Справа № 1313/1093/2012 Головуючий у 1 інстанції: Березюк Г.М.
Провадження № 22-ц/1390/6091/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І. Категорія: 25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів: Богонюка М.Я., Шашкіної С.А.

з участю секретаря Рванцової О.О.

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 27 червня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», про стягнення шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 27 червня 2012 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача в користь позивача 18 238 грн. страхового відшкодування заподіяної внаслідок ДТП шкоди та 183 грн. судових витрат.

Рішення оскаржило Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування».

Посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, апелянт просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що про ДТП, у якій належний позивачеві автомобіль одержав технічні ушкодження і яка мала місце 18 лютого 2011 року, позивач повідомив страхову компанію. Для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на таке відшкодування, подає відповідну заяву з доданими до неї довідками та документами, що мають відношення до ДТП. На підставі цього страховик приймає рішення про проведення виплати страхового відшкодування. Таких дій позивач не вчинив. Рішення про відмову у виплаті відповідач не приймав. Відтак, між сторонами відсутній спір. Апелянт ставить під сумнів обєктивність висновку про оцінку завданої майнової шкоди, посилаючись на те, що оцінка виготовлена без застосування сертифікованих компютерних програм, з врахуванням цін на запасні частини, сформованих на авторинках.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Встановлено, що 18 грудня 2008 року близько 17 год. 20 кв. на 594 км автодороги Київ-Чоп, поблизу с.Пісочна Миколаївського району Львівської області ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ- 110557» з державним реєстраційним номером АЕ 48 72 СМ, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, що призвело до ДТП із завданням механічних пошкоджень автомобілю «ВАЗ 2107» з державним реєстраційним номером А55881Н. Відтак, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п.12.1,13.1 Правил дорожнього руху України, про що складено протокол про адміністративне правопорушення.

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 26 січня 2009 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до договору оренди №1243-08/29 укладеного 28 серпня 2008 року ТзОВ Компанія «Агро-Союз» надала ТзОВ «Агро-Союз-Захід» автомобіль ЗАЗ 1 10557 Таврія пікап, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в оренду на строк до 31 грудня 2008 року. Вказаний автомобіль закріплено за ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, що стверджується наказом по ТзОВ «Агро-Союз-Захід» №68/1 від 1 вересня 2008 року. Наказом №98 від 17 грудня 2008 року вони були відряджені у с.Кавське Стрийського району на ТОВ «Галичина-Захід». ОСОБА_4 керував джерелом підвищеної небезпеки в звязку з трудовими відносинами з володільцем цього джерела.

ОСОБА_3 на час ДТП на законній підставі володів автомобілем марки «ВАЗ 2107» з державним реєстраційним номером А 5588 ІН, власником якого є ОСОБА_7

Згідно зі ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу, в тому числі - на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди ( ст. 386 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок і непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення порушеного права.

Матеріальні збитки, заподіяні власнику автомобіля «ВАЗ 2107» 1986 року випуску, реєстраційний номер А НОМЕР_2 при пошкодженні у ДТП становлять 18 238 грн. 23 коп., що стверджується висновком спеціаліста-автотоварознавця від 12 березня 2009 року.

Відповідно до полісу № ВВ/9249754 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ЗАТ «ПРОСТО-страхування» застраховано цивільно-правову відповідальність ТОВ «Агро-Союз-Захід», забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «ЗАЗ 110667», реєстраційний номер НОМЕР_1, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну згідно умов полісу становить 25 500 грн., франшиза 0 грн., строк дії полісу з 25 жовтня 2008 року до 24 жовтня 2009 року. Страховий випадок стався у час дії цього страхового полісу.

22 грудня 2008 року ОСОБА_3 звернувся у ОСОБА_8 «ПРОСТО-страхування» з повідомленням про настання страхового випадку, а саме: дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено його автомобіль, та просив врегулювати дану претензію, згідно Договору, умов страхування, шляхом виплати страхового відшкодування. З таким повідомленням 19 грудня 2008 року звернувся до страховика і страхувальник ТОВ «Агро-Союз-Захід».

Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що таке страхування здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та (або) майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3). У відповідності до ст. 34 цього Закону страховик терміново, але не пізніше трьох робочих днів (враховуючи день отримання письмового повідомлення про страховий випадок), зобовязаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно ст.35 Закону для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) відповідну заяву. Страховик же зобовязаний надавати консультаційну допомогу заявнику при складанні заяви та на прохання заявника зобовязаний ознайомити його з відповідними нормативними актами та порядком обчислення страхового відшкодування.

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 відповідно до вказаних вище вимог закону подав у ОСОБА_8 «ПРОСТО-страхування» повідомлення про настання страхового випадку, шляхом заповнення відповідного бланку страхової компанії, в якому містився і пункт щодо врегулювання даної претензії, шляхом виплати страхового відшкодування і після чого страховик зобовязаний був в триденний строк направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, однак свого обовязку страховик належним чином не виконав. Суд прийшов до висновку, що із відповідача ОСОБА_8 «ПРОСТО-страхування» слід стягнути страхове відшкодування в сумі 18 238 грн., тобто в межах реально завданої винової шкоди, визначеної відповідно висновком експертного дослідження, проведеного за замовленням позивача, оскільки страховик не належно виконав свій обовязок щодо визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Апелянт, не погоджуючись із визначеною судом сумою страхового відшкодування, на спростування її жодних доказів не надав.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів. З такими висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення суду відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.І, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.І п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 27 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: