Броварський міськрайонний суд Київської області
========================================================================
Справа № 1007/6078/2012
Провадження № 2/1007/2160/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.,

при секретарі Сулоєвій А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а саме автомобіля НОМЕР_1, та просить суд поділити спільне майно подружжя, стягнути із відповідача на користь позивача 12000 грн. 00 коп. за ? частку вартості автомобіля.

Свій позов обґрунтовує тим, що 27 жовтня 1999 року між нею та відповідачем укладений шлюб, який зареєстрований Богданівською сільською радою Броварського району Київської області, про що свідчить актовий запис № 29.

25 серпня 2010 року шлюб між сторонами розірвано.

17 липня 2002 року сторони придбали автомобіль НОМЕР_1. Вартість вказаного автомобіля позивач оцінила в розмірі 24000 грн. 00 коп., тому враховуючи вимоги ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України просила стягнути із відповідача на її користь 12000 грн. 00 коп.

Під час розгляду справи позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просила суд поділити спільне сумісне майно подружжя кожному по ? частки спірного автомобіля, виділити на праві власності ОСОБА_2 зазначений автомобіль, а на її користь стягнути із відповідача грошову компенсацію в розмірі 10000 грн. 00 коп., вартості ? частки автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_2, а також судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 500 грн. 00 коп.

Представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 частково визнали позовні вимоги, а саме відповідач не заперечував сплатити позивачу 10000 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору, щодо витрат за проведення автотоварознавчого дослідження просили в цій частині позову відмовити, оскільки вважають, що дослідження проведено із порушенням: досліджений не той автомобіль, сторони про проведення дослідження не повідомлялись та не викликались.

Суд, вислухавши сторони та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи із наступного.

Відповідно ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 27 жовтня 1999 року між ними укладений шлюб, який зареєстрований Богданівською сільською радою Броварського району Київської області, про що свідчить актовий запис № 29.

25 серпня 2010 року шлюб між сторонами розірвано.

Під час спільного подружнього життя 17 липня 2002 року сторони придбали автомобіль НОМЕР_1.

09 грудня 2011 року спірний автомобіль відповідачем ОСОБА_2 був знятий з реєстраційного обліку та 20 грудня 2011 року перереєстрований на ОСОБА_5 за новими д.н.з. НОМЕР_2, що підтверджується обліковими картками приватного АМТ наданими Броварським МРЕВ.

Відповідно ч.1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд враховуючи визнання позову відповідачем в частині сплати грошової компенсації вартості ? частки автомобіля на користь позивача в розмірі 10000 грн. 00 коп. (десять тисяч гривень 00 коп.), та перевіривши, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права відповідача, задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Відповідно ч. 2 ст. 86 ЦПК України кошти на оплату судової експертизи вносяться стороною, яка заявила клопотання про проведення експертизи. Якщо клопотання про проведення експертизи заявлено обома сторонами, витрати на її оплату несуть обидві сторони порівну. У разі неоплати судової експертизи у встановлений судом строк суд скасовує ухвалу про призначення судової експертизи.

Як вбачається із матеріалів справи 24 вересня 2012 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області призначена авто-товарознавча експертиза автомобіля НОМЕР_3, 2002 року випуску, проведення якої доручено фізичній особі підприємцю, субєкту оцінювальної діяльності ОСОБА_6.

30 жовтня 2012 року на адресу суду надійшов звіт № 00171 про визначення ринкової вартості КТЗ. У висновку вказує, що СПД-ФОП ОСОБА_6 виконала роботи по оцінці з визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_4, яка становить 30671 грн. 59 коп.

Але, вивчивши зміст складеного звіту № 00171, суд дійшов висновку про неналежне виконання вимог ст.ст. 146-147 ЦПК України та порядку проведення судових експертиз, а тому вказаний звіт не може бути прийнятий як доказ в розумінні ст. 57-60 ЦПК України та з відповідача стягнута плата за його проведення в розмірі 500 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 0005 від 10 жовтня 2012 року.

Керуючись ст.ст. 57, 65, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст.ст. 57 - 60, 174, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Поділити спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожному по ? частки автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер АІ 6498СТ.

Виділити на праві власності ОСОБА_2 автомобіль ВАЗ 2107, реєстраційний номер АІ 6498СТ.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 10000 грн. 00 коп. (десять тисяч гривень 00 коп.) вартості ? частки автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер АІ 6498 СТ.

Cтягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. (двісті гривень шістдесят копійок).

Повернути ОСОБА_1 надлишок сплаченого судового збору в розмірі 5 грн. 40 коп. (пять гривень сорок копійок).

В задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат за проведення експертизи в розмірі 500 грн. 00 коп. згідно квитанції до прибуткового касового ордера за № 0005 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. Г. Радзівіл