АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючого Ремеза В.А.

Суддів Можелянської З.М., Прозорової М.Л.

при секретарі Косенко І.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2011р. за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" про стягнення суми різниці по заробітній платі під час виконання робіт з низьким посадовим окладом, вихідної допомоги та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2011р. ОСОБА_2 відмовлено в задоволені позовних вимог Державного підприємства "Придніпровська залізниця" про стягнення суми різниці по заробітній платі під час виконання робіт з низьким посадовим окладом, вихідної допомоги та моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити по справі нове рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на підставі наказу №203 від 21.07.1994р. була прийнята на роботу провідником пасажирського вагону до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" з 21.07.1994р. Згідно наказу №400 від 05.07.2001р. ОСОБА_2 була переведена провідником пасажирського вагону на контрактну форму трудового договору, і відповідно до свідоцтва про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації від 15.06.2004р., ОСОБА_2 підвищила кваліфікацію за професією провідник пасажирських вагонів.

Згідно наказу №526 від 16.11.2009р. оплата праці провідників пасажирських вагонів проводиться згідно з маршрутним листом за фактично виконану роботу.

Відповідно до наказу №1852 о/с від 07.102010р. ОСОБА_2 була звільнена з посади провідника пасажирського вагону з 11.10.2010р. у зв'язку з переведенням у відокремлений структурний підрозділ Дніпропетровської дирекції залізничних перевезень станції Самарівка.

Відповідно до вимог ст. 32 КЗпП України, не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я.

Звернувшись з позовом до суду, позивач просила стягнути на її користь різницю в заробітній платі у зв'язку з переведенням її на нижче оплачувану за період з січня по вересень 2010р.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 працювала провідником пасажирського вагону на денному столичному поїзді "Столичний експрес" №167/168 Дніпропетровськ-Київ в бригаді ЛНП ОСОБА_3 В бригаді виник конфлікт, у зв'язку з чим провіднику ОСОБА_4 була надана можливість переходу до іншої бригади для запобігання в подальшому конфлікту в бригаді, у зв'язку з чим відповідно до заяви від 11.01.2010р. ОСОБА_2 просила перевести її з бригади ЛНП ОСОБА_3 в іншу бригаду.

Також суд встановив, що з 01.02.2010р. по 28.02.2010р. перебувала в черговій відпустці, після чого з 12.03.2010р. працювала провідником пасажирського вагону на поїзді №79/80, а з 25.06.2010р. у зв'язку з закінченням дії атестації на право обслуговування фірмових поїздів переведена провідником охорони вагонів.

Встановивши обставини по справі про те, що фактично позивач була переміщена на інше робоче місце на тому ж підприємстві та в межах спеціальності, кваліфікації та посади обумовленої трудовим договором, що не є переведенням на іншу роботу й тому не потребувало згоди позивача, а також встановивши, що позивач 11.10.2010р. була звільнена з роботи по п.5, ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з переведенням в ВПС Дніпропетровської дирекції залізничних перевезень станції Самарівка, і вказана підстава звільнення не може бути підставою для виплати в порядку ст. 44 КЗпП України вихідної допомоги, та встановивши, що позивач не довела в ході розгляду справи, що діями відповідача їй була завдана моральна шкода, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відмову ОСОБА_2 в задоволені позовних вимог про стягнення суми різниці по заробітній платі під час виконання робіт з низьким посадовим окладом, вихідної допомоги та моральної шкоди, і колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 про незаконність рішення суду, посиланням на те, що судом при розгляді справи не було враховано положення ст. 32 КЗпП України, оскільки фактично мало місце її переведення на іншу роботу безпідставні, та не спростовують висновків суду про відмову в позові, оскільки в штатному розкладі відповідача відсутня посада "провідник пасажирського вагону, обслуговуючий поїзд "Столичний експрес", а існує лише посада провідник пасажирського вагону, що свідчить те, що фактично позивач була переміщена на інше робоче місце на тому ж підприємстві та в межах спеціальності, кваліфікації та посади обумовленої трудовим договором.

Інші доводи ОСОБА_2 про незаконність рішення суду необґрунтовані, та зводяться лише до переоцінки доказів по справі, та непогодженням з їх оцінкою, тоді як колегія суддів вважає, що суд розглядаючи справу оцінив докази по справі у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, а тому переоцінці в апеляційному порядку вони не підлягають.

Таким чином рішення суду слід залишити без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.304,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2011р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: