Справа № 0417/7426/2012
Справа №2/0417/4815/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 вересня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Слюсар Л.П.

при секретарі Щіголєвій Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю АРТ ОСОБА_3 про поновлення на роботі та виплату середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2012 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю АРТ ОСОБА_3 про поновлення на роботі та виплату середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В ході розгляду справи позовні вимоги позивачкою були уточнені та доповнені, в обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві ( а.с.2-3), позовній заяві про зміну предмета та підстави позову ( а.с.76) та доповнені до позовної заяви (а.с.144) посилалася на те, що 29 грудня 2011 року відповідно до наказу №315-к вона була прийнята на роботу до ТОВ Арт Текстиль на посаду продавця непродовольчих товарів в салон Органза по пр. Кірова, буд.125. Наказом №74-к від 03.04.2012 року її було звільнено з займаної посади згідно п.2 ст. 40 КЗпП України у звязку із виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації. Вказала, що відповідач прийняв її на роботу на посаду продавця непродовольчих товарів після випробування строком на 1 місяць. Отже вона успішно пройшла випробування, задовольняючи всі вимоги Відповідача з питань її кваліфікації. Вона підвищувала свою кваліфікацію, зокрема додатково пройшла курси касиру, що підтверджується свідоцтвом №8157 від 15.02.2012р. Всі роботи вона виконувала якісно, а трудові обовязки належним чином. Відповідач не проводив атестації і не пояснив, в чому саме полягає її недостатня кваліфікація. А тому вважає, що позиція відповідача із її звільнення викликана бажанням прийняти іншого працівника на її місце, або якоюсь іншою причиною не повязаною в дійсності із її кваліфікацією. В день звільнення 03.04.2012 року відповідач не ознайомив її з наказом про звільнення, не пояснив причини та підстави звільнення, не надав трудову книжку, не розрахувався. Відповідач не запропонував їй взамін іншу роботу, а це є порушенням ст.40 КЗпП України. Вказані дії відповідача є порушенням ст.47 КЗпП України. Вважає, що причини її звільнення відсутні, а тому звільнення її з цієї підстави та наказ №74-к є незаконним, а тому вона підлягає поновленню на роботі. Просила суд: скасувати наказ відповідача про її звільнення №74-к від 03.04.2012 року; поновити її на посаді продавця непродовольчих товарів ТОВ ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 квітня 2012 року по день розгляду справи в суду 17 вересня 2012 року в сумі 6710 грн. 00 коп.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовну заяву та просила суд позов задовольнити.

Представники відповідача, діючі на підставі доручення позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позовних вимог відмовити. Суду пояснили, що позовні вимоги позивачки є безпідставними і не відповідають фактичним обставинам по справі. Звільнення здійснене законно згідно до вимог КЗпП України.

Свідок ОСОБА_5, керуюча магазину Органза з 02.02.2012 року, розповіла, що ОСОБА_1 по відношенню до покупців проявляла зайву навязливість, відмовляла покупцям показати той чи інший товар, наполягала на придбанні того товару, який пропонувала саме вона. ОСОБА_1 неправильно заправляла касову стрічку і внаслідок чого не було печаті на контрольній стрічці, вона погано володіла роботою на касовому апараті. ОСОБА_1 порушувала трудову дисципліну, вчиняла сварки з працівниками суміжного відділу Стол и СтулТОВ Меблева компанія України, спочатку це були незначні конфлікти, а потім вона облила працівника ОСОБА_6 чаєм. ОСОБА_1 вела себе агресивно по відношенню до співробітників.

Свідок ОСОБА_7, юрист ТОВ Меблева компанія України, вказала, що з лютого 2012 року їх працівника стали скаржитися та писати доповідні записки, про те, що ОСОБА_1 порушує дисципліну, провокує скандали, порушує санітарні норми і правила поведінки.

Свідок ОСОБА_6, товарознавець Стол и Стул, розповіла про те, що з позивачкою в неприязнених відносинах не перебувають. Розповіла, що в ОСОБА_1 була неадекватна поведінка в роботі та агресивне ставлення до членів колективу. 01.04.2012 року викликалися працівники міліції, вона погрожувала в її адресу, та адресу її сімї і співробітників. В обідню перерву, коли вона розмовляла по телефону, ОСОБА_1 коментувала її розмову. Потім ОСОБА_1 розсипала чай, цукор, і вона зробила їй зауваження. А коли вона несла чашку з чаєм то ОСОБА_1 вивернула їй руку і навмисно вилила чай на неї, в подальшому зателефонувавши в органи міліції вказуючи що її бють, тобто бють ОСОБА_1 Щодо кваліфікації вказала, що ОСОБА_1 вміла спілкуватися з покупцями, але не могла вирахувати замовлення, також в неї були великі проблеми при роботі з касовим апаратом. ОСОБА_1 постійно телефонувала в службу підтримки і під диктовку замінювала касову стрічку.

Суд вислухавши позивачку, представників відповідача, допитавши свідків ОСОБА_5П, ОСОБА_7, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 грудня 2011 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу до магазину Органза ТОВ Арт Текстиль на підставі наказу № 315-к від 29.12.2011 року на посаду продавця непродовольчих товарів магазину Органза ТОВ ОСОБА_3 ( а.с.35).

Згідно до посадової інструкції продавця непродовольчих товарів, з якою ОСОБА_1 ознайомлена 29 грудня 2012 року ( а.с.37-38) продавець непродовольчих товарів приймає заходи по запобіганню і ліквідації конфліктних ситуацій . Відповідно до п.6.1 Інструкції продавець повинен працювати на ЕККА.

Після прийняття на посаду ОСОБА_1 було направлено на навчання у сервісний центр ТОВ УкрСервіс, а саме вивчення правил роботи на реєстраторі розрахункових операцій, так як продавці непродовольчих товарів безпосередньо обслуговують покупців та видають їм товарний чек, що передбачено Посадовою інструкцією. Згідно до посвідчення №8157 від 15.02.2012 року, виданого Сервісним центром по касовим апаратам ОСОБА_1 ТОВ Арт Текстиль закінчила навчання по курсу касир електронного контрольно-касового апарату( а.с.78).

Як встановлено в судовому засіданні бухгалтером по касовим операціям ОСОБА_8, керуючим магазину ОСОБА_5, надавалися доповідні записки на імя головного бухгалтера ОСОБА_9 про виявлені помилки, допущені продавцем непродовольчих товарів ОСОБА_1 під час роботи на реєстраторі розрахункових операцій в магазині Органза

Як вбачається із матеріалів справи 31 січня 2012 року наказом № 07 і 16 березня 2012 року наказом №012 ОСОБА_1 притягнено до дисциплінарної відповідальності їй було оголошено догани, за порушення касової дисципліни ( а.с. 43, 48). Згідно до актів від 31 січня 2012 року і від 16 березня 2012 року ОСОБА_1 відмовилася від підпису щодо ознайомлення з наказом ( а.с.44, 49). Відповідно до пояснення ОСОБА_1 нею була заправлена стрічка так як її навчали ( а.с50).

ОСОБА_1 накази про притягнення її до дисциплінарної відповідальності від 31 січня 2012 року і від 16.03.2012 року № 012 не оспорювалися і не оспорюються.

02.04.2012 року на імя директора ТОВ Арт Текстиль надійшла доповідна записка від керуючої магазину ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 постійно заважає їй виконувати службові обовязки, по відношенню до відвідувачів магазину Органза веде себе грубо, неввічливо та не виконує усні доручення керуючої магазином ( а.с.51).

03.04.2012 року до ТОВ Арт Текстиль надійшла скарга ТОВ Меблева компанія України, з яким ТОВ Арт Текстиль уклало договір оренди №1361 від 01.11.2010 року, на підставі якого ТОВ ОСОБА_10 частину приміщення, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Кірова,125 ( а.с.54-55) . В якій говориться про те, що продавець непродовольчих товарів ОСОБА_1 порушує санітарні норми та правила у місцях загального користування, наносить шкоду майну, а також створює конфліктні ситуації у колективі магазину, що належить ТОВ Меблева компанія України, і у випадку продовження такого поводження з боку ОСОБА_1 будуть змушені розірвати договір оренди № 1361 від 01.11.2010 року (а.с.52,53).

03.04.2012 року відбулися позачергові збори учасників ТОВ Арт Текстиль, та було вирішено, у звязку із недостатньою кваліфікацією та постійним допущенням помилок звільнити з посади продавця непродовольчих товарів ОСОБА_1 на підставі п.2 ст.40 КЗПп України ( а.с.56).

Наказом № 74-к від 03 квітня 2012 року ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади згідно п. 2 ст. 40 КзпП України у звязку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, п.2 ст.40 КЗпП України ( а.с.57). Відповідно до акту від 03.04.2012 року ОСОБА_1 відмовилася від підпису в наказі №74-к від 03.04.2012 року та відмовилася отримати трудову книжку ( а.с. 108). ОСОБА_1 неодноразово направлялися листи з проханням зявитися за трудовою книжкою до ТОВ Арт Текстиль: лист від 03.04.2012 року №244 ( а.с.102-105), лист №348 від 01.06.2012 року, який отриманий ОСОБА_1 07.06.2012 року ( а.с.106,107) .

При звільненні з ОСОБА_1 було проведено повний розрахунок, про що не заперечувала позивачка та підтверджено матеріалами справи ( а.с.51).

Відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі, внаслідок недостатньої кваліфікації вабо стану здоровя, які перешкоджають продовженню даної роботи.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1,2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою на іншу роботу.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів №9 від 06.11.1992 року зі змінами, при розгляді справ про звільнення за п.2 ст.40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоровя працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обовязків чи їх виконання протипоказано за станом здоровя або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і його не можливо перевести за його згодою на іншу роботу.

Відповідно до ст.ст.47,235 ч.4 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести розрахунок у строки, зазначені ст.116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобовязаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи.

Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу. Звільнення погоджується з органом профспілки, яка утворилася і діє на підприємстві і членом якої є працівник. Звільнення ОСОБА_1 адміністрації не погоджувалося з профспілкою, оскільки відповідно до довідки ТОВ АРТ ОСОБА_3 від 17.08.2012 року №434 з моменту державної реєстрації і по 20 серпня 2012 року на підприємстві відсутній профспілковий комітет( а.с.99)

Відповідно до довідки ТОВ АРТ ОСОБА_3 від 17.08.2012 року №474 станом на 03 квітня 2012 року на підприємстві були відсутні вільні вакансії.

Як встановлено в судовому засіданні підставою звільнення ОСОБА_1 була виявлена невідповідність виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, оскільки ОСОБА_1 у звязку з недостатньою кваліфікацією приймала помилкові рішення, на неї від керуючої магазином та бухгалтера надходити доповідні записки про неналежне виконання трудових обовязків. Недостатня кваліфікації ОСОБА_1 підтверджена як матеріалами справи, так і поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7, а свідком ОСОБА_6 підтверджено факт небезпечного виконання ОСОБА_1 трудових обовязків для членів трудового колективу. Суд не може до уваги надані позивачкою копії позитивних відгуків покупців: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, оскільки вони не зареєстровані в книзі відгуків.

Отже виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_1 здійснено законно, та не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, щодо скасування наказу про її звільнення та поновлення на роботі.

Позивачкою заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу по день розгляду заяви у суді в сумі 6710 грн.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України, постановляючи рішення про поновлення на роботі, суд одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині поновлення на роботі, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 04 квітня 2012 року по 17 вересня 2012 року

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позивачка при подачі позовної заяви була звільнена від сплати судового збору, в задоволені позову їй відмовлено, то суд вважає за можливим віднести за рахунок держави

Керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових споріввід 6 листопада 1992 р. № 9 із змінами, ст. ст. п.2 ст. 40, 232, 233,234,235 КЗпП України, ст. ст. 11, 27, 31, 59, 60, 61, 81, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар