Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22ц-4639/2012 р. Головуючий у 1 інстанції: Кофанов А.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.,

Суддів Кримської О.М.,

ОСОБА_2

При секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи ОК «Сталеплавильник», ОСОБА_6, Люцернянська сільська Рада Вільнянського району Запорізької області, відділ Держкомзему у Вільнянському районі Запорізької області, про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.

У позові зазначала, що вона є членом ОК «Сталеплавильник», розташованого на території Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, та користується земельною ділянкою № 27 площею 0,0194 га, яка є суміжною із земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_6

Членство позивачки та належність їй земельної ділянки № 27 площею 0,0194 га підтверджується довідкою ОК «Сталеплавильник» від 01 листопада 2011 року.

Влітку 2011 року позивачка дізналася, що ОСОБА_6 здійснила оформлення технічної документації на належну їй земельну ділянку, з порушенням вимог чинного законодавства, внаслідок чого земельну ділянку, яка належить позивачці, було оформлено як частину земельної ділянки ОСОБА_6

Позивачка звернулася до ОСОБА_6 із вимогою про анулювання державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 394482, виданого за Розпорядженням Вільнянської районної державної адміністрації № 149 від 26.01.2010 року, згідно якого ОСОБА_6 належить земельна ділянка площею 0,0793 га та до складу якої входить належна позивачці земельна ділянка площею 0,0194 га.

ОСОБА_6 повідомила, що 11.04.2011 року видала відповідачці ОСОБА_5 нотаріальну довіреність з правом переоформлення земельної ділянки за спірним державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 394482.

Відділ Держкомзему у Вільнянському районі листом від 29.11.2011 року повідомив, що відповідачка ОСОБА_5 07.11.2011 року оформила на своє імя право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0045 за державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 394482.

У звязку з вказаними обставинами, позивачка просила суд скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 394482, виданий за Розпорядженням Вільнянської районної державної адміністрації № 149 від 26.01.2010 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 15 березня 2010 року за № 09 та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 червня 2012 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України державний акт є документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, надану у власність відповідним рішенням.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 отримала Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку на підставі розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації № 149 від 26 січня 2010 року розміром 0,0793 га для ведення садівництва

Вказаний державний акт зареєстрований в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю ( а.с.5-6)

Згідно листа від 29.11.2011 року № 2382 Відділу Держкомзему у Вільнянському районі вбачається, що 07.11.2011 року відповідачка ОСОБА_5 оформила на своє імя право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0045 за державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 394482 на підставі договору дарування від 26.04.2011 року № 492 ( а.с.7)

Виходячи з положень ст. ст. 126, 152 Земельного кодексу України слід зазначити, що скасування державного акта на право власності на землю як самого по собі правовстановлюючого документа не передбачено нормами земельного законодавства при наявності рішення, що надало право на отримання цього правовстановлюючого документа.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивачкою не обґрунтовано яким чином порушуються її права саме відповідачкою ОСОБА_5

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, правильно виходив із того, що позивачка не надала належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, не довела , що передача спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_6 на підставі розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації № 149 від 26 січня 2010 року відбулася з порушенням норм закону.

Доводи апеляна про те, що колективна заява ОСОБА_3О, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до прокуратури Запорізької області, в якій викладено обставини отримання ОСОБА_6 спірної земельної ділянки підтверджує обґрунтованність підстав позовних вимог є неприйнятними, так як названа заява не є належним та допустимим доказом у розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України.

Апелянтом не надано доказів на підтвердження того, що акт узгодження меж земельної ділянки є підробленим.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції неправомірно відмовлено у допиті свідків, які б могли повідомити про обставини оформлення технічної документації на спірну земельну ділянку та погодження її меж, є безпідставними, оскільки такий засіб доказування щодо даного предмету спору не є допустимим відповідно до положень ст. 59 ЦПК України.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство повязує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Виходячи з вимог змагальності сторін, обовязків доказування і подання доказів, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують його законність, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 червня 2012 року у цій справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: