Справа № 2-2413/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2012 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Шевцової Т.В.

при секретарі Марєнко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування, виселення та усунення перешкод у користуванні майном, позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»про визнання права власності на ? частини квартири в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів та уточнивши свої позовні вимоги просила суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, виселити з вищезазначеної квартири ОСОБА_3, зобовязати відповідачів надати ключі та не вчиняти перешкод у користуванні даною квартирою.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 січня 2009 року помер її батько - ОСОБА_4. 11 червня 2009 року до закінчення шестимісячного терміну для прийняття спадщини вона звернулась до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. Згідно з інформаційною довідкою, яка знаходиться у спадковій справі державного нотаріуса зазначається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належала на праві приватної власності спадкодавцеві відповідно до свідоцтва про право власності б/н від 08.06.2007 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради та зареєстроване у реєстрі нерухомого майна 20.09.2007 року за номером 20361397.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину вищезазначеної квартири у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів була обовязковою явка усіх спадкоємців, в тому числі ОСОБА_2, якій була надіслана нотаріальна заява про необхідність явки до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових справ.

Однак, у звязку з свідомою неявкою останньої до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори і неможливістю отримати правовстановлюючі документи на вищезазначену квартиру чи зробити запит на поновлення правовстановлюючих документів, відповідно до постанови державного нотаріуса вих. №1975/11/47 від 19.05.2010 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Також, зазначила, що відповідачі перешкоджають в користуванні квартирою, змінили замки та не надають їх їй.

ОСОБА_2 також звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, та просила визнати за нею право власності на ? частини квартири в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 січня 2009 року помер її син - ОСОБА_4, якому за життя належала на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1.

Після відкриття спадщини спадкоємцями першої черги на спадкове майно, що належало померлому ОСОБА_4, згідно статті 1261 Цивільного кодексу України є вона та ОСОБА_1.

Вказує на те, що оскільки оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру ні у неї, ні у ОСОБА_1 не має, відсутня можливість отримати у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину за законом.

Постановою державного нотаріуса Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 19.05.2010 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4. Саме тому вона була вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник заявлені позовні вимоги підтримали з урахуванням уточнень, просили їх задовольнити, позовні вимоги ОСОБА_2 визнали.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнала частково, підтримала позовні вимоги ОСОБА_2, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково, та не заперечував проти їх часткового задоволення.

Представники третіх сторін в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про поважність причини неявки суд належним чином не повідомили.

Вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, вирішивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок всіх доказів у їх сукупності і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному зясуванню всіх обставин справи, суд прийшов до наступного.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 17 січня 2009 року помер ОСОБА_4, який відповідно до свідоцтва про народження від 02 серпня 1989 року актовий запис №1488 виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції є батьком ОСОБА_1

Також, відповідно до свідоцтва про народження від 25 липня 1965 року актовий запис №2383 виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції померлий є сином ОСОБА_2

11 червня 2009 року позивач звернувся до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом.

Згідно з інформаційною довідкою, наявною в матеріалах справи, наданою Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради від 09.04.2010 року на запит державного нотаріуса Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності спадкодавцеві ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право власності б/н від 08.06.2007 року виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради та зареєстроване у реєстрі нерухомого майна 20.09.2007 року за номером 20361397.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину вищезазначеної квартири у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів була обовязковою явка усіх спадкоємців, в тому числі ОСОБА_2

ОСОБА_2 була надіслана нотаріальна заява (реєстровий №4-675) про необхідність явки до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових справ, проте, у звязку з її неявкою 19 травня 2010 року державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 винесено постанову про відмову у здійсненні нотаріальної дії.

06 червня 2011 року судом на задоволення заяви позивача було винесено ухвалу про забезпечення доказів. Комунальному підприємству «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради було доручено провести поточну технічну інвентаризацію квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до заяви представника позивач від 15.09.2011 року відповідач 2 надав позивачу ключі від вищезазначеної квартири, проте згодом змінив замки, що зробило неможливим користування нею.

Відповідно до постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 03 серпня 2011 року, встановлено факт відмови ОСОБА_3 допустити представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 та співробітників Комунальному підприємству «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради для проведення поточної технічної інвентаризації.

Таким чином, суд вважає доведеним факт перешкоджання ОСОБА_1 у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зміни замків та відмовою у наданні ключів від квартири.

Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Тобто позивач та відповідач 1 відносяться до спадкоємців першої черги спадкування.

Згідно з статтею 1278 Цивільного кодексу України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

У статті визначено, що 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Суд дослідивши надані позивачем докази вважає, що позивачем не пропущено строків для прийняття спадщини, передбачених статтею 1270 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, а також вимоги ОСОБА_2 стосовно визнання права власності по ? частині квартири в порядку спадкування підлягають задоволенню, оскільки ними доведено своє право на частку у спадковому майні померлого ОСОБА_4.

Разом з тим, підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 в частині усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом зобовязання ОСОБА_2 передати їй ключі від квартири.

Одночасно, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо виселення ОСОБА_3 не підлягають задоволенню, адже ОСОБА_1А належить на праві приватної власності лише ? частина вищезазначеної квартири, при цьому інша частка належить ОСОБА_2, з дозволу якої в квартирі мешкає ОСОБА_3

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст..88 ЦПК України, судові витрати віднести за рахунок сторін.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57-59, 60, 169, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування, виселення та усунення перешкод у користуванні майном - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Зобовязати ОСОБА_2 усунути першкоди у користуванні ОСОБА_1 квартирою за адресою: АДРЕСА_1, шляхом передачі ключів від цієї квартири.

В решті позовних вимог відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на ? частини квартири в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Особи, які не були присутні в судовому засіданні, мають право оскаржити рішення суду в десятиденний строк з дня його отримання.

Суддя

Бабушкінського районного

Суду м.Дніпропетровська Т.В. Шевцова