АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/5665/12 Справа № 2/412/2631/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Григорченко Е.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2012 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Григорченка Е.І.

суддів Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі Бондаренку В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2012 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_3 про визнання дійсним договору про зміну боржника в зобов'язанні, що виникли за кредитним договором і зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_3 про визнання дійсним договору про зміну боржника в зобов'язанні, що виникли за кредитним договором і зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що 23.11.2007 року уклала з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір, банк надав їй кошти на придбання автомобіля, вона їх взяла і використала за призначенням.

В той же день в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором укладений договір застави транспортного засобу.

18 січня 2010 року позивачка за усною домовленістю з відповідачкою ОСОБА_3 прийняли рішення про продаж їй заставленого автомобіля та зміну боржника в зобов'язанні, узгодили це питання з банком, і ОСОБА_3 взяла автомобіль та почала погашати заборгованість по кредиту.

Зараз банк заперечує проти зміни боржника в зобов'язанні по кредитному договору, позивач вважає вказане неправомірним, оскільки автомобіль вона передала і за кредит суму боргу вже погашає відповідач. Просила визнати дійсним усну угоду її з ОСОБА_3 про зміну боржника в зобов'язанні і зобов'язати банк стягувати решту коштів по кредитному договору з ОСОБА_3, задовольнивши позов в повному обсязі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2012 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2012 року, де ставить питання про його скасування, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, апеляційний суд не находить підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанці виходив з того, що 23.11.2007 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір № 2007-ПМ-150, згідно якого позивач отримав кредитні кошти в сумі 28000 доларів США для придбання автомобіля (мікроавтобус) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном погашення кредиту 23 листопада 2013 року.

В забезпечення вказаного договору було укладено з позивачем договір застави автомобіля та договір поруки з чоловіком позивачки ОСОБА_4

В ході судового розгляду позивачкою не доведено, що між нею та банком укладений правочин щодо заміни боржника у зобов'язанні, тому відмовив у задоволенні позову.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку. Висновки суду підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями свідків та самих сторін.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції, відповідно до ст. ст. ст. 513, 520, 521 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у позові, оскільки позивач не довів укладення договору про заміну боржника у зобовязанні і згоду банку на таку заміну.

Доводи апелянта, що між позивачем, банком та третьою особою укладений усний договір про заміну боржника у зобовязанні, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до ст. 520 ЦК України, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 521 ЦК України встановлює, що форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу, тобто у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

В даному випадку заміна боржника за кредитним договором може бути в разі укладення між позивачем та ОСОБА_3 письмового договіру про заміну боржника у зобовязанні і на таку заміну боржника банк надав згоду у письмовій формі.

Проте будь-які докази, які б підтверджували в установленому законному порядку укладення договору про заміну боржника у зобовязанні та згоду банку та таку заміну боржника в зобовязанні, суду не надані.

Допущені судом порушення вимог норм процесуального права, на які посилається позивач, не вплинули на законність правильного по суті рішення суду.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки вони зводяться до особистого тлумачення апелянтом норм права та до іншої оцінки фактичних обставин справи, яка відрізняється від зробленої судом першої інстанції оцінки, і висновків суду не спростовують.

Районний суд розглянув справу у відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України про змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства в межах заявлених вимог та на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з дня проголошення.

СУДДІ: