У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2012 року, суддя Приазовського районного суду Запорізької області Васильцова Г.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Комунальної установи «Приазовська центральна районна лікарня» про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

12.06.2012 року ОСОБА_1 звернувся до Приазовського районного суду Запорізької області з позовною заявою до Комунальної установи «Приазовська центральна районна лікарня» в якій просить стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 1815 гривень 60 копійок, компенсацію за завдану йому моральну шкоду у розмірі 907 гривень 80 копійок, а також просить стягнути належну йому індексацію з дня звільнення по день прийняття судового рішення. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на оплату юридичної допомоги, виготовлення процесуальних документів та представництво позивача у суді у розмірі 2000 гривень.

Ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 21 червня 2012 року позовну заяву ОСОБА_1, було залишено без руху за тих обставин, що заява подана з порушенням вимог ч. 2 ст. 119 ЦПК, а саме, в порушення п. 3 зазначеної статті позивачем не конкретизовано позовні вимоги в частині стягнення індексації заробітної плати;

- в порушення п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивачем не вказано ціни позову щодо вимог майнового характеру;

- в порушення п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позивач не зазначає докази що підтверджують кожну обставину, а саме: в позовній заяві позивач зазначає, що протиправними діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, але не зазначає доказів на підтвердження цієї протиправності (чи є рішення компетентних органів, яким дії відповідача визнано протиправними) Не зазначено доказів на підтвердження участі дитини у обласній олімпіаді, на що посилається позивач. Не зазначає доказів на підтвердження своєї роботи у понаднормовий час, вночі та у святкові дні, а також при ліквідації аварійних випадків. Крім того, в позовній заяві позивач зазначає, що з нього було утримано податків та відрахувань за виконавчими документами у розмірі, що складає понад 65% нарахованої заробітної плати, посилаючись на те, що згідно Закону України «Про виконавче провадження максимальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати 50%.

При цьому згідно ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 суду незрозуміло, за якими саме виконавчими листами з нього робляться відрахування та чи не є ці відрахування за борговими зобовязаннями по стягненню аліментів на неповнолітніх дітей. В позовній заяві позивач не зазначає виду своїх боргових зобовязань, за якими з нього здійснюються відрахування.

Крім того, позивач не зазначає доказів на підтвердження своїх витрат на оплату юридичних послуг.

Крім того, в порушення ч. 3 ст. 119 ЦПК України, позовна заява не підписана позивачем.

До того ж позовна заява ОСОБА_1 подана з порушенням вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України, згідно якої, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Позивач, який згідно Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору щодо вимог про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та інших вимог, що випливають із трудових правовідносин, не оплатив судовий збір щодо вимог про стягнення моральної шкоди, яка складає 1% ціни позову, щодо вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, але не менше 0,2% розміру мінімальної заробітної плати, відповідно зазначеному вище Закону.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити державне мито в розмірі 214 гривень, 60 копійок.

Крім того, до матеріалів справи додано копії документів, зміст яких неможливо прочитати у звязку з поганою якістю ксерокопій (а саме, неналежної якості ксерокопії бухгалтерського розрахунку за березень 2012 року).

Позивачу було надано строк для усунення недоліків 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно поштового повідомлення, яке повернулось на адресу суду, ОСОБА_1 ухвалу суду про усунення недоліків отримав 29.06.2012 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У встановлений судом строк позивачем недоліки усунуто не було

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 119-121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну ОСОБА_1 до Комунальної установи «Приазовська центральна районна лікарня» про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати вважати неподаним та повернути.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: