Номер провадження 4-с/2603/120/12
Справа № 2603/8831/12
У Х В А Л А

Іменем України

12 жовтня 2012 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Скрипка О.І.

при секретарі Федорченко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

02.08.2012 року заявником до суду подано скаргу на дії старшого державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві ОСОБА_2, в якій вона просить визнати протиправними її дії, які полягають в тому, що вона продовжує здійснювати виконавче провадження № 25008703, порушене згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.03.2011 року на підставі виконавчого листа № 2-3085 від 09.12.2010 року за заявою ПАТ «ПриватБанк», і не повертає зазначеному банку вказаний виконавчий лист; зобов»язати суб»єкта оскарження винести відповідну постанову про повернення стягувачу ПАТ «ПриватБанк» виконавчого листа № 2-3085 від 09.12.2010 року, виданого Деснянським районним судом м.Києва; зобов»язати старшого державного виконавця Панченко І.І. вчинити встановлені ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» заходи, необхідні для настання наслідків у зв»язку з закриттям виконавчого провадження № 25008703, порушеного за заявою ПАТ «ПриватБанк» на підставі виконавчого листа № 2-3085 від 09.12.2010 року, зокрема зняти арешт з майна, арештованого нею у зв»язку з закінченим виконавчим провадженням.

Свої вимоги заявник обґрунтувала тим, що 27.07.2012 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження вона дізналась, що старший державний виконавець з метою оцінки та подальшої реалізації квартири АДРЕСА_1 призначив суб»єкта оціночної діяльності ТОВ «Оціночна компанія «Вега» за відповідною постановою від 11.07.2012 року. Вказана квартира належить їй (заявнику) на праві приватної власності і є предметом іпотеки згідно договору іпотеки квартири від 15.10.2007 року, укладеного між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому відповідно обтяжена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 накладанням заборони на її відчуження під час оформлення договору іпотеки.

Заявник вважає, що дії державного виконавця, спрямовані на звернення стягнення на предмет іпотеки (належну їй квартиру) є такими, що порушують положення ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження» та ЗУ «Про іпотеку», оскільки підставою звернення стягнення на предмет іпотеки слід вважати рішення суду відповідного змісту, яке ухвалюється за результатами розгляду цього питання в позовному провадженні. Рішення суду про звернення стягнення на зазначену квартиру не існує.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що старший державний виконавець не виявив іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення, крім квартири, заявник просить задовольнити її вимоги.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 скаргу підтримали в повному обсязі, просили про її задоволення.

Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.

Вислухавши пояснення учасників процесу, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на об»єктивному розгляді справи, керуючись законом, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та копії матеріалів виконавчого провадження, 15.03.2011 року головним державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві ОСОБА_5 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-3085, виданого Деснянським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів в розмірі 37263 грн. 25 коп. (а.с.4).

Під час примусового виконання виконавчого документу старшим державним виконавцем було описано та арештовано майно боржника, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, яке потребує оцінки експерта, в зв»язку з чим 11.07.2012 року було винесено постанову про призначення ТОВ «Оціночна компанія «Вега» в особі директора ОСОБА_6 експертом, суб»єктом оціночної діяльності суб»єктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання (а.с.5).

Квартира АДРЕСА_1 належить заявнику та є предметом іпотеки згідно договору іпотеки квартири від 15.10.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк». В зв»язку з посвідченням вказаного договору, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на зазначену квартиру накладено заборону (а.с.6-12).

Заявник просить визнати протиправними дії старшого державного виконавця Панченко І.І, які полягають в тому, що вона продовжує здійснювати виконавче провадження № 25008703, порушене згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.03.2011 року на підставі виконавчого листа № 2-3085 від 09.12.2010 року за заявою ПАТ «ПриватБанк», і не повертає зазначеному банку вказаний виконавчий лист; зобов»язати суб»єкта оскарження винести відповідну постанову про повернення стягувачу ПАТ «ПриватБанк» виконавчого листа № 2-3085 від 09.12.2010 року, виданого Деснянським районним судом м.Києва; зобов»язати старшого державного виконавця Панченко І.І. вчинити встановлені ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» заходи, необхідні для настання наслідків у зв»язку з закриттям виконавчого провадження № 25008703, порушеного за заявою ПАТ «ПриватБанк» на підставі виконавчого листа № 2-3085 від 09.12.2010 року, зокрема зняти арешт з майна, арештованого нею у зв»язку з закінченим виконавчим провадженням.

Суд не вбачає підстав для задоволення цих вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.9 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Частинами 2, 3, 4 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт. У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску разом із звітом державного виконавця про його використання. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов»язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.8 ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи та виконавчого провадження, державним виконавцем було описано та арештовано квартиру заявника, а також призначено експерта, суб»єкта оціночної діяльності суб»єкта господарювання у виконавчому провадженні з метою оцінки нерухомого майна для його подальшої реалізації, що суперечить вищенаведеним нормам ЗУ «Про виконавче провадження», а також ЗУ «Про іпотеку».

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З посиланням на вищевказані обставини, заявником висуваються вимоги про визнання протиправними дії старшого державного виконавця Панченко І.І, які полягають в тому, що вона продовжує здійснювати виконавче провадження, не повертає стягувачу виконавчий лист, а також про зобов»язаня суб»єкта оскарження винести відповідну постанову про повернення стягувачу виконавчого листа та зобов»язання старшого державного виконавця Панченко І.І. вчинити встановлені ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» заходи, необхідні для настання наслідків у зв»язку з закриттям виконавчого провадження, зокрема зняти арешт з майна, арештованого нею у зв»язку з закінченим виконавчим провадженням.

Вказані вимоги заявника з урахуванням наведеного правового обґрунтування задоволенню не підлягають, оскільки викладені таким чином вимоги не ґрунтуються на чинному законодавстві.

Крім того, заявником не надано жодних доказів, і таких доказів не вбачається з матеріалів виконавчого провадження, про наявність обставин, передбачених п.9 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме про відсутність іншого майна чи коштів, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Наведені обставини виключають можливість задоволення даних вимог ОСОБА_1 Інших вимог заявник не висуває.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні скарги, то відповідно до ст.388 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383-388 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про іпотеку», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом п»яти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: