Справа № 2-3643/2011
2/2012/789/2012
РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
8 лютого 2012 року Жовтневий районний суд міста Харкова
в складі: головуючого - судді Іванової І.В.,
при секретарі Козир К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

16 грудня 2011 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 та просять ухвалити рішення, яким встановити факт приналежності ОСОБА_4, який помер 7 травня 1994 року, свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будовами по вул. Шульженко,8 в м. Харкові, від 21.10.1953 року, реєстровий №5715, виданого ХДНК №5. Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будовами, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Шульженко-8, по 1/12 частині за кожним, після смерті їхнього батька ОСОБА_4, який помер 7 травня 1994 року.
Свої позовні вимоги вони обґрунтовують тим, що вони позивачі по зазначеному позову являються рідними сестрою і братом. ОСОБА_1 народилась 3 січня 1953 року в м. Харкові. В свідоцтві про народження, яке було видане 14.01.1953 року на підставі актового запису №19, в графі батьки вказані: ОСОБА_4 та ОСОБА_5. 12 червня 1987 року вона вийшла заміж за ОСОБА_6, змінивши своє дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка «Бєлих». Їх шлюб було зареєстровано в Червонозаводському відділі ЗАГС м. Харкова, актовий запис № 357. ЇЇ брат ОСОБА_2, народився 09.08.1951 року в м. Харкові. В свідоцтві про його народження, виданого 29 серпня 1951 року Ленінським ЗАГС в м. Харкові на підставі актового запису №403, в графі батьки вказані: ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
Відповідачка ОСОБА_3 являється рідною тіткою позивачів по справі та рідною сестрою їхнього батька.
Житловий будинок з надвірними будовами, розташований за адресою: м. Харків, вул. К.Шульженко,8, зареєстрований на праві власності в КП «ХМБТІ»наступним чином: 5/6 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за кожним в рівних частинах за : ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, на підставі свідоцтва про спадщину від 21.10.1953 року.
1/6 частина на підставі договору дарування від 19 січня 1961 року, засвідченого в ХДНК №5 за реєстровим номером 176 за ОСОБА_9. Таким чином, їх батько ОСОБА_4 являється власником 1/6 частини спірного житлового будинку. 7 травня 1994 року батько ОСОБА_4 помер. З його смертю відкрилась спадщина у вигляді 1/6 частини вищезазначеного житлового будинку. Заповіту після його смерті не залишилось. Єдиними спадкоємцями по закону першої черги після смерті батька в рівних частках на дійсний час залишилися його діти - позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Спадщину, що відкрилась після смерті батька позивачі прийняли фактично: поховали батька, понесли повязані з цим необхідні витрати, прийняли в пам'ять про нього належне батькові при житті майно, з дня смерті батька підтримували будинок і земельну ділянку в належному стані. Таким чином вони прийняли спадщину фактично, шляхом вступу в управління спадковим майном.
Останнім часом для оформлення спадкових прав, позивачі звернулися до ХДНК №5 за місцем відкриття спадщини, однак оформити спадкове право на 1/6 частину спірного будинку вони не змогли за наступними причинами.
В правовстановлюючому документі на 5/6 частин будинку у свідоцтві про право на спадщину від 21.10.1953 року, прізвище батька вказано як у всієї родини «Седоволосий», в той час як в його паспорті, а в подальшому в свідоцтві про його смерть і в свідоцтві про народження позивачів, прізвище батька вказано «Седоволос».
Таким чином фактичне прийняття спадщини підлягає доказуванню в судовому порядку, оскільки на день відкриття спадщини, позивачі з спадкодавцем в одному будинку не проживали і зареєстровані в ньому не були. Так як юридичний факт приналежності ОСОБА_4 правовстановлюючого документу на відповідну частину в житловому будинку з надвірними будовами, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Шульженко,8, підлягає встановленню в судовому порядку, тому вони звернулися до суду з даним позовом.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 зявилась, позов підтримала у повному обсязі, та надала пояснення відповідні вищенаведеному.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання зявився, позов в підтримав у повному обсязі та надав пояснення відповідні вищенаведеному.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, відповідно до якої проти позову не заперечувала та просила слухати справу за її відсутністю.
Суд, заслухавши пояснення позивачів, свідка, вивчивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підставах.
Так у судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.10.1953 року, житловий будинок з надвірними будовами, розташований за адресою: м. Харків, вул. К.Шульженко,8, зареєстрований на праві власності в КП «ХМБТІ»наступним чином: 5/6 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за кожним в рівних частинах за : ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 6).
Позивачка ОСОБА_1 народилась 03.01.1953 року, згідно з копією свідоцтва про народження в графі батьки вказані: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.8).
Позивач ОСОБА_2 народився 09.08.1951 року, згідно з копією свідоцтва про народження, в графі батьки вказані: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.7).
Мати позивачів - ОСОБА_5 померла 25.04.1994 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть
Батько позивачів - ОСОБА_4 помер 07. 05.1994 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.
Той факт, що позивачка ОСОБА_11 змінила своє дошлюбне прізвище «Седоволос»на прізвище чоловіка «Бєлих», підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, який був зареєстрований 12.06.1987 року у Червонозаводському відділі ЗАГС м. Харкова, актовий запис №357.
Зі смертю батька позивачів, відкрилась спадщина у вигляді 1/6 частини вищезазначеного житлового будинку. Заповіту після його смерті не залишилось. Єдиними спадкоємцями по закону першої черги після смерті батька в рівних частках залишилися його діти - позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Для оформлення права власності на спадщину за законом після смерті батька позивачам необхідно встановити факт приналежності правовстановлюючих документів, оскільки в правовстановлюючому документі на 5/6 частин будинку у свідоцтві про право на спадщину від 21.10.1953 року, прізвище батька вказано як у всієї родини «Седоволосий», в той час як в його паспорті, а в подальшому в свідоцтві про його смерть і в свідоцтві про народження позивачів, прізвище батька вказано «Седоволос».
Згідно з вимогами п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК Української РСР в день смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина.
Згідно ст. 529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є у рівних частинах діти, той із подружжя, який його пережив та батьки померлого.
Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Спадщину, що відкрилась після смерті батька позивачі прийняли фактично, шляхом вступу в управління спадковим майном. Вони поховали батька, понесли повязані з цим необхідні витрати, прийняли в пам'ять про нього належне батькові при житті майно, з дня смерті батька підтримували будинок і земельну ділянку в належному стані, але свої спадкові права не оформили у встановлений законом строк.
Зазначений факт підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_12
Відповідно до ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, що набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. До відносин, які виникли на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 застосовується Цивільний кодекс Української РСР від 1963 року.
Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.10,15,57,59,60,208,212-215,256 ЦПК України, ч. 1 ст. 529, ст. 548, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК України в ред.1963 року, ст. ст. ст. 15, 16 ЦК України в редакції 2003 року, суд -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.
Встановити факт належності правовстановлюючого документу, визнав що ОСОБА_4, який помер 07.05.1994 року, належить свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Шульженко,8 у м. Харкові, від 21.10.1953 року, реєстровий №5715, виданого ХДНК №5, де його прізвище вказано як ОСОБА_4.
Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Шульженко,8 у м. Харкові по 1/12 частині за кожним, після смерті батька ОСОБА_4, померлого 7 травня 1994 року
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя І.В.Іванова.