АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С

суддів - Баранника О.П., Глущенко Н.Г.,

при секретарі - Бондаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2 Анатолійоича

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_2 Анатолійоича до ОСОБА_3, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської області, Дніпропетровської міської ради і виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, третя особа комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про визнання договору купівлі-продажу гаражу дійсним, визнання права власності та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2010 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом до відповідачів ОСОБА_3, інспекції ДАБК Дніпропетровської області, Дніпропетровської міської ради і виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради про визнання договору купівлі-продажу гаражу дійсним, визнання права власності на гараж та зобовязати вчинити певні дії. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 30 липня 2010 року уклав з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу гаражу, розташованого в м. Дніпропетровську по віл. Сірко поруч з салоном «Вольво». Всі умови договору виконані, але оформити нотаріально вказану угоду не змогли. Просив визнати угоду купівлі-продажу ним спірного гаражу дійсним та визнати за позивачем право власності на спірний гараж з зобовязанням його подальшої реєстрації без додаткових актів введення в експлуатацію, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2011 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що спірний гараж знаходиться в м. Дніпропетровську по вул. Сірко поруч з салоном «Вольво», що є територією колишнього вугільного складу. Між позивачем та ОСОБА_3 30 липня 2010 року було укладено договір купівлі-продажу даного гаражу в простій письмовій формі. Даний гараж на праві власності відповідачу не належить. Право власності на нього, як це передбачено законом, не зареєстроване в КП ДМБТІ, перехід права власності також потребує нотаріального посвідчення та відповідної реєстрації в КП ДМБТІ, чого зроблено не було.

Судом, також, було встановлено, що хоча гараж і не є самовільно збудованим, оскільки є рішення органів місцевої влади про право користування ним і переоформлення цього права, але саме будівництво цього гаражу було без належного дозволу чи належно зареєстрованого проекту (документів про це немає), наданий позивачем висновок про технічний стан гаражу не свідчить про усунення вказаного порушення, в ньому не відображено конкретно відповідність будівельним нормам і правилам будинку, господарських будівель і споруд, не надано документального підтвердження про належне будівництво і переобладнання гаражу позивачем. Крім того, саме по собі користування спірним гаражем, а також можлива добровільна сплата земельного податку не свідчить про визнання уповноваженими органами держави чи місцевого самоврядування їх права належного користування та законного будівництва обєктів нерухомості без належного дозволу чи належного затвердженого проекту будівництва.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що договір купівлі-продажу гаражу від 30 липня 2010 року, укладений в простій письмовій формі, є нікчемним і не породжує правових наслідків.

Даний висновок є законним та обґрунтованим, оскільки норма ч.2 ст.220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України повязується з державною реєстрацією , тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Вирішуючи даний спір суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних правовідносин, правильно застосував зазначені норми матеріального права, що підлягали застосуванню, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпаними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Приведені в апеляційній скарзі доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а отже, відсутні передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування або зміни судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 п.1, 313 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: