АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/4984/12 Справа № 0417/2-10/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Пономарь З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Приймаковій М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (третя особа ВГіРФО Індустріального РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області) про усунення перешкод, виселення та анулювання реєстрації; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 (треті особи: ВГіРФО Індустріального РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_5) про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2007 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод, виселення та анулювання реєстрації.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_3 посилалася на те, що вона володіє квартирою за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20.08.2007 року. В цієї квартирі зареєстрована та мешкає ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка вселилася у неї як тимчасовий жилець та не є членом сім'ї попереднього власника.

Вважаючи, що ОСОБА_4 перешкоджає здійснювати права володіти, користуватись та розпоряджатись вказаної квартири, ОСОБА_3 просила суд усунути перешкоди в здійсненні свого права власності шляхом виселення ОСОБА_4 з вказаної квартири та зобов'язати ОгіРФЛ Індустріального РВ ДМУ УМВС України анулювати реєстрацію ОСОБА_4

З таким позовом ОСОБА_4 не погодилася і звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним (а.с. 35-38).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволені частково. Суд стягнув із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 заборгованість по орендній платі в розмірі 1 000 грн. та визнав за ОСОБА_6 право власності на будівлі та споруди.

Суд відмовив у задоволенні позову ОСОБА_3 і задовольнив зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4, визнавши недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 від 20 серпня 2007 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 3304(а.с.89-92).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2012 року виключені з резолютивної частини рішення висновки по іншій справі, а резолютивна частина викладена в наступній редакції: у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі, задовольнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4, визнавши недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 від 20 серпня 2007 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 3304 (а.с. 112).

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2012 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовві витрати у розмірі 184 грн. (а.с. 119).

З таким рішенням не погодилася ОСОБА_2 і звернулася з апеляційною скаргою, в який ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції, та постанову нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом порушені норми процесуального законодавства, оскільки дане рішення стосується її прав та обовязків, але її в якості третьої особи до участі у процесі не залучили / а.с.101-102/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційній скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду - змінити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.08.2007 року ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу квартири 52, що знаходиться у будинку 2 по вул. Косіора у м. Дніпропетровську.

В п.2 спірного договору вказано, що вказана квартира яку ОСОБА_5 продав ОСОБА_3 належить йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська 14.11.2000р.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.11.2010 року визнано недійсним свідоцтво про право власності від 14.11.2000р. на АДРЕСА_3, видане на імя ОСОБА_5 та визнано за ОСОБА_4 право на проживання та користування вказаною квартирою. Суд також вселив ОСОБА_4 у спірну квартиру (а.с. 62-63).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод, виселення та анулювання реєстрації, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що питання що до права ОСОБА_4 на проживання та користування квартирою 52 у будинку 2 по вул. Косіора у м. Дніпропетровську вже було вирішено рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.11.2010 року. Це рішення є дійсним та набрало законної сили.

Відповідно до ч.З ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якоївстановлено ці обставини.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу від 20 серпня 2007 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 недійсним, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що свідоцтво про право власності на спірну квартиру, видане на ім'я ОСОБА_5 виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 14.11.2000року, визнано судом недійсним, у звязку з чим воно не створює юридичних наслідків та не надає ОСОБА_5 права власності на дану квартиру і як слід він не може укладати жодних говорів щодо відчудження цієї квартири.

Наведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2Ф про те, що дане рішення стосується її прав та обовязків і що необхідно її залучити в якості третьої особи до участі у процесі - не можуть бути підставою для касування по суті правильного рішення.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2011 року змінити, виключивши з мотивувальної частині висновки по іншій справі - за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості по орендної платі, визнання права власності на будівлі та споруди, частково задовольнивши апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,315,319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2011 року змінити, виключивши з мотивувальної частині рішення висновки по іншій справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості по орендної платі, визнання права власності на будівлі та споруди.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: