Справа № 0413/8197/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2012 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської" області в складі:

головуючого - судді Власенко М.Д.,

при секретарі - Курделяс А.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1 Мацієвича,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідачки - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Мацієвича до ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання непрацездатного чоловіка,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 просив стягнути з відповідачки на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на своє утримання.

На підтвердження своїх позовних вимог вказав, що 16 лютого 1980 року між ним та відповідачкою Гогуа (дошлюбне прізвище Пігош) ОСОБА_4 було укладено шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Саксаганської районної ради у Книзі реєстрації шлюбів за № 107. Через постійні непорозуміння та конфлікти в їхній сім'ї, ініціатором яких була відповідачка, він переніс сильний емоційний стрес внаслідок чого 30 грудня 1999 року у нього стався інфаркт головного мозку. Згідно рішення суду Жовтневого району м. Кривого Рогу від 08.08.2003 року їх шлюб було розірвано. Згідно висновку МСЕК йому встановлено 2 групу інвалідності за загальним захворюванням, з 28.07.2009 року довічно. Оскільки він став непрацездатною особою до розірвання шлюбу з відповідачкою, потребує матеріальної допомоги, а відповідачка працює приватним підприємцем, має стабільний дохід, він просить суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на його утримання.

Позивач, ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_2, підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити .

Відповідачка , ОСОБА_3, позовні вимоги не визнала в повному обсязі, вказала, що вона не має житла, в зв,язку з тими обставинами, що позивач при розірванні шлюбу висилив її з дому, вона зареєстрована декілька років в центрі обліку бездомних громадян, підприємницька діяльність припинена в 2009 році, вона працює у приватного підприємця і отримує місячний дохід у розмірі 1255 гривен, іншого заробітку не має.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 16.02.1980 року сторони перебули у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Саксаганської районної ради , актовий запис № 107 (а.с.3).

Згідно виписного епікризу, ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у НХВ 2-ї міської лікарні з 30.12.1999 року по 14.01.2000 року з діагнозом: інфаркт головного мозку, сторічна травма мяких тканей голови, забій мяких тканей голови (а.с.6).

Згідно рішення суду Жовтневого району м. Кривого Рогу від 08.08.2003 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.4,7).

Висновком ВТЕ-2 Грузинської РСР Абхазької АРСР ОСОБА_1 03.04.1993 року при поаторногому освідування встановлена ІІ група інвалідності безстроково. (а.с.9). Позивач ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІ групи з травня 2012 року в сумі 1009,16 грн. на місяць.

Відповідачка ОСОБА_3 перебуває на обліку бездомних громадян, зареєстрована в КП «Будинок нічного перебування»з 20.10.2006 року. Державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичной особи-підприємця ОСОБА_3 проведено 23.04.2009 року. Відповідачка ОСОБА_3 працює у СПД ОСОБА_5 з 28.02.2012 року по теперішній час, сукупний дохід з квітня 2012 року по вересень 2012 року склав 7532,70 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України (надалі СК України) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. У разі відмови у такій підтримці один із них, який є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги, має право одержувати утримання (аліменти) від другого з подружжя.

Відповідно до ч.4 ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ч. 2 ст. 76 СК України, після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Доводи позивача та його представника щодо перенесення сильного емоційного стресу та інфаркту головного мозку позивачем ОСОБА_1 внаслідок неправомірної поведінки відповідачки, у звязку з чим він став непрацездатним і має право на утримання, суд вважає необґрунтованими, оскільки доказів щодо неправомірної поведінки, чи злочину відповідачки в судовому засіданні надано не було.

З матеріалів справи також вбачається, що позивач на час звернення до суду отримує пенсію по інвалідності в розмірі більшому, ніж мінімальний прожитковий мінімум особи, яка втратила працездатність, який встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», і позивачем не доведено його потреби у матеріальній допомозі з боку відповідачки, а отже у суду відсутні підстави вважати позивача таким, що потребує матеріальної допомоги.

Крім того, суд враховує, що відповідачка ОСОБА_3 припинила підприємницьку діяльність, перебуває на обліку бездомних громадян, отримує заробітну плату з серпня 2012 року у розмірі 1250 грн. на місяць, у звязку з чим, суд дійшов висновку, що відповідачка не має можливості надавати матеріальну допомогу колишньому чоловіку.

На підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач відповідно до ст..5 Закону України «Про судовий збір»звільнений від сплати судового збору як інвалід ІІ групи, враховуючи результат розгляду справи, суд вважає за необхідне судові витрати у сумі 214 гривень 60 копійок віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10,11,60, 212-215, п.1 ст.367 ЦПК України, ст.ст. 75-77,80 СК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Мацієвича до ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання непрацездатного чоловіка - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати в сумі 214 гривень 60 копійок - віднести на рахунок держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6