Справа № 1913/741/12
РІШЕННЯ

Іменем України

"27" вересня 2012 р.

м. Підгайці

Підгаєцький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Грицай К.М. за участю секретаря Костенюк М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Підгайці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 12.11.2007 року помер її чоловік ОСОБА_3, після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в с. Вербів, вул. Центральна, 86 Підгаєцького району, Тернопільської області. За життя ОСОБА_4 заповів все своє майно дружині ОСОБА_1 До одруження з позивачем ОСОБА_4 був одружений з ОСОБА_5, з якою на праві особистої власності мав по 1/2 частині спірного житлового будинку з господарськими будівлями. Його перша дружина 21.06.1993 року померла, однак ОСОБА_4, прийнявши спадщину після померлої дружини, не встиг оформити своїх спадкових прав за законом на спадкове майно, що складалося з 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями в с. Вербів, вул. Центральна,86 Підгаєцького району, Тернопільської області. При зверненні до нотаріальній контори, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

В судове засідання позивач не зявилась, подавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримує, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області в судове засідання не зявився, однак до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника відповідача, та згідно якої позов визнають.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

ОСОБА_4 був одружений з першою дружиною ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про одруження серії ЯС №700930 від 18.03.1950 року.

Згідно з довідкою на житловий будинок, виданою Підгаєцьким районним БТІ 01.08.2012 року за № 611, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 належить по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями № 86 по вул. Центральній в с. Вербів Підгаєцького району Тернопільської області.

Також даний факт підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, виданим на підставі рішення виконкому Бережанської районної ради за №349 від 15.12.1987 року, в якому вказано головою колгоспного двору ОСОБА_3.

Згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

На підставі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності.

У звязку з цим суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були співвласниками спірного житлового будинку та їх частки становили по 1/2.

Встановлено, що 21.06.1993 року ОСОБА_5 померла та після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину спірного житлового будинку з надвірними будівлями. ОСОБА_4 як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину, вступивши в управління спадковим майном на ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, однак не оформив своїх спадкових прав.

ОСОБА_3 одружився вдруге з ОСОБА_3 (дівоче прізвище Горунь) ОСОБА_6 що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ИД №266357 від 01.09.1995 року.

ОСОБА_3 помер 12.11.2007 року про що видано свідоцтво про смерть серії І-ИД № 051266.

Таким чином, ОСОБА_4 мав право на цілий спірний житловий будинок з господарськими будівлями, однак при житті не оформив цього права у встановленому законом порядку.

За життя ОСОБА_4 в ОСОБА_2 сільській раді Підгаєцького району від 12.01.1996 р. за №1 склав заповіт яким заповів все своє майно ОСОБА_1.

Відповідно до довідки, виданої ОСОБА_2 сільською радою Підгаєцького району, Тернопільської області від 30.07.2012 року за № 30, ОСОБА_4 на момент смерті проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним проживала ОСОБА_1. На даний житловий будинок з господарськими будівлями по вищевказаному адресі заборона (арешт) не накладено.

Підгаєцькою районною державною нотаріальною конторою 13.08.2012 року було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно у звязку з невизначеністю власників будинку.

Інших спадкоємців за законом після померлих ОСОБА_4, ОСОБА_5 немає, що підтверджено листами Підгаєцької районної держнотконтори.

Враховуючи те, що судом встановлено, що ОСОБА_4 мав право на спірний житловий будинок, його право перейшло до позивача ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на успадковане за заповітом майно, що належало ОСОБА_3, який помер 12 листопада 2007 року, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями в с. Вербів по вул. Центральній № 86 Підгаєцького району Тернопільської області.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 386, 392, 1216, 1235, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Вербів по вул. Центральній № 86 Підгаєцького району Тернопільської області, що належав ОСОБА_3, який помер 12 листопада 2007 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий підпис ОСОБА_7

Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили. Оригінал рішення суду зберігається в архіві Підгаєцького районного суду в матеріалах справи № 1913/741/12.

Згідно з оригіналом:

Суддя К.М. Грицай