Справа № 0417/2-1370/2011
Справа №0417/ 2- 189/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 січня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.

при секретарі - Шевченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, треті особи Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування ,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 міської ради, треті особи Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1. В ході розгляду позовні вимоги були уточнені, в обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві, уточненій позовній заяві посилалася на те, що її батькам : ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1. 30 травня 2008 року померла її мати ОСОБА_5. Після смерті якої вона є спадкоємцем першої черги. 29 грудня 2008 року помер її батько ОСОБА_4. 10 жовтня 2008 року ОСОБА_4 було складено заповіт, відповідно до якого він все своє майно заповідав їй своїй доньці. Оскільки останнім місцем проживання та місцем реєстрації померлого ОСОБА_4, був будинок №29 по вул. Сеченова в місті Дніпропетровську, то вона звернулася до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з тим, що право власності на спадкову квартиру за померлим ОСОБА_4 не було належним чином оформлене. Оскільки вона з 2005 року по 2009 рік, тобто до дня смерті своїх батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, постійно проживала разом із спадкодавцями у будинку №29 по вул. Сеченова в місті Дніпропетровську, то в силу частини 3 статті 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті своїх батьків. Просила визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 30 травня 2008 року; визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4; визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовну заяву та просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав Вказав, що відповідачем жодним чином не порушені права позивачки, тому відсутній предмет спору. Просив суд в задоволені позову відмовити.

Представник третьої особи Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Відповідно до листів просили розглядати справу без їх представника та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася. Про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причину неявки суд не повідомила.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 14 грудня 1993 року виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів, на підставі розпорядження від 09 грудня 1993 року за №И-3687 квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 12).

Батьками позивачки ОСОБА_1 ( до одруження ОСОБА_5 а.с.9) ОСОБА_6 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( а.с. 8).

ОСОБА_5 померла 30 травня 2008 року ( а.с.11).

ОСОБА_4 помер 29 грудня 2008 року ( а.с.10). Відповідно до Заповіту від 10 жовтня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованому в реєстрі за №3763 ОСОБА_4 на випадок своєї смерті усе своє майно заповідав ОСОБА_1 ( а.с.17)

Відповідно до листа Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 20.07.2011 року №2077/01-16 після смерті ОСОБА_4, померлого 29.12.2008 року та ОСОБА_5, померлої 30 травня 2008 року спадкові справи не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося ( а.с.46).

Відповідно до Постанови приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 05 серпня 2011 року в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя ОСОБА_1 на майно померлого ОСОБА_4 відмовлено, оскільки пропущено строк для прийняття спадщини ( а.с.39). Постанова приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 05 серпня 2011 року оскаржена до суду не була.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки квартального комітету №1 Ленінського району від 12 вересня 2011 року ОСОБА_1 проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з нею проживали та були зареєстровані до дня смерті: ОСОБА_4, ОСОБА_5 ( а.с. 53).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику у справах про спадкуваннявід 30.05.2008 року №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як вбачається із вищевикладеного приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3 05.08.2011 року ОСОБА_1 відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька в звязку з пропуском строку звернення з заявою про прийняття спадщини, а саме ст.1270 ЦК України. Після смерті матері ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори позивачка не зверталася. Беручи до уваги довідку Квартального комітету №1 Ленінського району м. Дніпропетровська від 12 вересня 2011 року, суд вважає що можливе позасудове вирішення спору, а також є всі умови для одержання позивачкою в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом, а тому не вбачає законних підстав для задоволення позовної заяви в повному обсязі.

Керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику у справах про спадкуваннявід 30.05.2008 року № 7, ст.ст.16, 1220, 1268, 1269,1270 ЦК України, ст.ст. 3, 7, 11, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар