АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1350/12 Справа № 22ц-7850/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2012 року м. Дніпропетровськ

23 лютого 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_6 на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ТОВ "Прогрес-Агро" Васильківського району Дніпропетровської області про розірвання договору оренди землі, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2011 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ДП № 109315, виданого 14.01.2000 року Шевченківською сільською радою Васильківського району Дніпропетровської області, він є власником земельної ділянки площею 5500 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Шевченківської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області. 20 травня 2006 року між ним та ТОВ "Прогрес-Агро" Васильківського району Дніпропетровської області був укладений договір оренди земельної ділянки строком на п'ять років. Зареєстрований договір 17.10.2006 року у Васильківському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП "ЦДЗК" за №93. Згідно п. 3.1 вказаного договору оренди за кожен рік використання землі орендар виплачує орендну плату в розмірі 2% від вартості земельної ділянки, що становить 1256,42 грн. у формах: натуроплата - сільськогосподарська продукція (зерно, соняшник, цукор), відробіткова форма - оранка та культивація присадибної ділянки, ритуальні послуги у разі смерті пайовика. Оскільки у 2007 - 2010 роках орендна плата сплачувалась не у повному обсязі, позивач просив суд розірвати зазначений договір оренди земельної ділянки та зобов'язати відповідача повернути дану земельну ділянку власнику позивачу.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2011 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивач на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП № 109315, виданого 14.01.2000 року Шевченківською сільською радою Васильківського району Дніпропетровської області, є власником земельної ділянки площею 5500,0 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Шевченківської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області (а.с. 8).

20.05.2006 року між позивачем та ТОВ "Прогрес-Агро" Васильківського району Дніпропетровської області був укладений договір оренди земельної ділянки строком на п'ять років.

17.10.2006 року даний договір оренди зареєстрований у Васильківському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП "ЦДЗК" за № 93 (а.с. 21).

Згідно розділу 3 договору оренди землі, орендна плата у розмірі 1256,42 грн. виплачується орендарем в розмірі 2% від вартості земельної ділянки за бажанням орендодавця як у натуральному, відробітковому, грошовому вираженні, так і у поєднанні різних форм орендної плати в період з 01 вересня по 31 грудня поточного року (а.с.21).

Відповідно до розділу 9 договору орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасної виплати орендної плати.

Судом встановлено, що у 2007 - 2010 роках за вказаним договором оренди позивач отримав орендну плату у натуральному вигляді у передбаченому договором розмірі, що стверджується розрахунковими відомостями та довідкою про середньобіржові ціни на сільгосппродукцію (а.с. 33, 34, 37, 41, 43, 46, 49).

Колегія звертає увагу, що позивачем не конкретизовано розмір заборгованості відповідача перед орендодавцем за орендною платою та позов про стягнення такої заборгованості не пред»явлено.

Отже, місцевий суд, надавши належної оцінки зібраним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено його твердження про систематичне порушення відповідачем умов договору, яке виразилось у виплаті орендної плати у неповному обсязі.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 року, з відповідними змінами та доповненнями, передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі", ст.640 ЦК України укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, та набирає чинності після його державної реєстрації.

Статтями 526, 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги недоведення позивачем тверджень про неналежне виконання відповідачем умов договору оренди, зважаючи, що на цей час строк дії зазначеного договору оренди закінчився, колегія дійшла висновку про відсутність порушень прав та законних інтересів позивача, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні, а оскаржуване рішення районного суду підлягає залишенню без змін.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді