Номер провадження 2/2603/674/12
Справа №2-150/12
РІШЕННЯ

Іменем України

10 лютого 2012 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Колегаєвої С.В.

при секретарях - Білоус О.П., Буцко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

27.04.2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить поділити зобовязання за кредитним договором, укладеним з Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» 12 січня 2008 р. за № 002-2008-015, залишивши для виплати ОСОБА_1 борг у розмірі 10 921.27 доларів США (десять тисяч девятсот сімдесят один долар двадцять сім центів США), що за курсом НБУ становило 86 992.28 грн. (вісімдесят шість тисяч девятсот девяносто дві гривні двадцять вісім копійок), для виплати ОСОБА_2 борг у розмірі 12 708.27 доларів США (дванадцять тисяч сімсот вісім доларів двадцять сім центів США), що за курсом НБУ становило 101 226.45 грн. (сто одна тисяча двісті двадцять шість гривень сорок пять копійок); зобовязати ВАТ «Універсал Банк» оформити відповідні договори щодо розподілу кредитних зобовязань між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

04.10.2011 року ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги, зазначивши, що просить поділити зобовязання за кредитним договором, укладеним з Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» 12 січня 2008 року за № 002-2008-015, залишивши для виплати ОСОБА_2 12 708.27 доларів США (дванадцять тисяч сімсот вісім доларів двадцять сім центів США), що за курсом НБУ становило 101 226.45 грн. (сто одна тисяча двісті двадцять шість гривень сорок пять копійок), для виплати ОСОБА_1 борг у розмірі, що становить різницю між 12 708.27 (дванадцять тисяч сімсот вісім доларів двадцять сім центів США), що за курсом НБУ становило 101 226.45 (сто одна тисяча двісті двадцять гривень сорок пять копійок) та сумою, яка була погашена ОСОБА_1, відповідно до наданих квитанцій, починаючи з листопада 2010 року; зобовязати Відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк» на час укладення нового кредитного договору встановити розмір заборгованості ОСОБА_1 як різницю між 12 708.27 доларів США (дванадцять тисяч сімсот вісім доларів двадцять сім центів США), що за курсом НБУ становило 101 226.45 грн. (сто одна тисяча двісті двадцять шість гривень сорок пять копійок) та сумою, яка була погашена ОСОБА_1, відповідно до наданих квитанцій, починаючи з листопада 2010 року, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Крім того, 10.02.2012 року позивач ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги, зазначивши, що просить визнати борг, що залишився на момент розірвання шлюбу, тобто на листопад 2010 року, відповідно до кредитного договору за № 002-2008-015 від 12 січня 2008 року, спільним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Поділити борг рівними частинами між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та встановити для виплати на погашення боргу за кредитним договором від 12 січня 2008 року за № 002-2008-015: відповідачу ? боргу, сума, яка відповідає половині залишку боргу за кредитним договором на час розірвання шлюбу; позивачу відповідно ? боргу, сума, яка відповідає половині залишку боргу за кредитним договором на час розірвання шлюбу та стягнути з відповідача усі понесені позивачем судові витрати, повязані з розглядом справи.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що 07.03.2001 року він та ОСОБА_2 уклали шлюб, який було розірвано 26.10.2010 року. Під час перебування в шлюбі, 12.01.2008 року подружжям було придбано земельну ділянку. Для отримання коштів на купівлю земельної ділянки між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк» 12.01.2008 року було укладено кредитний договір № 002-2008-015 та договір іпотеки.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 12.01.2008 року, придбана земельна ділянка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах. ОСОБА_1 свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що в результаті придбання подружжям майна в кредит, боргові зобовязання перед банком-кредитором мають як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто уклав кредитний договір. Позивач ОСОБА_1 зазначив, що пропонував ОСОБА_2 добровільно сплачувати половину суми від щомісячних платежів, передбачених кредитним договором, але вона відмовилась. Починаючи з листопада 2010 року, зобовязання за кредитним договором в повному обсязі виконувались ОСОБА_1 особисто. У своїх позовних вимогах ОСОБА_1 посилається на положення Сімейного кодексу України, які регулюють майнові відносини подружжя.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили про їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували, вважають, що позовні вимоги ОСОБА_1 не можуть бути задоволені, оскільки суперечать чинним нормам матеріального права, які визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, а також, що боржник у зобовязанні може бути змінений лише за згодою кредитора. Просять відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в судове засідання не зявився, але надав суду свої письмові заперечення проти позову ОСОБА_1, в яких просить в задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. Наголошує, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки не відповідають положенням цивільного законодавства щодо свободи договору, способам судового захисту, які передбачені цивільним законодавством, а також суперечать положенням Цивільного кодексу України, які визначають порядок виникнення зобовязань, зміни боржника у зобовязанні. Просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.03.2001 року по 26.10.2010 року.

В період шлюбу сторони придбали земельну ділянку, розташовану за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Гнідин, що підтверджується договором купівлі продажу земельної ділянки від 12.01.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3

12.01.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк» було укладено кредитний договір № 002-2008-015. Цільовим призначенням кредиту за договором було визначено придбання майна, а саме, земельної ділянки, розташованої за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Гнідин.

12.01.2008 року між відповідачем ОСОБА_2 та ВАТ «Універсал Банк» було укладено договір поруки № 002-2008-015-Р, за яким ОСОБА_2 виступає поручителем та зобовязується перед кредитором ВАТ «Універсал Банк» відповідати за невиконання ОСОБА_1 як боржником перед ВАТ «Універсал Банк» своїх зобовязань, що виникли з кредитного договору № 002-2008-015 від 12 січня 2008 року.

Свої зобовязання за кредитним договором № 002-2008-015 від 12 січня 2008 року ОСОБА_1 виконує, про що ним надано копії квитанцій про сплату за кредитним зобовязанням.

Позивач ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги просить суд визнати борг, що залишився на момент розірвання шлюбу, тобто на листопад 2010 року, відповідно до кредитного договору за № 002-2008-015 від 12 січня 2008 року, спільним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Поділити борг рівними частинами між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та встановити для виплати на погашення боргу за кредитним договором від 12 січня 2008 року за № 002-2008-015: відповідачу ? боргу, сума, яка відповідає половині залишку боргу за кредитним договором на час розірвання шлюбу, а позивачу відповідно ? боргу, сума, яка відповідає половині залишку боргу за кредитним договором на час розірвання шлюбу.

Тобто позивач ОСОБА_1 в останніх уточненнях позовних вимог фактично просить поділити зобовязання за кредитним договором № 002-2008-015 від 12.01.2008 року, що відповідно тягне за собою зобовязання ВАТ «Універсал Банк» замінити боржника у зобов»язнні та оформити відповідні договори щодо розподілу кредитних зобовязань між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Проте, як вбачається з письмових пояснень представника третьої особи: ВАТ «Універсал Банк», банк, посилаючись на норми ст..ст. 3,11,509,627,520 ЦК України, не дає згоди на заміну боржника за кредитним договором від 12 січня 2008 року № 002-2008-015.

Суд враховує, що правовідносини між ОСОБА_1 та ПАТ «Універсал Банк» як кредитора і боржника регулюються кредитним договором від 12.01.2008 року № 002-2008-015, правовідносини між ОСОБА_2 і ПАТ «Універсал Банк» як кредитора і поручителя регулюються договором поруки від 12.01.2008 року за № 002-2008-015-Р.

Тобто, правовідносини, які склалися між сторонами є договірними, а чинне цивільне законодавство закріплює принцип свободи договору, що встановлено ст.ст. 6, 627 ЦК України.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 520 ЦК України, боржник у зобовязнані може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також суд звертає увагу на те, що зміна зобовязання здійснюється лише у спосіб визначений законом та договором, а заявлені позивачем вимоги та обраний ним спосіб захисту цивільних прав не відповідають визначеним законом способам такого захисту.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Приймаючи до уваги, те що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання боргу спільним та його розподілу рівними частинами між ним та відповідачем тягне за собою передачу частини зобовязання на відповідача ОСОБА_2, тобто заміну боржника у зобовязанні, а ПАТ «Універсал Банк» як кредитор в обох зобовязаннях, що виникли внаслідок укладення кредитного договору і договору поруки, заперечує проти заміни боржника, враховуючи те, що укладення кредитного договору і заміна боржника у вже укладеному договорі є виключним правом банку як кредитора, виходячи з принципу свободи договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача ОСОБА_1

З огляду на вищевикладене, зважаючи на ст.ст. 6, 520, 525, 627, 629 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 11, 30, 57-60, 88, 212-215, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя