АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1413/12 Справа № 22ц-9563/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним. Позивач вказував на те, що в травні 2009 року у нього виникла нагальна потреба у значній сумі коштів, оскільки у його житті сталися непередбачувані тяжкі обставини, повязані з порушенням кримінальної справи відносно його сина ОСОБА_5 та взяттям під варту. Відповідач та третя особа запропонували йому допомогу та пообіцяли знайти гарного адвоката для сина, а відповідач запропонував дати в борг кошти на оплату таких адвокатських послуг.

12 травня 2009 року ним було складено власноручну боргову розписку про отримання від ОСОБА_3 40 000 доларів та про зобовязання їх повернення 01 серпня 2009 року о 10 годині за адресою відповідача. Також в даній розписці зазначено, що у випадку неможливості повернення боргу він зобовязується передати у власність відповідача належну йому з сином квартиру №64 на бульварі ОСОБА_6,40-б в м.Києві.

Фактично вказані в розписці кошти він не отримував, оскільки вони були відразу передані третій особі для подальшої оплати послуг адвоката. Наразі, син й досі знаходиться під вартою, а справа розглядається судом.

Посилаючись на те, що договір позики між сторонами не укладався, коштів він не отримував та не планував передавати квартиру у чиюсь власність, а вказана розписка була видана ним під впливом тяжких обставин у його сімї та на умовах, що є вкрай невигідними для нього, які він не міг обєктивно оцінити при обставинах, що склалися, позивач просив визнати її недійсною.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне зясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не вбачає передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги.

За змістом ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 12 травня 2009 року між сторонами був укладений договір позики, згідно з яким відповідач отримав від позивача 40 000 доларів США і зобовязався повернути їх 1 серпня 2009 року, що підтверджується його розпискою (а.с.6). Цією розпискою спростовуються доводи позивача про неотримання ним від позикодавця вказаної суми.

Згідно із ч.1 ст.233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.23 постанови від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сімї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин.

Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки.

Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Таким чином, для кваліфікації правочину за ст.233 ЦК України необхідні наявність двох зазначених вище умов, доказуванню підлягає наявність причинно-наслідкового звязку між існуючою тяжкою обставиною та вчиненим на вкрай невигідних умовах правочином.

Встановивши факт неподання позивачем доказів про вчинення вказаного договору на вкрай невигідних умовах, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання цього договору недійсним.

Відповідно до положень ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, дав цим обставинам та доказам по справі правильну правову оцінку і ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Викладені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки висновків суду щодо обставин справи і не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суд правильно встановив всі обставини по справі.

Рішення суду відповідає вимогам матеріального і процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2011року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: