Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 0816/1103/2012
Провадження № 2/0816/363/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2012 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Шамоти Л.В.

при секретарі: Рикун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в смт. Михайлівка Запорізької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, за участю третьої особи комунального підприємства «Михайлівського районного архітектурно-планувального та техінвентаризаційного бюро Запорізької області»,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, за участю третьої особи комунального підприємства «Михайлівського районного архітектурно-планувального та техінвентаризаційного бюро Запорізької області».

В позові зазначено, що 17 вересня 1998 року між позивачем та ОСОБА_3 на товарній біржі «Інтеграл» був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку № 287-а по вул. Пушкіна в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області. Право власності на зазначений житловий будинок було зареєстровано позивачем в КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро Запорізької області», про що позивач отримала реєстраційне посвідчення. Договір купівлі-продажу нотаріально посвідчено не було, так як продавець ухилялась від його посвідчення, мотивуючі свої дії відсутністю коштів на оплату послуг нотаріуса. 24 жовтня 1999 року ОСОБА_3 померла, єдиним її спадкоємцем є відповідач. В зв'язку з цим нотаріально посвідчити договір неможливо. Позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 287-а по вул. Пушкіна в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, укладений 17 вересня 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

В судове засідання відповідач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

В судове засідання представник третьої особи не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності та в зв'язку з неявкою представника третьої особи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Так, оскільки спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2004 року, але вони продовжують існувати і після набрання ним чинності, тому ці правовідносини повинні регулюватись нормами ЦК України, який набрав чинності 01 січня 2004 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовим доказам, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно договору купівлі-продажу, 17 вересня 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на товарній біржі «Інтеграл», яка знаходиться в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку № 287-а по вул. Пушкіна в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, відповідно до умов якого ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купила житловий будинок № 287-а по вул. Пушкіна в смт. Михайлівка, Михайлівського району Запорізької області.

Згідно реєстраційного посвідчення, виданого у вересні 1998 року Михайлівським районним бюро технічної інвентаризації, посвідчено, що житловий будинок № 287-а по вул. Пушкіна в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області зареєстрований за ОСОБА_1 на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу від 17 вересня 1998 року, про що в реєстровій книзі зроблено запис за № 16 р№ 4825.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 25 жовтня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Михайлівського районного управління юстиції, ОСОБА_3 померла 24 жовтня 1999 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть 25 жовтня 1999 року було зроблено запис № 210.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є її донька відповідач.

Відповідно до поданої до суду заяви, відповідач позов визнає в повному обсязі, а згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, судом встановлено наявність обставин, які свідчать про безповоротне ухилення продавця від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу та про втрату позивачем можливості за будь-яких причин посвідчити правочин, оскільки продавець за договором купівлі-продажу померла.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що відсутні будь-які можливості посвідчити правочин, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання дійсним договору купівлі-продажу.

Керуючись ч. 2 ст. 220, ст.ст. 321, 328, 392, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 15, 57, 59, 60, 61, 107, 197, 208, 212 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, за участю третьої особи комунального підприємства «Михайлівського районного архітектурно-планувального та техінвентаризаційного бюро Запорізької області» задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 287-а по вул. Пушкіна в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, укладений 17 вересня 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

03.09.2012