Справа №2-546 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/1890/1070/12 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2012 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Лузан Л. В. , Криворотенка В. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 квітня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_3, товариство з обмеженою відповідальністю «Сумижитло», про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, і вселення до квартири

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, товариство з обмеженою відповідальністю «Сумижитло», про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 квітня 2012 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Вселено ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1.

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та в зустрічному позові ОСОБА_3 відмовлено за необґрунтованістю.

Ухвалою суду від 6 квітня 2012 року закрите провадження у справі в порядку цивільного судочинства за позовом ОСОБА_4 в частині вимог до СГІРФО Ковпаківського РВ СМУ УМВС України в Сумській області про зобовязання зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_5 і за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 в частині вимог до СГІРФО Ковпаківського РВ СМУ УМВС України в Сумській області про зобовязання зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_4 Їм розяснене право на звернення до суду з даними позовними вимогами у порядку адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення змінити: в частині відмови в задоволенні її позову про визнання ОСОБА_6 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, та задоволення його зустрічного позову про вселення скасувати та винести нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги та відмовити ОСОБА_7 в задоволенні позову про вселення. В іншій частині просить рішення залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3, яка підтримала скаргу з мотивів, в ній викладених, позивача та його представника, які заперечують проти скарги та погоджуються з рішенням суду, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 у січні 2010 року звернувся до суду з вказаним позовом до своєї дочки ОСОБА_5 та відділу СГІРФО Ковпаківського РВ УМВС України в Сумській області, мотивуючи вимоги тим, що двокімнатна квартира АДРЕСА_1 знаходиться в комунальній власності Сумської міської ради та знаходиться на обслуговуванні ТОВ «Спецмонтажпроект». В ній проживали він, його колишня дружина ОСОБА_3 та їх дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Він та його колишня дружина проживають у вказаній квартирі, а дочка ОСОБА_5 не проживає в квартирі понад 8 років оскільки виїхала на постійне місце проживання в США, вийшла там заміж, має двох дітей. Донька повідомила їм, що квартира її не цікавить, платити за комунальні послуги вона не буде, добровільно знятися з реєстрації не бажає.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 не проживає в квартирі більше обумовленого законом терміну без поважних причин, просив визнати її такою, що втратила право користування цим житлом, і зобовязати її знятися з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1, а в разі відмови - зобовязати відділ СГІРФО Ковпаківського РВ УМВС України в Сумській області зняти її з реєстрації в квартирі.

В лютому 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з додатковою позовною заявою, в якій зазначив, що після звернення його до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, його колишня дружина ОСОБА_3 перешкоджає йому в доступі до квартири, змінила двері та замки, його особисті речі та майно, які знаходились в квартирі, винесла з квартири і залишила на смітнику. Посилаючись на те, що він не втратив право користування житловою площею, просив вселити його в спірну квартиру (а.с.59).

1 червня 2010 року ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4, сектору СГІРФО Ковпаківського РВ УМВС України в Сумській області, третя особа ТОВ «Спецмонтажпроект», мотивуючи вимоги тим, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 з 6 червня 1971 року по 11 квітня 2000 року, мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час шлюбу їх сімї у складі трьох осіб була надана двокімнатна квартира №67 у житловому будинку №34 по вул. Праці в м. Суми загальною площею 44,37 кв. м, жилою площею 33, 19 кв. м, наймачем якої є вона. Квартира не приватизована. На реєстраційному обліку у спірній квартирі знаходяться вона, ОСОБА_4 та їх дочка ОСОБА_5

Будучи зареєстрованим у вказаній квартирі, ОСОБА_4 не проживає в ній з 1995 року, оскільки пішов жити до іншої жінки, забравши всі свої особисті речі. З 2006 року він проживає без реєстрації у с. Стецьківка Сумського району, по вул. Шевченко 51 - в будинку своєї нинішньої дружини, з якою зареєстрував шлюб. ОСОБА_4 добровільно виїхав з спірної квартири, керуючись власними особистими мотивами, для проживання з іншою сімєю. Жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням ніхто з мешканців квартири йому не чинив. Він не проживає у квартирі більше шести місяців без поважних причин, добровільно не бажає знятися з реєстрації. Просила визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №67 в будинку по вул. Праці в м. Суми; зобовязати сектор СГІРФО Ковпаківського ВМ УМВС України в Сумській області зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою (а.с.14-15).

Ухвалою суду в судовому засіданні від 10 травня 2011 року третя особа в справі ТОВ «Спецмонтажпроект» замінена на ТОВ «Житловик» (а.с.81).

У вересні 2011 року ОСОБА_3 доповнила зустрічні позовні вимоги додатковим обґрунтуванням, зазначивши, крім іншого, що з 14 вересня 1995 року відповідач має на праві особистої власності двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, якою розпоряджається на власний розсуд та від усіх це приховує. Відповідач не проживає в спірній квартирі з 1995 року, і під час розгляду цивільної справи № 2/162/2000 було встановлено, що в квартирі відсутні його речі повсякденного та періодичного сезонного вжитку. Відповідач більше 10 років не виконував жодного з обовязків квартиронаймача, не підтримував житло в належному санітарному та технічному стані, не сплачував кошти за користування житлом і комунальні послуги.

Крім того, третьою особою в справі зазначила ТОВ «Сумижитло» (а.с.99-100).

Вирішуючи спір, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 в частині вселення і відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що він не проживав в квартирі більше передбаченого законом строку з поважних причин, а тому право користування житлом не втратив і протиправно позбавлений права користування ним.

Цей висновок узгоджується з обставинами справи, вірно встановленими судом, та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Ч. ч. 1, 2 ст. 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до абз. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Таким чином, при вирішенні питання про втрату членом сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.

Згідно з абз. 4 п. 10 указаної постанови Пленуму Верховного Суду України, наймачеві або членові його сім'ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо).

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 6 червня 1971 року по 11 квітня 2000 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_5 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_5, згідно свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові, виданого 4 червня 2002 року, змінила прізвище «Костроменко» на «Шефер», а по батькові «Олександрівна» на «Франсівна», про що в книзі реєстрації актів про переміну прізвища, імені, по батькові 13 березня 2001 року зроблено запис за № 34 (а.с.18 - 19).

Під час шлюбу сімї сторін у складі трьох осіб була надана двокімнатна квартира №67 у житловому будинку №34 по вул. Праці в м. Суми, наймачем якої є ОСОБА_3 Вказана квартира не приватизована, знаходилась на обслуговуванні ТОВ «Спецмонтажпроект», з 1 жовтня 2010 року ТОВ «Житловик», на час розгляду справи - ТОВ «Сумижитло» (а.с.48, 62).

На реєстраційному обліку за адресою спірної квартири знаходяться: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх дочка ОСОБА_5 (а.с.5, 20).

Позивач перебуває на обліку у управлінні ПФУ в Ковпаківському районі м. Суми як отримувач пенсії за віком за місцем реєстрації (а.с.53).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 липня 2000 року у задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування житловою площею, було відмовлено (а. с. 151-152).

З вересня 2002 року дочка сторін ОСОБА_5 проживає в США, штат Вермонт, в будинку батьків свого чоловіка, має громадянство України (а.с.24-38, 63-64, 79-80).

22 липня 2005 року ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_9, мешканкою с. Стецьківка Сумського району Сумської області, у виконкомі Стецьківської сільської ради (а.с.74-77).

Згідно повідомлення Стецьківської сільської ради від 05 листопада 2010 року, ОСОБА_4 на території сільської ради не зареєстрований, по господарських книгах не значиться (а.с.52, 101, 118).

20 січня 2010 року ОСОБА_4 було внесено в касу ТОВ «Спецмонтажпроект» 300 грн. в рахунок плати за користування спірною квартирою (а.с.84).

На підставі договору довічного утримання від 14 вересня 1995 року, укладеним з матірю ОСОБА_10, ОСОБА_4 належала квартира АДРЕСА_2, в якій проживала його мати (а.с. 93, 117).

Згідно довідки КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 4» від 19 квітня 2011 року та витягу з медичної карти амбулаторного хворого, мати позивача тяжко хворіла та перебувала на диспансерному обліку з 1995 року в звязку з перенесеним гострим порушенням мозкового кровообігу, з правостороннім геміпарезом, знаходилась в постінфарктному стані до смерті (а.с.85-87).

06 березня 2011 року мати позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_10 померла (а.с.153).

22 вересня 2011 року ОСОБА_4 продав квартиру АДРЕСА_2, яка належала йому на підставі договору довічного утримання (а.с.131).

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перевіряючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_3, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що вона не довела відсутності поважних причин не проживання ОСОБА_4 в спірній квартирі понад встановлений законом строк - шість місяців.

В позові в даній справі про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, ОСОБА_3 зазначала, що він не проживає в квартирі з 1995 року.

Звертаючись з аналогічним позовом до нього в 2000 році, вона посилалась на те, що він не проживає в квартирі з грудня 1998 року, і в задоволенні її позову було відмовлено з посиланням на те, що його не проживання в квартирі викликане поважними причинами. Рішенням суду від 27 липня 2000 року було встановлено, що ОСОБА_4 в спірній квартирі не проживає з грудня 1998 року з поважних причин - із-за сварок в сімї.

Вирішуючи спір в даній справі, суд обгрунтовано поклав в основу рішення в цій частині надані ОСОБА_4 докази, яких не спростувала і сама ОСОБА_3, про те, що, починаючи з 1995 року мати ОСОБА_4, яка проживала за іншою адресою, після перенесеного інфаркту знаходилась до самої смерті в тяжкому стані, потребувала стороннього догляду і з нею ОСОБА_4 був укладений договір довічного утримання, за яким він зобовязаний був доглядати за нею та став, в звязку з цим, власником її квартири. Виконання ним своїх обовязків за цим договором ОСОБА_3 не заперечила.

Крім того,ОСОБА_3 не спростувала і доводів ОСОБА_4 про те, що після того, як він в січні 2010 року звернувся до суду з позовом до дочки про визнання її такою, що втратила право користування житлом, під час ремонту спірної квартири були змінені вхідні двері і замки на них, чим створені перешкоди ОСОБА_4 у доступі до квартири, ключі від якої до цього він мав.

З огляду на те, що між сторонами існує конфлікт, що свідчить про неприязні стосунки між ними, і позивач у жовтні 2010 року звертався до органів внутрішніх справ, про що свідчить лист Ковпаківського РВ СМВ УМВС України в Сумській області від 26 жовтня 2010 року (а.с.60), а хвора мати ОСОБА_4 померла 6 березня 2011 року, тобто вже після його звернення в лютому 2010 року з позовом до суду про вселення в квартиру, суд прийшов до вірного висновку про те, що він не втратив право на користування житлом, яке порушене і підлягає захисту шляхом його вселення в квартиру.

Посилання ОСОБА_3 на те, що ОСОБА_4 не виконує обовязки по утриманню квартири, не спростовують висновків суду, оскільки це не є предметом спору в даній справі.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 квітня 2012 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -