Апеляційний суд Івано-Франківської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2012 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Шишка А.І.,

суддів: Беркій О.Ю., Фединяка В.Д.,

секретаря: Шемрай Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до АКБ "Трансбанк" в особі західної ре6гіональної філії АКБ "Трансбанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою представника АКБ "Трансбанк" на рішення Івано-Франківського міського суду від 23 червня 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 23 червня 2011 року задоволено позов ОСОБА_1 до АКБ "Трансбанк" в особі західної ре6гіональної філії АКБ "Трансбанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Визнано з 15.11.2010 року зобов'язання ОСОБА_1 перед АКБ "Трансбанк" в особі Західної регіональної філії по Кредитному договору № 6710603 від 13.10.2006 року припиненими шляхом зарахування зустрічних вимог ОСОБА_1 до АКБ "Трансбанк" в особі Західної регіональної філії, що ґрунтується на Договорі банківського рахунку № 18-36 від 17.12.2009 року та Договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 12.11.2010 року з Управлінням механізації № 22 ПАТ "Фірма Нафтогазбуд" і становлять 350 608,15 грн. (триста п'ятдесят тисяч шістсот вісім) грн. 15 коп.

Визнано з 16.12.2010 року зобов'язання ОСОБА_1 перед АКБ "Трансбанк" в особі Західної регіональної філії по Кредитному договору № 6710603 від 13.10.2006 року припиненими шляхом зарахування зустрічних вимог ОСОБА_1 до АКБ "Трансбанк" в особі Західної регіональної філії, які ґрунтуються на Договорах банківського рахунку № 100001 від 23.07.2006 року, № 000577 від 07.12.2006 року, Депозитного договору № 8495 в

іноземній валюті для фізичних осіб від 21.01.2009 року, та Договорах про відступлення права вимоги (цесії) від 26.11.2010 року з ВАТ "Будівельно-монтажне підприємство побуту", від 24.11.2010 року з ТзОВ "Віконні системи" , від 29.11.2010 року з ОСОБА_2 і становлять 68 744,06 грн. (шістдесят вісім тисяч сімсот сорок чотири) грн. 06 коп.

Зобов'язано АКБ "Трансбанк" в особі Західної регіональної філії здійснити зарахування з поточних рахунків № 0036 (Договір банківського рахунку № 18-36 від 17.12.2009 року), № 0001 (Договір банківського рахунку № 100001 від 23.07.2006 року), № 0577 (Договір банківського рахунку № 000577 від 07.12.2006 року) та депозитного рахунку № 0981.840 (Депозитний договір № 8495 в іноземній валюті для фізичних осіб від 21.01.2009 року) 419 352,21 (чотириста дев'ятнадцять триста п'ятдесят дві, 21 коп.) грн., що по курсу НБУ станом на 16.12.2010 року становить 52 682,44 (п'ятдесят дві тисячі шістсот вісімдесят дві, 44 сотих) доларів США, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 по Кредитному договору № 6710603 від 13.10.2006 року. Судові витрати покладено на відповідача.

В апеляційній скарзі представник АКБ "Трансбанк", посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати, а в задоволенні позову відмовити. Апелянт зазначає, що постановою Національного банку України № 101 від 01.03.2010 року відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації АКБ "Трансбанк". Оголошення про ліквідацію опубліковано 04.03.2010 року у газеті "Урядовий кур'єр" № 41. Кредитори протягом одного місяця повинні були заявити ліквідатору про свої вимоги до банку. Банком було враховано вимоги чотирьох кредиторів банку з якими ОСОБА_1 уклав у листопаді 2010 року договори про відступлення права вимоги та віднесено їх до відповідної черги кредиторів і про це їх повідомлено у травні 2010 року. Суд не врахував, що главою 16 (ліквідація банків) Закону України "Про банки і банківську діяльність", передбачений певний порядок погашення вимог кредиторів, а залік зустрічних однорідних вимог між кредитором та боржником неможливий у процедурі ліквідації банку.

Вислухавши суддю-доповідача,представника апелянта, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що законом не встановлені випадки недопустимості зарахування зустрічних однорідних вимог банком, що ліквідується.

Разом з тим, такий висновок суду є передчасним.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Національного банку України № 101 від 01.03.2010 року відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації АКБ "Трансбанк". Особливості ліквідації банків встановлюється законом про банки і банківську діяльність (частина 4 статті 110 ЦК України).

Статтею 93 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено порядок здійснення ліквідатором заходів щодо підготовки задоволення вимог кредиторів, яким передбачено складання акцептованих банком вимог кредиторів для затвердження Національним банком України. Після затвердження переліку вимог кредиторів їх задоволення здійснюється в порядку встановленому ст. 96 названого вище закону. Отже, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про можливість зарахування зустрічних вимог у процедурі ліквідації банку з посиланням на ст. 602 ЦК України, оскільки це призвело б до порушення порядку погашення вимог кредиторів встановленого Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Колегія суддів вважає, що при наведених обставинах рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника АКБ "Трансбанк" задовольнити. Рішення Івано-Франківського міського суду від 23 червня 2011 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до АКБ "Трансбанк" в особі західної регіональної філії АКБ "Трансбанк" про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.І. Шишко

Судді: О.Ю.Беркій

ОСОБА_3