Справа № Провадження №22-ц-1222/12 22-ц/1090/1279/12 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія46Доповідач у 2 інстанціїСеменцов
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 квітня 2012 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Савченка С.І.,

суддів: Семенцова Ю.В., Ігнатченко Н.В.,

при секретарі: Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 22 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 15 листопада 1966 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюб існує формально, оскільки сім`ї як такої немає. Вони мають різні погляди на життя, різні духовні цінності. Збереження сім`ї є неможливим, тому просив шлюб розірвати.

Ухвалою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 21 червня 2011 року за клопотанням відповідача сторонам надано строк для примирення до 21 грудня 2011 року.

Рішенням Рокитнянського районного суду від 22 грудня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд серед інших питань вирішує: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Проте колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції встановлено, що з 15 листопада 1966 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 43. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивач не надав достатніх доказів для задоволення позову, так як відповідач стверджує, що шлюб між сторонами існує тривалий час, розбіжностей у поглядах на життя у сторін не було, претензій до позивача вона не має.

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

В позовній заяві позивачем ОСОБА_2 зазначено, що подання позову про розірвання шлюбу було викликане несумісністю характерів, протиріччями в поглядах на життя, що призвело до формальності сімейних відносин, а вжиті заходи по збереженню сім`ї не мали позитивного результату. Тому вважав, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, оскільки це суперечить їхнім інтересам.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи позивач неодноразово наполягав на розірванні шлюбу.

За клопотанням відповідача сторонам надавався судом шестимісячний строк для можливого примирення. Проте внаслідок вжитого судом заходу сторони не примирились.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Аналіз даної норми вказує на те, що однією з основних засад шлюбу є його добровільність та заборона примушування до шлюбу.

Втім суд першої інстанції не звернув уваги на положення ч. 1 ст. 24 СК України та, не врахувавши прав позивача на перебування у шлюбі, його позиції відносно розірвання шлюбу, яка вказує на невідповідність подальшого спільного подружнього життя та збереження шлюбу його інтересам, дійшов до помилкового і необґрунтованого висновку про відсутність підстав для розірвання шлюбу.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України дане рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позов ОСОБА_2 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 22 грудня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (Сатиренко) Любов`ю Семенівною, зареєстрований 15 листопада 1966 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції, актовий запис № 43.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий

Судді