АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/4684/12 Справа № 2-3551/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Тамакулова В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2012 року м. Дніпропетровськ 11 червня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Бондаренко В.В.,

яка розглянула в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_2 та Комунального унітарного підприємства Дніпропетровської міської ради "Дніпродорсервіс" на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального унітарного підприємства Дніпропетровської міської ради "Дніпродорсервіс" про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації, за затримку виплати заробітної плати, і стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації, за затримку виплати заробітної плати, і стягнення моральної шкоди.

Позов обґрунтовував тим, що з грудня 2008 року працював у відповідача на посаді начальника планово-економічного відділу, з вересня 2010 року - економіста І категорії планово-економічного відділу.

Наказом № 156 від 26 вересня 2011 року з посади звільнений на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, в зв'язку зі скороченням штату. Відповідач звільнив його незаконно, бо рішення щодо змін в організації роботи не приймалося. Позивач був головою профспілкової організації, але відповідач згоди обласної профспілкової організації на звільнення не отримав. Крім того, відповідач не виплатив при звільненні заборгованість по заробітній платі, в зв'язку зі змінами мінімальної заробітної плати за І квартал 2010 року в сумі 1200 гривень, порушив строки виплати вихідної допомоги - заборгованість з невиплаченої заробітної плати складає 2571,20 гривню. Оскільки остаточний розрахунок заробітної плати був проведений не в день звільнення, а лише 05 березня 2012 року, просив стягнути компенсацію, за затримку виплати заробітної плати, в розмірі 17725,21 гривень. Відповідач грубо порушив Закон при звільненні, завдав йому моральну шкоду, просив стягнути 20000 гривень, в рахунок морального відшкодування.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням суду І інстанції від 15 березня 2012 року позов задоволено частково. Стягнуто: 17725,21 гривень - компенсацію, за затримку виплати заробітної плати, 500 гривень - моральну шкоду та судові витрати на користь держави в розмірі 214,60 гривень. В поновленні на роботі та стягненні 1200 гривень і 2571,20 гривні - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить частково скасувати рішення суду І інстанції і постановити нове рішення, яким задовольнити його позов: поновити на роботі та стягнути заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу.

Відмову суду в стягненні 1200 гривень і 2571,20 гривні та визначену суму моральної шкоди не оскаржує.

В апеляційній скарзі відповідач просить змінити рішення суду, в частині стягнення компенсації, за затримку виплати заробітної плати при звільненні, відповідно до ст. 117 КЗпП України і стягнути на користь позивача 6749,40 гривень, а не - 17725,21 гривень.

Колегія суддів, дослідила матеріали справи, перевірила доводи, в межах наведених у скаргах та дійшла до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду І інстанції, в межах апеляційного оскарження - скасуванню, з постановленням нового рішення, бо судом суттєво порушено матеріальний та процесуальний Закон.

Судом встановлено, що позивач з грудня 2008 року працював у відповідача на посаді начальника планово-економічного відділу, з вересня 2010 року - економіста І категорії планово-економічного відділу (а.с. 50, 74). Наказом № 156 від 26 вересня 2011 року з посади звільнений на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, в зв'язку зі скороченням штату (а.с. 13)

Як слідує із матеріалів справи, 02 лютого 2009 року позивача обрано головою профспілкового комітету КУП "Дніпродорсервіс" (а.с. 7). 01 липня 2011 року, за поданням адміністрації, профспілковий орган підприємства надав згоду про звільнення позивача за скороченням штату (а.с. 77). У поданні на ім'я голови Дніпропетровського обласного комітету профспілок працівників державних установ, керівник КУП "Дніпродорсервіс" просив надати дозвіл на звільнення позивача, відповідно до вимог ст. 252 КЗпП України (а.с. 9). Як повідомив обласний комітет профспілок працівників державних установ, згоди на звільнення позивача, за скороченням штату, він не надає (а.с. 10).

Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору за ініціативою адміністрації можливе лише за попередньою згодою профспілкового органу. Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніше як через місяць з дня одержання згоди профспілкового органу.

Згідно з ч. 3 ст. 252 КЗпП України звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об'єднання професійних спілок).

Оскільки відповідач розірвав трудовий договір з позивачем 26 вересня 2011 року, з дозволу первинної профспілкової організації від 01 липня 2011 року, з пропуском місячного терміну, без згоди вищого виборного органу цієї професійної спілки, тобто без правових підстав для вирішення цього питання, тому, ОСОБА_2, як незаконно звільнений, підлягає поновленню на роботі зі стягненням заробітної плати за весь час вимушеного прогулу.

Заробітна плата позивача, за час вимушеного прогулу, розрахована відповідно до ст. 235 КЗпП України та "Порядку обчислення середньої заробітної плати", який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року і складає 28443,90 гривні (середня заробітна плата за два останні місяці роботи - червень та липень 2011 року - 160,70 гривень, 177 робочих днів - час вимушеного прогулу).

У зв'язку з поновленням на роботі та стягненням заробітної плати, за час вимушеного прогулу, не підлягає стягненню заробітна плата, яка розрахована, відповідно до ст. 117 КЗпП України, за затримку виплати при звільненні.

Рішення, в частині поновлення на роботі та стягнення місячної заробітної плати, підлягає негайному виконанню відповідно до ст. 367 ЦПК України.

На підставі ст. 80 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 284,43 гривні на користь держави.

Оскільки суд неповно встановив фактичні обставини по справі та зробив неправильні висновки, рішення, підлягає скасуванню з постановленням нового про: визнання незаконним наказу № 156 від 26 вересня 2011 року; поновлення позивача на посаді економіста І категорії планово-економічного відділу КУП "Дніпродорсервіс"; стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 28443,90 гривень заробітної плати.

На підставі викладеного та керуючися ст. ст. 40, 43, 235, 252 КЗпП України, ст. ст. 303, 309, 314, 316-317, 367 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Комунального унітарного підприємства Дніпропетровської міської ради "Дніпродорсервіс" - задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального унітарного підприємства Дніпропетровської міської ради "Дніпродорсервіс" про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати, в порядку ст. 117 КЗпП України - скасувати.

Визнати незаконним наказ № 156 від 26 вересня 2011 року про звільнення з роботи ОСОБА_2.

Поновити ОСОБА_2 на посаді економіста І категорії планово-економічного відділу Комунального унітарного підприємства Дніпропетровської міської ради "Дніпродорсервіс".

Стягнути з Комунального унітарного підприємства Дніпропетровської міської ради "Дніпродорсервіс" на користь ОСОБА_2 28443,90 гривні заробітної плати, без відрахувань.

Рішення, в частині поновлення на роботі та стягнення місячної заробітної плати, підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Комунального унітарного підприємства Дніпропетровської міської ради "Дніпродорсервіс" на користь держави судовий збір у розмірі 284,43 гривні.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий:

С у д д і: