Справа № 2-3110/2011 р. 2/441/965/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2012 р. Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі:

головуючого, судді - Тарасенко О.В.

при секретарі - Карнаух В.В.

за участю представників відповідачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Євраз ОСОБА_4 Балката до Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Євраз ОСОБА_4 та до Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат про відшкодування моральної шкоди.

В позові зазначив, що працюючи з 10.1989р. по 04.1991р., 09.1991р. по 05.1992р., 10.1992р. по 05.1993р. машиністом (кочегаром) котельної; з 10.1993р. по 05.1994р. оператором котельної (кочегар) автоколони №9 автобази, виконував роботи в котельній, які внаслідок мавших місце порушень нормативного провітрювання характеризувалися запиленістю повітря робочої зони, яка перевищує ГДК. Працюючи попередні роки свого трудового стажу: РУ ім. Рози Люксембург ВО Кривбасрудаз 09.1963р. по 12.1963п. підземним машиністом скреперної лебідки ш. Комсомольськаз 04.1964р. по 07.1969 підземним вибухівником ш. Нова; з 11.1969р. по 04.1975р. підземним скреперистом-вибухівником ш. ім.. Леніна: з 04.1975р. по 08.1976р. підземним машиністом скреперної лебідки ш. ім.. Леніна; РУ ім.. Фрунзе ВО Кривбасруда: з 08.1976р. по 09.1985р. підземним машиністом скреперної лебідки ш. ім.. Фрунзе; з 09.1985р. по 07.1987р. підземним роздавальником ВМ ш. ім.. Фрунзе також підпадав під вплив запиленості повітря робочої зони, концентрація якої перевищувала ГДК. Стаж роботи в умовах впливу шкідливих факторів 26 років 4 місяці. Загальний стаж роботи 38 років 10 місяців.

В звязку з прогресуючим погіршенням загального стану згідно повторного огляду 11.07.2007р. позивачу встановлена ІІІ група інвалідності та ступінь втрати професійної працездатності 40% з 09.07.2007р. безстроково ( 30% первинно - хронічне обструктивне захворювання легень першої -другої ст.(пиловий бронхіт першої - другої ст., емфізема легенів першої - другої ст. легенева недостатність другого ст.). Згідно висновків МСЕК позивачу противопоказана важка праця, переохолодження, робота в умовах виробничого пилу.

Згідно з п. 19 акту розслідування хронічного професійного захворювання від 31.05.2007 року профзахворювання виникло з вини адміністрацій шахти ім.. Фрунзе ВАТ ОСОБА_4 Балката ВАТ Криворізький залізорудний комбінат, оскільки адміністрації не виконали вимоги ст. 153 КЗпП України, щодо створення на робочих місцях умов праці відповідно вимогам нормативних актів.

За висновком МСЕК від 11.07.2007 р. йому була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 40 % , у звязку з професійним захворюванням. Постановою ВВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому Розі від 07.09.2007 року йому були призначені страхові виплати щомісяця та одноразова допомога у звязку з професійним захворюванням.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України кожна особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. У звязку з професійним захворюванням змінився його спосіб та якість життя, що завдає йому моральних страждань. Через постійний навязливий кашель не може спокійно відпочивати. Такий стан не дає йому можливості спокійно спати ночами, займатися фізичною роботою. Будь-які фізичні навантаження викликають у нього важке дихання, сухий кашель, біль у грудях. Факт завдання йому моральних страждань підтверджується актом розслідування професійного захворювання на виробництві, витягом із висновків МСЕК. Виписками з історії хвороби. Моральну шкоду він оцінює у 200 000грн.

В судове засідання позивач не зявився, позивач надав заяву до суду про підтримку позовних вимог і про розгляд справи в його відсутність.

Представники відповідачів позов не визнали, пояснили, що відносини, які виникають з такого виду загальнообовязкового державного страхування, як страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності регулюються окремим законом, а саме Законом Украйни Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. В рішенні Конституційного ОСОБА_4 України (справа №1-9/2004), зазначається, що ст. 237-1 КЗпП України та ст. 1167 ЦК України відшкодування моральної шкоди, що відшкодовується особою яка заподіяла шкоду, або власником чи уповноваженим ним органом, не застосовується до осіб, що підлягають обовязковому соціальному страхуванню відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, а тому ПАТ Євраз ОСОБА_4 Балката ПАТ Кривбасзалізрудкомне можуть бути відповідачами по справі.

Крім того згідно ст. 237-1 КЗпП України підставою для виникнення матеріальної відповідальності є протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання однією із сторін трудового договору своїх обовязків, яке спричинило заподіянню шкоди. Позивач був ознайомлений з умовами праці і погодився на роботу в шкідливих умовах. Позивачем не надано доказів які б підтвердили факт причинення йому моральної шкоди, а розмір її відшкодування ні чим не обґрунтований.

Незважаючи на те, що вимоги позивача безпідставні, ним також пропущений тримісячний термін звернення до суду, який застосовується при вирішенні трудових спорів. На підставі викладеного просять в позові відмовити в повному обсязі.

Вислухавши представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 встановлено та сторонами не оспорюється, що позивач тривалий час працював з 10.1989р. по 04.1991р., 09.1991р. по 05.1992р., 10.1992р. по 05.1993р. машиністом (кочегаром) котельної; з 10.1993р. по 05.1194р. оператором котельної (кочегар) автоколони №9 автобази, виконував роботи в котельній, які внаслідок мавших місце порушень нормативного провітрювання характеризувалися запиленістю повітря робочої зони, яка перевищує ГДК. Працюючи попередні роки свого трудового стажу: РУ ім. Рози Люксембург ВО Кривбасрудаз 09.1963р. по 12.1963п. підземним машиністом скреперної лебідки ш. Комсомольськаз 04.1964р. по 07.1969 підземним вибухівником ш. Нова; з 11.1969р. по 04.1975р. підземним скреперистом-вибухівником ш. ім.. Леніна: з 04.1975р. по 08.1976р. підземним машиністом скреперної лебідки ш. ім.. Леніна; РУ ім.. Фрунзе ВО Кривбасруда: з 08.1976р. по 09.1985р. підземним машиністом скреперної лебідки ш. ім.. Фрунзе; з 09.1985р. по 07.1987р. підземним роздавальником ВМ ш. ім.. Фрунзе також підпадав під вплив запиленості повітря робочої зони, концентрація якої перевищувала ГДК. (а.с.21-26,12-14).

В звязку з прогресуючим погіршенням загального стану згідно повторного огляду 11.07.2007р. позивачу встановлена ІІІ група інвалідності та ступінь втрати професійної працездатності 40% з 09.07.2007р. безстроково ( 30% первинно - хронічне обструктивне захворювання легень першої - другої ст.(пиловий бронхіт першої - другої ст., емфізема легенів першої - другої ст. легенева недостатність другого ст.). Згідно висновків МСЕК позивачу противопоказана важка праця, переохолодження, робота в умовах виробничого пилу.

Таким чином у позивача на підставі висновку МСЕК від 11.07.2007 р., право на відшкодування моральної шкоди виникло з 11.07.2007 року, дня встановлення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.(а.с.15-16).

Відповідно до розяснень, викладених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_4 України № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами), судам необхідно враховувати , що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності погіршення прав працівника у сфері трудових відносин ( в тому числі виконання робіт у безпечних для життя і здоровя умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

3 01 квітня 2001 року набрав чинності Закон України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Одним із завдань цього Закону та обов'язку Фонду соціального страхування було відшкодування моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, застрахованим та членам їх сімей від нещасних випадків.

Законами України про Державний бюджет на 2006 рік та 2007 рік, зупинялась дія, в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей, абзацу 4 ст. 1, підпункту єч, 1 ст. 21, ч. З ст. 28, ч. З ст. 34 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Крім цього, Законом від 28.12.2007 року № 107 з п. З Прикінцевих положень виключені слова, які свідчили про відшкодування за умов, зазначених у цьому пункті, моральної (немайнової) шкоди потерпілим на виробництві та членам їх сімей, і водночас доповнено цей пункт таким абзацом: відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку припиняється з 01 січня 2008 року.

Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що положеннями п. 1, абзацу 3 п. 5, п. 9, абзацу 3 п. 10, п.11 розділу 1 Закону України Про внесення змін до Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатностівід 23.02.2007 року №717, скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Проте, Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 1167 Цивільного кодексу України та ст. 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавством розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. З огляду на викладене, Конституційний Суд України не вбачає підстав для визнання неконституційними положень п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України та акту розслідування хронічного професійного захворювання, який затверджений державним санітарним лікарем Тернівського району, виписки із історії хвороби ОСОБА_3 Українського НД1 промислової медицини, суд вважає, що вищевказані докази свідчать про доведеність виконання робіт позивачем у небезпечних для життя і здоров'я умовах.

З вини відповідачів - ПАТ Євраз ОСОБА_4 Балката ПАТ Криворізький залізорудний комбінат, які порушили норми безпеки праці та не забезпечили безпечні умови роботи, йому спричинено моральну шкоду.

Оскільки він отримав професійне захворювання під час виконання трудових обов'язків, то заподіяна моральна шкода випливає з трудових правовідносин і має відшкодовуватись роботодавцем, який не створив безпечних умов праці.

Посилання представників відповідачів на те, що позивач при прийомі на роботу був повідомлений про шкідливі умови праці, суд не може прийняти до уваги, оскільки саме підприємства ПАТ Євраз ОСОБА_4 Балката ПАТ Криворізький залізорудний комбінат у порушення діючого законодавства не забезпечили безпечну організацію та проведення робіт, не виконали норми та правила охорони праці, які потягли професійні захворювання.

В зв'язку з професійним захворюванням змінились його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань.

Позивач відчуває періодичні приступи задухи у нічний час, задишку при незначному фізичному навантаженні, слабкість, втому, запаморочення, сильний кашель.

Все це примушує його докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Такий стан речей зменшує його самооцінку, як чоловіка та спричиняє значні моральні страждання та переживання.

Під час лікування він вимушений переносити біль, приймати велику кількість ліків. Все це викликає в позивача душевні страждання.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_4 України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Суд урахував вину кожного з відповідачів та встановив стаж роботи позивача на кожному підприємстві.

Суд вважає доведеними обставини, які свідчать про тяжкість вимушених змін у житті позивача; бере до уваги наявність вини підприємств, підтвердженої актом про розслідування випадку професійного захворювання та, виходячи із принципів розумності та обєктивності, вважає, що компенсацію за заподіяну моральну шкоду слід призначити у розмірі 15 000 грн. з ПАТ Євраз ОСОБА_4 Балката 25 000 грн. з ПАТ Криворізький залізорудний комбінат, що буде спів розмірним тяжкості перенесених позивачем страждань і переживань та іншим обставинам справи, а в іншій частині позову позивачеві слід відмовити.

Отже, враховуючи те, що вперше позивачу встановлено 40% втрати професійної працездатності в працездатному віці, а також характер захворювання, пов'язаних з спричиненням профзахворюванням фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що слід позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково та стягнути з відповідача ПАТ "Євраз ОСОБА_4" 15 000,00грн та з відповідача ПАТ Криворізький залізорудний комбінат25 000,00грн. на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди.

На підставі ст. ст. 153, 237-1 КЗпП України , ст.10, 11, 60, 88, 209 ч.3, 212, 213-214, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Євраз ОСОБА_4 та до Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Євраз ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 15000,00 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Євраз ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 4,25 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Євраз ОСОБА_4 на користь держави витрати ІТЗ 7,50 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 25000,00 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на користь держави судовий збір в сумі 4,25 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на користь держави витрати ІТЗ 7,50 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів із дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в повному обсязі.

СУДДЯ: