АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0413/2п-75/11 22-ц/491/757/12
Справа № 0413/2п-75/2011 Головуючий в 1 інстанції
№ провадження 22-ц/491/753/12 ОСОБА_1
Категорія 19 (1V) Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Грищенко Н. М.

суддів: Барильської А. П., Савіної Г. О.

при секретарі: Куреденко О.П.

За участю: позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 травня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, третя особа ТОВ ЕКО Центр, про розірвання договору на виготовлення науково-технічної продукції, повернення передоплати та стягнення штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_6, 3-я особа ТОВ «ЕКО центр» про розірвання договору на виготовлення науково-технічної продукції, повернення передоплати та стягнення штрафних санкцій. В суді позовні вимоги уточнювались.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 11 вересня 2007 року між ним та відповідачем - ФОП ОСОБА_4 було укладено договір на виготовлення науково - технічної продукції № 121/1. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання виготовити обладнання для розливу питної води. З метою виконання умов договору позивачем було проведено передоплату в сумі 30000 грн. Термін виконання замовлення було встановлено 6 тижнів з моменту внесення передоплати, тобто 23.10.2007 року.

В порушення договірних зобов'язань відповідач до цього часу обладнання не виготовив, до того ж, як стало відомо позивачу, виконання договірних зобов'язань відповідачем було передоручено без його згоди ТОВ «ЕКО центр» м. Севастополь, що є грубим порушенням договору. Повідомленням про доповнення договору від 26.10.2007 р. відповідач проінформував позивача про неможливість виконати договір між ними, оскільки відповідач не має права займатися зовнішньоекономічною діяльністю. Зважаючи на це та на той факт, що відповідач при укладенні договору знав про неможливість його виконання, позивач вважає, що відповідач навмисно ввів позивача в оману та заволодів належними йому грошовими коштами.

За таких обставин, уточнивши свої вимоги, просив розірвати договір про виготовлення науково-технічної продукції № 121/1 від 11.09.2007 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4, стягнути з ФОП ОСОБА_4 на користь позивача суму авансового внеску в розмірі 30000 грн., стягнути штраф за несвоєчасне виконання зобов'язань по договору в сумі 3904 грн., відсотки за користування грошовими коштами в сумі 1181,10 грн. та спричинені збитки в сумі 8449,41 грн., а всього - 43534,51 грн., стягнути з ФОП ОСОБА_4 на користь позивача моральну шкоду в сумі 50000,00 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 травня 2011 року позов ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_4 про розірвання договору на виготовлення науково-технічної продукції, повернення передоплати та стягнення штрафних санкцій задоволено частково. Розірвано договір про виготовлення науково-технічної продукції № 121/1 від 11.09.2007 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4 Стягнуто з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму авансового внеску в розмірі 30000 гривень, пеню (за несвоєчасне виконання зобов'язань по договору) в сумі 3904 гривень, а всього 33904 гривні; моральну шкоду в сумі 5000 гривень, у відшкодування збитків - 7500 грн. та судові витрати по справі у сумі 949,41 грн..

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_4 про стягнення відсотків за користування грошовими коштами в сумі 1181 гривень 10 копійок - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Вважає, що відповідачу та його представнику не було надано можливості подати свої заперечення проти позову, суд першої інстанції неповно з'ясував усі обставини справи, не звернув уваги на те, що відповідач виконав усі вимоги договору виготовлення обладнання, однак позивач безпідставно відмовився прийняти виготовлений товар. Суд дійшов помилкового висновку про незаконність виготовлення обладнання третьою особою. Позивач не надав доказів витрат, понесених у звязку з простроченням виконання зобовязання, суд безпідставно стягнув моральну шкоду та нарахування за 12 місяців.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню, з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем - ФОП ОСОБА_4 11 вересня 2007 року було укладено договір на виготовлення науково - технічної продукції № 121/1 (а.с. 5-6). Згідно ( п. 1.1) Договору відповідач зобовязався виготовити обладнання по розливу питної води в шестимісячний строк з моменту виплати позивачем авансу (п.1.3) відповідно до п. 2.2 Договору в сумі 30000 грн., а після монтажу обладнання в цеху позивача провести остаточні розрахунки, забезпечити транспортні засоби для доставки обладнання до місця монтажу від місця отримання вантажу і сплатити витрати виконавця по декларуванню вантажу на кордоні ( п. 2.4 Договору).

Позивачем у виконання умов Договору було проведено передоплату в сумі 30000 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 026 від 10.09.2007 р. (а.с. 15). Термін виконання замовлення встановлено до 23.10.2007 року.

Як встановлено в суді, в порушення договірних зобовязань відповідач обладнання не виготовив, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 530 ЦК України, згідно якої «якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)».

Більш того, відповідно до Договору № 14-07 від 10.09.2007 року виконання договірних зобовязань відповідачем було передоручено без згоди позивача ОСОБА_2 ТОВ «ЕКО центр» м. Севастополь ( а.с. 39-40), що протирічить п. 1.1 Договору № 121/1 від 11.09.2007 року, згідно якого взяв на себе зобов'язання виготовити обладнання для розливу питної води відповідач.

Повідомлення про доповнення договору від 26.10.2007 року відповідач проінформував позивача про неможливість виконати договір між ними, оскільки відповідач не має права займатися зовнішньоекономічною діяльністю.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник у зобовязанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу), відповідно ст. 520 ЦК України, лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 527 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином.

Претензія позивача від 27.12.2007 року (а.с. 10), в якій він вимагав повернути йому грошові кошти, сплачені в якості передоплати в сумі 30000 грн., підтверджує факт відмови позивача від Договору в звязку з порушенням строків його виконання.

Таким чином, доводи відповідача в апеляційній скарзі, що він виконав усі вимоги договору виготовлення обладнання, в позивач безпідставно відмовився прийняти виготовлений товар, на думку колегії суддів безпідставні. Також на думку колегії суддів необґрунтовані і доводи апеляційній скарги про те, що суд дійшов помилкового висновку про незаконність виготовлення обладнання третьою особою.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач ФОП ОСОБА_4 не виконав умови договору і повинен повернути сплачену позивачем передоплату в сумі 30000 грн.

Також суд дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в сумі 3904 грн. за не виготовлену відповідачем продукцію вартістю 48800 грн., оскільки пунктом 5.3 Договору на виготовлення науково-технічної продукції № 121/1 встановлена відповідальність за несвоєчасне виконання будь-якою стороною зобовязань по договору у вигляді пені або штрафу не більш ніж 8% вартості продукції.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача 7500 грн. в рахунок відшкодування збитків в звязку з порушенням відповідачем умов договору, оскільки укладення договору займу № 9090701 від 09.09.2007 року з Кредитним споживчим кооперативом громадян «Благо» на суму 30000 грн. (150000 руб.) з подальшою сплатою 2,1 % суми займу в місяць, для внесення передоплати по Договору на виготовлення науково - технічної продукції № 121/1 від 11 вересня 2007 року, не може відноситись до збитків.

Відповідно ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, доводи наведені в апеляційній скарзі про те, що позивачем не надано доказів спричинення ним додаткових збитків, колегією суддів приймається до уваги.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд при ухваленні рішення безпідставно стягнув на користь позивача моральну шкоду.

Вирішуючи спір в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що протиправними діями відповідача позивачеві завдана моральна шкода. Внаслідок невиконання відповідачем зобовязань по Договору, позивач знаходився в складному становищі, погіршилась його ділова репутація, погіршилося фінансове становище його сімї і, як встановлено в суді він вимушений був звертатися до лікарні, був порушений його звичний ритм життя. Стягнувши з відповідача на користь позивача моральну шкоду, суд першої інстанції виходив з доведеності факту її заподіяння.

Однак, колегія суддів вважає, що при визначенні розміру спричиненої позивачу моральної шкоди, судом першої інстанції не ураховані розяснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди , відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Судом не в повній мірі враховано ступінь моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретні обставини по справі, а також наслідки, що наступили.

Тому колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення з відповідача моральної шкоди повинно бути змінено, розмір стягнутої моральної шкоди зменшено до 2000 грн.

В іншій частині рішення суду відповідачем не оскаржене.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам матеріального і процесуального права, тому воно, відповідно п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню в частині стягнення з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у відшкодування збитків 7500 грн., з ухваленням нового рішення про відмову позовних вимог в цій частині, а також рішення підлягає зміненню в частині розміру стягнутої моральної шкоди з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 - з 5000 грн. до 2000 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 88, ст.ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 травня 2011 року в частині стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у відшкодування збитків 7500 грн. скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 травня 2011 року в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з Фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 змінити, зменшивши цей розмір з 5000 грн. до 2000 грн.

В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 травня 2011 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: