Справа № 2-396/11
Справа №0417/ 2-103/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 вересня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.

при секретарі Щіголєвій Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання кредитного договору і договорів, укладених в його забезпечення недійсним , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в жовтні 2010 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_4 комерційного інноваційного банк УкрСиббанк, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання кредитного договору і договорів, укладених у його забезпечення, недійсними. В ході розгляду справи позовна заява була уточнена ( а.с. 76-83). В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач в уточненій позовній заяві посилався на те, що 19 травня 2008 року між ним ( позивачем по справі) та ОСОБА_4 комерційним інноваційним банком УкрСиббанк (відповідачем по справі) був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № 0. Правонаступником АКІБ УкрСиббанк є Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк. В забезпечення Кредитного договору між Банком та ОСОБА_5 був укладений договір іпотеки № 0/1 від 19.05.2008 року та укладені договори поруки між Банком та ОСОБА_2 - договір поруки № 0/2 від 19.05.2008 року та між Банком та ОСОБА_3 - договір поруки № 0/3 від 19.05.2008 року.

Згідно п.2 Постанови № 5 від 12.04.96г. Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", на відносини, що виникають з договорів про надання кредитів, поширюється дія Закону України "Про захист прав споживачів"

Кредитний договір, укладений між ОСОБА_5 і Банком, підлягає визнанню недійсним, так як він містить у собі несправедливі умови, зміна яких обумовлює зміну інших умов договору, що, згідно ч.6 ст. 18 Закону, є підставою визнання Договору недійсним в цілому.

Несправедливими умовами в Кредитному договорі є:

1.Умова Договору, відповідно до якого ОСОБА_6 має право до необмеженого розміру в односторонньому порядку підвищувати розмір процентної ставки за кредитом, що закріплено в п.1.3.1,10.2 Кредитного договору.

Дану умову вважає несправедливою, оскільки вона неконкретна і дозволяє Банку по надуманим причин підвищити процентну ставку.

Дана умова Договору суперечить ст.1056-1 ЦК, згідно з якою розмір процентної ставки не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку; ч.4 Ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність", згідно з якою банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки; п.3. 5 "Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168 Згідно п.3.5 Правил банки не мають право змінювати процентну ставку за кредитом у зв'язку з волевиявленням однієї зі сторін; листа НБУ від 04.12.2008 р. № 47-112/3204-17164 "Про дотримання банками вимог чинного законодавства, згідно з яким внесення змін до кредитного договору щодо вартості кредиту, що не відповідають змінам облікової ставки НБУ, буде кваліфікуватися як порушення Закону України "Про банки і банківську діяльність ".

2.Умову про право Банку в односторонньому порядку змінити істотні умови договору закріплені в п.п.1.22, 10.2 Кредитного договору.

3.Умови Договору, які ставлять умовою отримання кредиту користування позичальником іншими послугами банку, які закріплені в п.4.8 і п.1.5 Кредитного договору.

Відповідно п.4.8 Договору позичальник зобовязується застрахувати предмет застави в рекомендованій Банком страховій компанії, та згідно п.1.5 Договору кредит видається позичальнику шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника №6600.

Дані умови Договору вважає несправедливими оскільки: вони порушують право споживача на свободу вибору продукції; вони є прояв нечесної підприємницької практики, згідно Закону України "Про захист прав споживачів"; згідно п.2 ч.3 ст.19 Закону пропозиція з метою реалізації одної послуги до реалізації іншої є нечесна підприємницька практика; вони порушують її право на свободу договору.

Дані умови Договору суперечать: ч.4 ст.55 закону України Про банки і банківську діяльність, згідно з якою Банку заборонено вимагати від клієнта придбання будь-яких послуг як обов'язкової умови надання банківської послуги; ст.6 закону України "Про страхування", згідно з якою добровільне страхування у конкретного страховика не може бити обов'язковою умовою при реалізації інших правовідносин; ст.ст.6, 627 ЦК, згідно з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ї ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 4.Положення, відповідно якого за порушення умов Договору для позичальника встановлена договірна відповідальність, а для Банку відсутня, дане положення закріплено розділом 8 і п.2.1 Кредитного договору.

За порушення умов Договору Позичальнику встановлено: нарахування підвищених відсотків; пені; штрафу; неустойки; стягнення предмету застави. Згідно Кредитного договору договірна відповідальність для Банку відсутня. Дану умову Договору вважає несправедливою, оскільки вона створює дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживача.

Дана умова Договору суперечить ст.3 ЦК, згідно з якою справедливість є одним із загальних підстав цивільного законодавства та ст.6 закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", відповідно якої в договорі про надання фінансових послуг в обов'язковому порядку була вказана відповідальність суб'єкта, який надає такі послуги, за невиконання або неналежне виконання договірних умов.

5. Умова, за якою Позичальник зобов'язаний повідомляти ОСОБА_6 про обставини, які не відносяться до визначення фінансової платоспроможності позичальника. Дана умова закріплено п.4.4 Договору. Згідно п.4.4 Договору Позичальник зобов'язується повідомити ОСОБА_6 про зміну паспортних даних, фактичної адреси проживання, даних прописки (реєстрації), робочого та / або домашнього номера телефону, зміну місця роботи та / або виникненні яких-небудь інших обставин, які можуть вплинути на виконання Позичальником зобов'язань за цим Договором.

Дану умову вважає несправедливою, оскільки: формулювання "повідомити ОСОБА_6 про виникнення яких-небудь інших обставин, які можуть вплинути на виконання Позичальником зобов'язань за цим Договором" невизначена і дозволяє Банку необґрунтовано застосовувати до Позичальника штрафних санкції.

Дана умова Договору суперечить: ч.3 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", згідно з якою кредитодавець не має права вимагати від споживача відомостей, які не стосуються визначення його платоспроможності.

Вважає, що Договір іпотеки № 0/1 від 19.05.2008 року, укладений між ОСОБА_5 і АКІБ "УкрСиббанк", належить також визнати недійсним згідно Закону України "Про іпотеку.

Згідно ст.3 Закону України "Про іпотеку" іпотекою може бути забезпечене виконання справжнього зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, який набув чинності.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку іпотечного договору.

Договори поруки: № 0/2 від 19.05.2008 року, укладені між ОСОБА_2 і АКІБ "УкрСиббанк", і № 0/3 від 19.05.2008 року, укладені між ОСОБА_3 і АКІБ "УкрСиббанк", слід визнати недійсними на підстав ст.553 ЦК, згідно з якою порукою може бути забезпечено дійсне зобов'язання.

Просила суд: 1. Визнати несправедливими наступні умови кредитного договору № від 19.05.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та АКІБ УкрСиббанк: умову Договору, відповідно якого ОСОБА_6 має право до необмеженого розміру в односторонньому порядку підвищувати розмір процентної ставки за кредитом; умову про право Банку в односторонньому порядку змінювати істотні умови Договору; умови Договору, які ставлять умовою отримання кредиту користування позичальником іншими послугами Банку; положення, відповідно до яких за порушення умов Договору для позичальника встановлена договірна відповідальність, а для Банку відсутня; умова, за якою позичальник зобовязаний повідомити ОСОБА_6 про обставинах, які не відносяться до визначення фінансової платоспроможності позичальника.

2. Визнати недійсними наступні умови кредитного договору №0 від 19.05.20008 року, укладеним між ОСОБА_1 і АКІБ УкрСиббанк: умову Договору, відповідно якого ОСОБА_6 має право до необмеженого розміру в односторонньому порядку підвищувати розмір процентної ставки за кредитом; умову про право Банку в односторонньому порядку змінювати істотні умови Договору; умови Договору, які ставлять умовою отримання кредиту користування позичальником іншими послугами Банку; положення, відповідно до яких за порушення умов Договору для позичальника встановлена договірна відповідальність, а для Банку відсутня; умова, за якою позичальник зобовязаний повідомити ОСОБА_6 про обставинах, які не відносяться до визначення фінансової платоспроможності позичальника.

3. Договір про надання споживчого кредиту №0 від 19.05.2008 року, укладений між ОСОБА_1 і АКІБ УкрСиббанком, визнати недійсним з застосуванням правових наслідків недійсності нікчемного правочину.

4. Договір іпотеки №0/1 від 19.05.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та АКІБ УкрСиббанквизнати недійсним.

5. Договір поруки №0/2 від 19.05.2008 року, укладений між ОСОБА_2 і АКІБ УкрСиббанк визнати недійсним.

6. Договір поруки №0/32 від 19.05.2008 року, укладений між ОСОБА_3 і АКІБ УкрСиббанк визнати недійсним.

7.Судові витрати покласти на відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача ПАТ ОСОБА_6 Авальпозовні вимоги не визнав та просив суд в задоволені позову відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд позов задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася. Про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 травня 2008 року між ОСОБА_4 комерційним інноваційним банком УкрСиббанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство УкрСиббанкта ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0 в розмірі 94000 доларів США 00 центів ( а.с.22-31).

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору ОСОБА_6 зобовязується надати Позичальнику однією сумою, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати і повернути Банку кредит ( грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 94000 доларів США, та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів на умовах визначених цим Договором. Вказана сума кредиту еквівалентна 474700,00 грн., за курсом НБУ на день укладання договору. Згідно до п.1.2.2 позичальник у будь-кому випадку зобовязується повернути Банку кредит у повному обсязі в термін не пізніше 21.05.2029 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або вказаного банком терміну достроково. Щомісячний платіж 1057,00 доларів США.

Відповідно до п.1.4. Кредитного договору кредит надається позичальнику для його особистих потреб безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника, а саме на придбання 3-и кімнатної квартири.

Згідно до п.1.5 Кредит нараховується шляхом: зарахуванням Банком коштів на поточний рахунок позичальника №6600 для подальшого використання за цільовим призначенням.

19.05.2008 року між АКІБ УкрСиббанкомта ОСОБА_1 був укладений Договір іпотеки № 0/1, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстровано у реєстрі правочинів за № 2350, згідно до п.1.1 іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю наступне рухоме майно квартиру 85, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Байкальська, буд.80. Ринкова вартість предмету іпотеки, згідно звіту субєкта оціночної діяльності становить 560278 грн. 00 коп.

В якості забезпечення зобовязань по кредиту ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 0/2 від 19.05.2008 року між Банком і ОСОБА_2 відповідно п.1.1 зобовязання перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх зобовязань перед кредитором, що виникли з Кредитного договору №0 від 19 травня 2008 року та №0 від 19 травня 2008 року, укладеного між Кредитором і Боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих що можуть виникнути майбутньому ( а.с.35-36).

В якості забезпечення зобовязань по кредиту ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 0/3 від 19.05.2008 року між Банком і ОСОБА_3 відповідно п.1.1 зобовязання перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх зобовязань перед кредитором, що виникли з Кредитного договору №0 від 19 травня 2008 року та №0 від 19 травня 2008 року, укладеного між Кредитором і Боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих що можуть виникнути майбутньому ( а.с.37-38).

ОСОБА_1 суму кредиту використала, однак умови кредитного договору не виконувала.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2010 року за позовною заявою. ПАТ УкрСиббанкдо ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, позовні вимоги ПАТ УкрСиббанкзадоволені та стягнуто солідарно заборгованість за кредитом в розмірі 862316 грн. 35 коп. ( а.с.111).

Обґрунтовуючи позовні вимоги за позовною заявою позивач вказала про допущення чисельних порушень норм чинного законодавства та її прав, як споживача кредитної лінії, при підписанні кредитного договору з боку АКІБ УкрСиббанк. Так вважає, що були порушені її права споживача згідно з Законом України Про захист прав споживачів: не виконання передоговірної роботи з позичальником; не надання споживачу попередньої інформації про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість кредиту; не надання детального розпису сукупної вартості кредиту для споживача під час укладання кредитного договору; включення у договір несправедливих умов; не відповідність умов кредитного договору, договору іпотеки та договорів поруки вимогам чинного законодавства України.

Як встановлено в судовому засіданні при укладанні Кредитного договору і договору іпотеки АКІБ УкрСиббанк вимоги Закону України Про захист прав споживачівпорушені не були, також ОСОБА_1 в заяві анкеті на отримання кредиту ( а.с.92) просила надати кредит в розмірі 100000 доларів США 00 центів строком на 252 місяців для придбання квартири. Позичальниця була ознайомлена з умовами та особливостями кредитування АКІБ УкрСиббанком ( а.с.90-91)

Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України) .

Свобода договору означає можливість сторін вільно визначити зміст договору, який вони укладають і формують його конкретні умови.

Зміст договору становлять умови ( пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства ( ч.1 ст.628 ЦК України).

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність ( п.6 ч.1 ст.3 ЦК України).

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, або одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнано недійсним (оспорюваний правочин) .

Отже, вирішуючи спір про визнання правочину недійсним, належить встановити наявність саме тих обставин, з якими закон повязує недійсність правочинів, зокрема: відповідність змісту правочину вимогам Цивільного Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; правоздатність сторін правочину, свободу волевиявлення учасників правочину та відповідність волевиявлення їх внутрішній волі; спрямованість правочину на реальне настання правових наслідків, що зумовлені ним.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин №5 від 30 березня 2012 року, виходячи із закріпленого Конституцією України принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно - правових актів ( частина перша статті 58), всі рішення банку в будь-якій формі ( постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку є неправомірними лише з 10 січня 2009 року ( Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативних актів).

При вирішені питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора та зміну умов відповідно до вимог статей 641-642 ЦК України, або в порядку визначеному частиною шостою статті 1056-І ЦК України.

Отже виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивачкою надумано порушене право ПАТ УкрСиббанк, яке начебто підлягає захисту, оскільки в судовому засіданні встановлено, що укладений між Банком та ОСОБА_1 кредитний договір відповідав вимогам чинного законодавства на день укладання договору, суд не вбачає суперечності кредитних відносин за спірним договором звичайним умовам кредитування та сучасній діловій практиці, та з огляду на обставини справи не вбачає підстав для визнання кредитного договору, договору іпотеки, договорів поруки недійсними, тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 в повному обсязі.

Оскільки при подачі позовної заяви позивачкою ОСОБА_1 в повному розмірі судовий збір не оплачено , в задоволені позовної заяви їй відмовлено, то з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 3213 грн. 20 коп.

Керуючись: Законом України Про захист прав споживачів, Ст.6 Закону Про страхування, ст.55 Закону України Про банки і банківську діяльність, ст. ст. 3,15,16,203,215,627,1056-1 ЦК України, ст.ст.11,15,27, 60, 61, 88, 169, 212-215 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 3213 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар