Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22ц-2215/2012р. Головуючий у 1 інстанції: Ворожбянов А.М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Гончара О.С.,

Суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2

При секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Прокурора Михайлівського району Запорізької області в інтересах держави в особі: Головного управління Державного комітету України по земельних ресурсах в Запорізькій області, Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області, Відділу Держкомзему у Михайлівському районі Запорізької області на рішення Михайлівськогоо районного суду Запорізької області від 14 березня 2012 року по справі за позовом прокурора Михайлівського району Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління державного комітету України із земельних ресурсів в Запорізькій області, Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області, відділу Держкомзему у Михайлівському районі Запорізької області до ОСОБА_3, Запорізької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при комітеті України по земельним ресурсам», третя особа: Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької області, про визнання недійсними та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2011 року прокурор Михайлівського району Запорізької області в інтересах держави звернувся до суду з вищеназваним позовом .

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначив, що при виділенні відповідачеві земельної ділянки був порушений порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність, передбачений ст. ст. 118, 186 Земельного Кодексу України, ст. ст. 25,29,30,56 Закону України «Про землеустрій», а саме: проект землеустрою по відведенню земельної ділянки не затверджувався, обовязкова землевпорядна експертиза не проводилась, рішення відповідним органом місцевого самоврядування про передачу землі у власність не приймалось.

Позивач просив суд визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №468028, виданий на ім'я ОСОБА_3 Зобов'язати Запорізьку регіональну філію ДП «Центр ДЗК при Комітеті України по земельним ресурсам» скасувати реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №468028, виданого на ім'я ОСОБА_3 Зобов'язати ОСОБА_3 повернути оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №468028. виданого на його ім'я до відділу Держкомзему у Михайлівському районі Запорізької області. Зобов'язати ОСОБА_3 повернути земельну ділянку (кадастровий номер №:07:001:0009), розташовану на території Любимівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, вартістю 27 254, 33 грн.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 14 березня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Михайлівського району Запорізької області в інтересах держави в особі: Головного управління Державного комітету України по земельних ресурсах в Запорізькій області, Відділу Держкомзему у Михайлівському районі Запорізької області подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2012 року у звязку із набуттям чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань здійснення контролю за використанням та охороною земель», яким функції щодо контролю за використанням та охороною земель передано до Державної інспекції сільського господарства та її територіальних органів, халучено до участі у справі у якості представника Держави у спірних правовідносинах Державну інспекцію сільського господарства в Запорізькій області.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи прокурора не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду: протиправність дій ОСОБА_3 при одержані у власність спірної ділянки не встановлена, розпорядження голови районної адміністрації, на підставі якого був виданий Державний акт про право власності на землю, у передбаченому законом порядку ніким не оспорений і не скасований.

Проте таких висновків суд дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, що у відповідності до вимог п. 4 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

У відповідності з вимогами ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад і передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 116 цього кодексу громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень.

Положеннями ч. 1 ст. 118 ЗК передбачено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Місцеві органи самоврядування виступають у відповідності зі статтею 83 ЗК України суб'єктами права комунальної власності в межах населеного пункту, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Відповідно до вимог пункту 12 розділу X „Перехідні положення" ЗК України (в редакції закону на момент виникнення спірних правовідносин) до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Судом встановлено, що відповідачеві ОСОБА_3 земельна ділянка передана у власність для ведення особистого селянського господарства на підставі розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації № 504 від 30.11.2009 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу земельної ділянки» як землекористувачу, про що був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 468028 за реєстраційним номером 4618 (а.с.18).

Проте факт набуття ОСОБА_3 права користування земельною ділянкою не підтверджується ніякими доказами. Земельна ділянка ОСОБА_3 у користування фактично не передавалась, рішення про передачу земельної ділянки у власність органом, уповноваженим розпоряджатися земельною ділянкою за межами населеного пункту, не приймалося.

Згідно матеріалів грунтового обстеження колишнього колгоспу ім.. Чапаєва, ґрунтовий покрив земельної ділянки, яка передана ОСОБА_4 у власність, відноситься до особливо цінних ґрунтів і відповідно до ст.9 Закону України „Про державну експертизу землевпорядної документації" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних ґрунтів підлягають обов'язковій державній експертизі.

Така державна експертиза спірної земельної ділянки не проводилась.

Крім того, вироком Михайлівського міськрайонного суду від 15.11.2011 року, який набрав чинності, заступника начальника відділу Держкомзему в Михайлівському районі ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 367 ч. 2 КК України. Вироком було встановлено, що ОСОБА_5, будучи службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, в порушення ст. ст.118,123 ЗК України, Закону України „Про державну експертизу землевпорядної документації", Наказу Державного комітету України по земельним ресурсам „Про затвердження методики проведення державної експертизи землевпорядної документації"" від 03.12.2004 року №391 та інших нормативних актів підготував ряд проектів розпоряджень голови Михайлівської районної державної адміністрації та затвердив технічну документацію по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) які стали підставою для незаконної передачі у власність, в тому числі і ОСОБА_3 Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_5 своїх службових обов'язків у вигляді підготовки розпоряджень голови Михайлівської райдержадміністрації та затвердження технічної документації про передачу у власність земельних ділянок, загальною площею 10 га, розташованих на території Любимівської сільської ради, Михайлівського району, завдано шкоду державним інтересам у вигляді незаконного відчуження державних земель (земель запсу) у приватну власність громадян, в тому числі і ОСОБА_3

Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, по справі доведено, що умови, передбачені ч. 1 ст. 118 ЗК України для передачі у власність відповідачеві земельної ділянки були відсутні, останній набув у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства без законних підстав, а тому державний акт виданий на посвідчення набуття права власності є недійсним.

Матеріали агрохімічного обстеження ґрунтів щодо якісної характеристики ґрунтового покриву спірної ділянки, проведені у 2011 році, які містяться у матеріалах справи, суперечать фактичним даним, встановленим вироком суду, і не спростовують доводи прокурора про порушення встановленого законом порядку при передачі у власність земельної ділянки відповідачеві.

З огляду на викладене рішення суду підлягає скасуванню на підставі п.4 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 317 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Прокурора Михайлівського району Запорізької області в інтересах держави в особі: Головного управління Державного комітету України по земельних ресурсах в Запорізькій області, Державної інспекції сільського госопдарства в Запорізькій області, Відділу Держкомзему у Михайлівському районі Запорізької області задовольнити.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 14 березня 2012 року в цій справі скасувати.

Позовні вимоги прокурора Михайлівського району в інтересах Держави в особі Головного управління Державного комітету України із земельних ресурсів в Запорізькій області, Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області, Відділу Держкомзему у Михайлівському районі Запорізької області задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт Серії ЯИ № 468028 на право власності на земельну ділянку, площею 2,0000 га, розташовану на території Любимівської сільської ради Михайлівського району, Запорізької області, за межами населеного пункту, виданий ОСОБА_3 28 грудня 2009 року і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 4618.

Зобов'язати ОСОБА_3 повернути оригінал Державного акту відділу Держкомзему у Михайлівському районі Запорізької області

Зобов'язати ОСОБА_3 повернути земельну ділянку, площею 2,0000 га, розташовану на території Любимівської сільської ради Михайлівського району, Запорізької області, за межами населеного пункту, державі.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: