Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-95/2012 р. Головуючий у 1-й інстанції Рогоза А. Ю.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частина)

19 січня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Гончара О.С.,

суддів Панкеєва О.В., Воробйової І.А.,

при секретарі Черненко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Великобілозерського районного суду Запорізької області від 20 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма імені ОСОБА_4» про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА :

У січні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма ім. А. Суворова» про стягнення заборгованості.

В позові зазначив, що 10 вересня 2008 року між ним та ТОВ «Агрофірма ім. А. Суворова» укладений договір підряду № 43, згідно умов якого ОСОБА_2, як виконавець, зобов`язався власними силами або силами субпідрядників здійснити демонтаж іригаційної системи, що належить відповідачу. Згідно п. 2.1 договору вартість одного кілометру демонтажу іригаційної системи складає 45 000 грн. На виконання умов зазначеного договору протягом вересня жовтня 2008 року було демонтовано 11 км іригаційної системи. Відповідно вартість таких робіт становить 495 000 грн. Згідно п. 2.3 договору, підставою для здійснення оплати є акт виконаних робіт. Тому безпосередньо після завершення робіт позивач передав підписані зі свого боку акти відповідачу, але вони не були підписані останнім під різними мотивами, у зв`язку з чим виконані роботи оплачені не були. 15 грудня 2010 року ОСОБА_2 направив на адресу ТОВ «Агрофірма ім.. ОСОБА_4» лист із доданими до нього двома примірниками акту виконаних робіт з проханням підписати акти в семиденний строк та повернути один примірник акту. Вказаний лист отриманий відповідачем 24 грудня 2010 року, але до теперішнього часу акт не підписаний та не повернутий. Крім того, позивач зазначає, що ним була вручена претензія відповідачу, яка також залишена без відповіді.

Позивач просить суд стягнути з ТОВ «Агрофірма ім.. ОСОБА_4 на його користь заборгованість в сумі 495 000 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Великобілозерського районного суду Запорізької області від 20 жовтня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 10 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма ім. А. Суворова» укладений договір підряду № 43, згідно умов якого ОСОБА_2, як виконавець, зобов`язався здійснити демонтаж іригаційної системи, що належить відповідачу. Вартість одного кілометру демонтажу іригаційної системи складає 45 000 грн.

Згідно п. 2.3 договору, оплата за виконану роботу проводиться за кожний кілометр відповідно до акту виконаних робіт, який є невідємною часткою цього Договору. За п. 5.1. дія Договору до 31 грудня 2008 року. В п. 5.2 Договору зазначено, що Договір діє по 31.12.2008 року та може бути продовжений за згодою сторін. Даних про продовження Договору у справі не має. За п.3.4 Договору акт виконаних робіт підписаний однієї із сторін не може бути підставою для оплати робіт.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо обєму виконаних робіт, а надана копія акту від 14.12.2010 року начебто виконаних робіт, яка не містить в собі інформації про місце виконання робіт, обєм, строки та їх характер, не підписана представником ТОВ «Агрофірма ім. А. Суворова» не може бути врахована в якості належного доказу що позивачем демонтовано саме 11 км іригаційної системи, що належить відповідачу.

Згідно до вимог ст. 11, 60 ЦП України суд розглядає справу , у межах вимог та доказів наданих сторонами, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Клопотань про призначення експертизи щодо обєму робіт, витребування додаткових доказів, суду першої інстанції та апеляційному суду сторонами не заявлялося.

Копія ОСОБА_4 виконаних робіт, який надається позивачем датований 14.12.2010 року (складений майже через два роки після закінчення Договору передбаченого п. 5.2 Договору), на який посилається позивач, не відповідає п.3.4 Договору та не може бути підставою для оплати робіт.

Таким чином висновок суду про відсутність належних, допустимих доказів щодо обєму виконаних робіт, належності іригаційної системи, її довжини, фінасово- господарчих документів, які б відповідали умовам договору підряду від 10.09.2008 року позивачем не надано, експертне дослідження щодо обєму виконаних робіт по справі не проводилося, а тому посилання на покази свідків, які обєктивно не зазначають про об'єм, час робіт, вважатися допустимими доказами відповідно до умов Договору підряду від 10.09.2008 року.

Отже, доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, та не носять в собі підстав для скасування та винесення нового рішення по справі.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Великобілозерського районного суду Запорізької області від 20 жовтня 2011 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя суддя суддя
ОСОБА_6 ОСОБА_1 ОСОБА_7