АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 22-ц/491/671/12 Головуючий в 1-й інстанції
Категорія - 5 (І) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

21 березня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Турік В.П.

суддів - Митрофанової Л.В., Зубакової В.П.

при секретарі - Бадалян Н.О.

за участю: позивача - ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 січня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власністю, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власністю, посилаючись на те, що вона відповідно до договору купівлі-продажу від 16.12.1993р. є власником цеглового гаражу площею 29,60 кв.м. з оглядовою ямою, розташованого на земельній ділянці площею 29,60 кв.м. за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Леніна біля будинку № 35. Відповідач зайняв вказаний гараж й в добровільному порядку звільнити його не бажає, таким чином створюючи їй перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні ним.

Просила суд усунути перешкоди у здійсненні нею права володіння, користування та розпорядження належним їй на праві приватної власності власністю - гаражем площею 29,60 кв.м. з оглядовою ямою, розташованого на земельній ділянці площею 29,60 кв.м. за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Леніна біля будинку № 35 шляхом виселення відповідача з гаражу.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 січня 2012 року задоволено позов ОСОБА_2

Усунено перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 правом володіння, користування та розпорядження належним їй на праві приватної власності гаражем площею 29,60 кв.м. зі смотровою ямою, який розташований на земельній ділянці площею 29,60 кв.м. за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Леніна біля будинку № 35 шляхом виселення ОСОБА_4 з гаражу

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 45,50 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи. Так, позивач не довела належними та допустимими доказами належності їй на праві власності гаражу площею 29,60 кв.м. з оглядовою ямою, розташованого на земельній ділянці площею 29,60 кв.м. за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Леніна біля будинку № 35. При цьому, договір купівлі-продажу гаражу від 16.12.1993 року не є таким доказом, оскільки визначає право власності на нерухому річ, яка не належала ніколи ОСОБА_6 й відповідно не є предметом спору по даній справі. Не враховано судом й того, що спірний гараж належить на праві приватної власності саме йому, що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.02.1993 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником гаражу площею 29,60 кв.м. з оглядовою ямою, розташованого на земельній ділянці площею 29,60 кв.м. за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Леніна біля будинку № 35 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 16 грудня 1993 року, укладеного між ОСОБА_7, діючої по дорученню від імені ОСОБА_6, та ОСОБА_2 Право власності зареєстровано в КП ДОР «КБТІ» за ОСОБА_2 на вказаний гараж за №1-3807 17.12.1993 року.

Станом на теперішній час гараж самовільно зайнято відповідачем.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції керувався ст. 391 ЦК України та виходив з того, що відповідач чинить перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні належним на праві власності позивачці майном гаражем, а тому її порушене право підлягає захисту в спосіб усунення цих перешкод.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як встановлено судом відповідач ОСОБА_4 здійснює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним на праві власності позивачу ОСОБА_2 гаражем зі смотровою ямою, розташованим на земельній ділянці, площею 29,60 кв.м за адресою м.Кривий Ріг, вул.Леніна,35.

На думку колегії суддів суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки відповідач перешкоджає користуватись належним позивачці гаражем, добровільно звільняти гараж та виселитись з нього не бажає.

Твердження в апеляційній скарзі, що позивач не надала суду доказів, що саме їй належить спірний гараж, є безпідставними, оскільки право власності на гараж підтверджується договором купівлі-продажу вказаного гаражу, який нотаріально посвідчений та належним чином зареєстрований в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» (а.с.6,7).

Доводи, що судом не враховано належність саме йому спірного гаражу на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.02.1993 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зазначений відповідачем договір купівлі-продажу спірного гаражу (а.с.63) не має юридичної сили.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов*язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 січня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: