г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 416/4407/2012
Номер провадження 2/416/1021/2012
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

13 вересня 2012 року, суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

30.08.2012 року на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

На виконання вимог ч.3 ст.122 ЦПК України, судом був зроблений запит до адресно-довідкового сектору КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області і 12.09.2012 року отримано відповідь.

Зазначена позовна заява подана до суду з порушенням вимог ч.4 ст.119 ЦПК України через невідповідність іншим вимогам, встановленим законом, виходячи з наступного.

Так, пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК України передбачено, що у справах про стягнення аліментів, суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 16.6 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, для виконання судового рішення в цивільній справі, що допущено до негайного виконання, стягувачу за його письмовою заявою видається виконавчий лист.

Відповідно до п.16.6.1 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, в справах, у яких рішення підлягає негайному виконанню, виконавчі листи виписуються у день постановлення рішення.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п.3 ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому документі зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо (пункт 3 частини першої статті 18 із змінами, внесеними згідно із Законом N 5037-VI (5037-17) від 04.07.2012).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, виходячи з вищенаведених норм чинного законодавства позивач, звертаючись до суду з вимогами про стягнення з відповідача аліментів зобовязаний, при виконанні вимог ст. 119 ЦПК України, зазначати (надавати) свій індивідуальний ідентифікаційний номер та індивідуальний ідентифікаційний номер відповідача, що позивачем виконано не було.

Такі обставини перешкоджають відкриттю провадження по даній справі, оскільки відсутність індивідуального ідентифікаційного номера сторін, при можливому задоволенні вимог позивача, призведе до неможливості виконання рішення суду.

Провадження у справі за заявою, яку подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, не може бути відкрито, тому позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.121 ч.1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який у відповідності до ст. 121 ЦПК України не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем цієї ухвали.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання ним вимог, викладених в ухвалі у встановлений строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Попов