Справа № 2506/2887/2012 Провадження № 22-ц/2590/2575/2012 Головуючий у I інстанції Сапон А. В.
Категорія цивільна Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2012 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:ОСОБА_5, його пр-ка ОСОБА_6, пр-ків відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Чернігівської обласної ради, комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської обласної ради про визнання рішення незаконним, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати.

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду від 21 червня 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_5 до Чернігівської обласної ради, комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської обласної ради про визнання рішення незаконним, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2012 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Незаконність судового рішення апелянт обґрунтовує тим, що судом не прийнято до уваги Положення про порядок укладання та розірвання контракту з керівниками підприємств, установ і закладів, що є обєктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженого сесією обласної ради від 03.02.2009 року в п. 2.4 якого вказано, що контракт може бути укладений на термін від 1 до 5 років, а не на два дні. Крім того, комісією з питань управління та розпорядження обєктами комунальної власності обласної ради протоколом затверджено продовження контракту з апелянтом на 3 роки. На думку апелянта додаткова угода, на яку посилається суд першої інстанції не є дійсною тому, що вона була укладена за незаконним розпорядженням, і додаткова угода відповідно до п.п. 6.2 і 6.3 контракту не може застосовуватись до терміну дії контракту. Відповідно до п. 6.1 контракту дозволяється за результатами річної звітності вносити до контракту зміни та доповнення, шляхом укладення додаткових угод, але ці додаткові угоди можуть стосуватися умов господарювання, але не терміну дії контракту. Суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що після закінчення дії контракту, апелянт, як керівник був допущений до роботи два дні, і згідно ст. 391 КЗпП України трудовий договір з ним вважається укладеним на невизначений строк.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив із того, що контракт з позивачем укладено в силу вимог ст. 65 ГК України, відповідно до якої у разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обовязки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. Відповідно п. 7.3 Статуту комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської обласної ради підприємство на контрактній основі очолює директор, який призначається на посаду та звільняється на пленарних засіданнях обласної ради за поданням органу управління. Оскільки термін дії контракту позивача повинен був закінчитися в міжсесійний період роботи облради, то розпорядженням голови Чернігівської обласної ради від 19.03.2012 року, затвердженим в подальшому на сесії облради, було продовжено дію контракту з позивачем на термін до чергового засідання сесії на підставі заяви позивача, а тому законних підстав визнавати контрактну форму трудового договору між сторонами по справі такою, що укладена на невизначений строк, немає.

Апеляційний суд повністю погоджується з даним висновком місцевого суду.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, що 25 березня 2011 року рішенням Чернігівської обласної ради ОСОБА_5 призначено на посаду директора комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської обласної ради (а.с. 18).

29 березня 2011 року між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради, яке діє від імені Чернігівської обласної ради на підставі «Положення про порядок укладання та розірвання контрактів з керівниками підприємств, установ і закладів, що є обєктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області» (а.с.15-17) та ОСОБА_5, як з керівником підприємства, укладено контракт на строк з 28 березня 2011 року по 27 березня 2012 року (пункт 7.1 контракту). Підпунктом 1 пункту 6.2 контракту(а.с.2-4) передбачено, що контракт припиняється після закінчення його дії. За угодою сторін умовами цього контракту визначено права та обовязки сторін, умови оплати праці керівника (відповідно до яких позивачу нараховувалась та виплачувалась заробітна плата), відповідальність сторін, підстави зміни і розірвання контракту, термін дії і інші умови контракту.

27 січня 2012 року позивач звернувся з заявою про продовження дії контракту на імя Голови Чернігівської обласної ради (а.с.45). 19 березня 2012 року розпорядженням Голови обласної ради дію контракту з ОСОБА_5 продовжено на термін до чергового засідання сесії обласної ради (а.с. 46). Видаючи вказане розпорядження, Голова діяв відповідно до п.16ч.6ст.55 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». На виконання даного розпорядження 21 березня 2012 року між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради, яке діє від імені Чернігівської обласної ради та ОСОБА_5 була підписана Додаткова угода № 1 до контракту з керівником підприємства, що є у комунальній власності від 29 березня 2011 року, якою внесені зміни до п. 7.1 та визначено термін дії контракту до 29 березня 2012 року включно (а.с. 48). Рішенням Чернігівської обласної ради восьмої сесії шостого скликання від 29 березня 2012 року розпорядження голови обласної ради від 19 березня 2012року було затверджене (а.с. 47). На цій же сесії вирішувалося питання про звільнення ОСОБА_5 у звязку з закінченням терміну дії контракту та відповідно п. 20 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» його було звільнено із займаної посади згідно з п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України (а.с. 49).

Відповідно до ч.3 ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обовязки і відповідальність сторін ( в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Спірні правовідносини є трудовими.

Отже, встановивши наведені обставини, зокрема те, що позивач працював у на посаді керівника на умовах строкового трудового контракту, термін дії якого сторонами на новий строк не продовжувався і не переукладався, а укладання Додаткової угоди до контракту від 29 березня 2011 року, якою внесені зміни до п. 7.1 та визначено термін дії контракту до 29 березня 2012 року включно, не продовжує дію даного контракту і не є переукладанням його на новий строк, суд правомірно відмовив ОСОБА_5 у поновленні на роботі та стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Крім того, суд вірно відмовив позивачу у визнанні незаконним рішення Чернігівської обласної ради від 29 березня 2012 року, оскільки дане розпорядження не порушує прав та інтересів позивача, а спрямоване на врегулювання трудових відносин.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: