинена йому моральна шкода виявилася в постійному хвилюванню про надійність встановлення віконної системи, відчутті психологічного дискомфорту, через що погіршився стан здоровя.

Розгляд справи відбувся за відсутністю відповідача на підставі вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2012 року

у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 просить скасувати вказане рішення районного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_3 в повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд першої інстанції вважав встановленими, порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що за умовами укладеного договору побутового підряду між сторонами договору була досягнута домовленість про здійснення відповідачем робіт не тільки по виготовленню продукції, але й по здійсненню монтажних робіт з установки виготовленої продукції, що підтверджується отримання відповідачем від позивача авансу та залишку коштів після здійснення монтажу віконних систем, який здійснений відповідачем без додержання вимог Державного стандарту України. Крім того, судом порушені вимоги ст.ст. 526,528,865,870 ЦК України.

Вважає, що судом порушені вимоги ч.1 ст. 146 ЦПК України, оскільки будівельно-технічна експертиза не була проведена за вини відповідача, який не надав витребуваних експертом документів.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3, районний суд виходив з відсутності підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди та недоведеності інших вимог позивача.

Судова колегія вважає, що такі висновки суду ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах цивільної справи.

Останні свідчать про те, що 09 жовтня 2010 року між сторонами був укладений договір побутового підряду на виготовлення віконних конструкцій, за умовами якого виконавець за дорученням замовника прийняв на себе зобов'язання на виготовлення віконних, дверних систем згідно специфікації, що є невідємною частиною угоди, транспортування виготовленої продукції до місця, та виконання роботи, обумовленої в п.1, в строк, визначений п. 3 угоди. Загальна вартість продукції та виконуваних робіт становить 11000 грн., яка замовником була сплачена відповідно до п.п. 2.2 та 3.2 договору.

Як вбачається з п. 4 цього договору його сторони обговорили і наявність та умови проведення монтажних робіт.

Згідно пункту 5.1 договору строк гарантії на вироби складає 60 місяців з моменту монтажу при дотриманні Правил експлуатації та обслуговування.

Відповідно до ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі), споживач має правона свій вибір вимагати:

1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) в розумний строк;

2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданій послуги);

3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи;

4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи(наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи;

5)Реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладання відповідного договору;

Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи- протягом гарантійного строку, встановленого договором.

Як свідчать матеріали справи та не заперечувалося представником апелянта в суді апеляційної інстанції, зазначені дії ОСОБА_3 не здійснювалися, оскільки він прийняв роботу та сплатив частину вартості замовлення, що залишалася після сплати авансу відповідно до вимог п. 3.2. договору.

Згідно ч.1 ст. 872 ЦК України право на розірвання договору побутового підряду та відшкодування збитків замовник має право, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника.

Такі ж права споживача зазначені й у ч.4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Між тим, ОСОБА_3 та його повноважним представником ОСОБА_4 не надано до суду доказів, які б відповідно до вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України свідчили про наявність в роботі відповідача істотних недоліків.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції вимог ч.1 ст. 146 ЦПК України, так як будівельно-технічна експертиза не була проведена за вини відповідача, який не надав витребуваних експертом документів, є безпідставною.

Так районним судом постановлялася ухвала від 23.08.2011 року про витребування у відповідача доказів для проведення судової будівельно-технічної експертизи, і у звязку з розглядом справи в порядку ст.ст. 224-226 ЦПК України обґрунтовано не були застосовані вимоги ч.1 ст. 146 ЦПК України.

Судова колегія вважає, що ОСОБА_3 не доведено, що зазначені ним недоліки роботи по встановленню віконних систем є істотними недоліками відповідно до пункту 12 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», тому рішення суду в частині відмови у задоволенні цих вимог за їх недоведеністю, є правильним.

За наявності вищенаведених обставин помилкове посилання в рішенні районного суду про відсутність в договорі побутового підряду, укладеному між сторонами, обовязку щодо установки виготовленої продукції, не є підставою для задоволення вимог ОСОБА_3

Судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у відшкодуванні позивачу моральної шкоди ґрунтується на законі, оскільки підстави відшкодування моральної шкоди, на які посилається ОСОБА_3, не передбачені Законом України «Про захист прав споживачів».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, яке ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, що є згідно ст. 308 ЦПК України підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1.ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий: Судді: