Справа № 6-83/11
УХВАЛА

іменем України

05 січня 2012 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

при секретареві - Коломієць Я.В.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Дніпропетровську клопотання державного виконавця Красногвардійського Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернувся до суду із даним поданням, в його обґрунтування посилаючись на те, що на виконанні в Красногвардійському ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження №653/2010 з примусового виконання виконавчого листа №2-954, виданого 18.10.2010 р. Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 200 629,60 грн. Рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 пор стягнення суми за договором позики 196 425,60 грн., 3% річних в сумі 3 874,65 грн., судових витрат в розмірі 300,00 грн. та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30,00 грн., а усього 200 629,60 грн.

Як зазначається державним виконавцем при зверненні до суду, у відповідності до ст.ст. 3,18, 24 Закону України Про виконавче провадження за заявою стягувача державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на все майно боржника; боржником зобовязання не виконані. З метою виконання рішення суду, 21.02.2011 р. був складений акт опису та арешту майна боржника, яким арештовано майно, а саме: 1/3 частина двокімнатної квартири №52 загальною площею 53,8 кв. м, розташованої на 3 поверсі 5-ти поверхового житлового будинку по провул. Піхтовому (Ялицевої), буд. 7 в м. Дніпропетровську, що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

15.07.2011 р. відбувся аукціон з реалізації арештованого майна, належного ОСОБА_1, переможцем було визнано ОСОБА_3; реалізація заставного майна здійснена на підставі примусового виконання виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на загальну суму 200 629,60 грн.. Станом на 10.10.2011 р. залишок нестягнутої заборгованості становить: залишок боргу на користь ОСОБА_2 155 430,82 грн., залишок виконавчого збору 15 039,46 грн.; інше майно, на яке можливо звернути стягнення для виконання зобовязання за боржником відсутнє.

Згідно заяви стягувача та документів встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений шлюб 16.06.1990 р.; ОСОБА_5 10.0.2002 р., перебуваючи у шлюбі, згідно договору купівлі-продажу придбала домоволодіння №24 по вул. Тьоміна у м. Дніпропетровську разом із земельною ділянкою 471 кв.м; 16.04.2009 р. Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська у справі №2-926/2009 винесено ухвалу про поділ спільно набутого майна, та згідно ухвали розяснено, що ОСОБА_5 виділено у користування домоволодіння №24 по вул. Тьоміна в м. Дніпропетровську, яке складається з житлового будинку А-1, сараю Б, літньої кухні Г, убиральні Д, навісу Е, споруд №1-6, Житловий будинок А-1 складається з 1 1 сіни, 1-2 кладова, 1-3, 1-4 житлові кімнати, загальна площа житлового будинку складається з 39,1 мІ, житлова 30,4 мІ, яке й належить їй на праві власності. У звязку з тим, що для звернення стягнення на майно, що придбано в шлюбі, для погашення заборгованості й заявлено у поданні вимогу про вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а саме спільно нажитого майна подружжя та визнати право власності на боржником ОСОБА_1 на спільно нажито майно подружжя, а саме Ѕ частини у домоволодінні №24 по вул. Тьоміна у м. Дніпропетровську та Ѕ частину земельної ділянки площею 471 мІ, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тьоміна, 24.

За ч. 2 ст. 379 ЦПК України суд у десятиденний строк розглядає питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

У судове засідання 05.01.2012 р. держаний виконавець не зявився, надав до суду заяву про розгляд подання у його відсутності, просив задовольнити подану заяву; боржники та стягувач за виконавчим провадження у судове засідання також не зявилися, причини неявки суду не повідомили, та суд, врахувавши заяву державного виконавця, дослідивши матеріали судової справи, дійшов до наступного висновку.

За ст. 129 Конституції України обов'язковість рішень суду становить одну із основних засад судочинства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 52 Закону України Про виконавче провадженнязвернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно з ч. 1 ст. 379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Як було встановлено судом, на виконанні в Красногвардійському ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження №653/2010 з примусового виконання виконавчого листа №2-954, виданого 18.10.2010 р. Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 200 629,60 грн. Рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 пор стягнення суми за договором позики 196 425,60 грн., 3% річних в сумі 3 874,65 грн., судових витрат в розмірі 300,00 грн. та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30,00 грн., а усього 200 629,60 грн.

За судового розгляду встановлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2009 р. була затверджена мирова угода у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ спільного набутого майна, відповідно до якої ОСОБА_5 було виділено у користування домоволодіння №24 по вул. Тьоміна у м. Дніпропетровську, як складається з житлового будинку А-1, сараю Б, літньої кухні Г, убиральні Д, навісу Е, споруд №1-6. Житловий будинок А-1 складається з: 1-1 сіни, 1-2 складова, 1-3, 1-4 житлові кімнати; загальна площа житлового будинку складає 39,1 кв.м, житлова 30,4 кв. м.

Відповідно до ухвали, зазначеної вище, ОСОБА_1 у власність (користування, володіння, розпорядження) були виділені предмети домашнього вжитку на загальну суму 6 781 грн.

Як встановлено судом, на запит КП ДМБТІповідомило, що станом на 21.12.2011 р. за гр. ОСОБА_5 зареєстровано право власності на домоволодіння №24 по вул. Тьоміна на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.2002 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстром №1-3407; разом з тим, матеріали даної судової справи містять копію договору купівлі-продажу від 10.10.2002 р., відповідно до якого ОСОБА_5 купила домоволодіння №24 по вул. Тьоміна у м. Дніпропетровську, що розташоване на земельній ділянці площею 471 кв.м. На вищевказаній земельній ділянці знаходяться: А-1 житловий будинок, Б- сарай, Г літня кухня, Д - вбиральня, Е навіс та інші споруди.

Матеріали даної судової справи містять відомості щодо укладення між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 шлюбу 16.06.1990 року; за ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За ч. 1 ст. 61 ЦПК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Отже, за наведених вище обставин нерухоме майно домоволодіння №24 по вул. Тьоміна в м. Дніпропетровську, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_5, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_7, та оскільки боржник не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання заперечень, для суду вбачаються підстави для задоволення подання.

При цьому, частково задовольняючи подання, суд виходить з відсутності повноважень суду у цій справі у задоволенні вимоги подання про визнання права власності на Ѕ частину домоволодіння, зазначеного вище, за ОСОБА_1, та на Ѕ частину земельної ділянки. При цьому суд виходить з того, що відповідно до положень статей 81, 116 Земельного Кодексу України окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Водночас, враховується те, що такий спосіб захисту прав, як визнання права власності, передбачений законом та за умови порушення прав особи власника - порушені права підлягають захисту в порядку позовного провадження, а не у порядку, визначеному ст. 379 ЦПК України та передбаченого ст. 52 Закону України Про виконавче провадження.

Керуючись ч. 2 ст. 379 та ст. 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Красногвардійського Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами задовольнити частково.

Визначити, що Ѕ складає частка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у майні, яким він володіє спільно з іншими особами - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, домоволодінні №24 по вул. Тьоміна у м. Дніпропетровську, яке належить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на праві спільної сумісної власності.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя