АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1200/12 Справа № 22-ц/490/1200/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 вересня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровського національного університету ім.О.Гончара про визнання заяви нікчемною,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2006 року ОСОБА_2 звернулась до суду з уточненим в ході розгляду справи позовом (а.с.136-137) до Дніпропетровського національного університету про визнання заяви нікчемною. Позивачка вказувала на те, що до 03 січня 2006 року вона працювала в ДНУ завідуючою науково-дослідної лабораторії прикладної математики й механіки. Починаючи з середини січня 2003 року певні співробітники ДНУ поширювали заяву як нібито академіка ОСОБА_3, померлого в липні 2006 року, про необхідність відсторонення її від керівництва лабораторією у звязку з несвоєчасною здачею звіту, за розвал роботи лабораторії, за створення несприятливого клімату в лабораторії, який перешкоджає науковій роботі.

З цією заявою вона була ознайомлена 08 жовтня 2003 року, проте академік ОСОБА_3 в особистій розмові з нею підтвердив, що він цю заяву не підписував.

Посилаючись на те, що зазначена заява не датована, не має вхідного номеру, офіційно до ДНУ не надходила і не зареєстрована та не має правового значення, позивачка просила визнати її нікчемною.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 вересня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення, як незаконного і необґрунтованого та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що до 03 січня 2006 року позивачка знаходилась в трудових правовідносинах з Дніпропетровським національним університетом в якості завідувачки науково-дослідною лабораторією прикладної математики і механіки.

У січні 2003 року у відповідача появилась заява наукового керівника вказаної лабораторії академіка ОСОБА_3 про відсторонення ОСОБА_2 від керівництва лабораторією у звязку з певними недоліками в її роботі та створенням несприятливого клімату в лабораторії, який перешкоджає науковій роботі.

Вказана заява була підставою для обговорення кафедрою ОММК на своєму засіданні 21 січня 2003 року питання про стан морально-психологічного клімату у колективі науково-дослідної лабораторії прикладної математики і механіки.

Після цього ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ДНУ та деяких його працівників, в тому числі й до ОСОБА_3, про захист честі, гідності та ділової репутації, в якому ставила питання про визнання вказаної заяви незаконною, недійсною та про спростування викладеної в заяві інформації.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2007 року провадження по вказаній справі в частині заявлених вимог до ОСОБА_3 було закрито у звязку з його смертю, а в іншій частині виділено в окреме провадження.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2007 року зазначена ухвала в частині висновку про виділення позовних вимог в окреме провадження була скасована, а в іншій частині залишена без змін.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12 листопада 2007 року ця справа була залишена без розгляду.

Відмовляючи в задоволенні даного позову, суд виходив з того, що заявлені позивачкою вимоги про визнання заяви нікчемною нічим обєктивно не підтверджуються.

Погодитись повністю з таким висновком суду не можна з огляду на наступне.

У відповідності зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст.11,15 ЦК України цивільні права й обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Вимога про визнання нікчемною заяви керівника щодо недоліків в роботі працівника, не може бути задоволена, оскільки такий спосіб захисту не передбачено законом.

Враховуючи те, що суд першої інстанції не взяв до уваги наведені обставини, постановлене судове рішення, на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України, підлягає зміні в частині обґрунтування відмови в задоволенні позову, а апеляційна скарга позивача - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 вересня 2011 року змінити в частині обґрунтування відмови в задоволенні позову відповідно з даним рішенням, а в іншій частині - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: