Справа № 413/2085/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 грудня 2012 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді: Шум Л.І.;

при секретарі: Борух Ю.К.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємця ОСОБА_3; третя особа: ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК»про порушення прав споживача, припинення дії договору та відшкодування завданої шкоди,-

В С Т А Н О В И В ;

В березні 2012 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом про порушення прав споживача, припинення дії договору та відшкодування завданої шкоди, посилаючись на те, що 29 вересня 2011 року між нею та ПП ОСОБА_3 було укладено договір на виконання робіт. В звязку з порушенням умов договору з боку відповідача 30 листопада 2011 року нею була направлена на адресу відповідача претензія, але відповіді вона не отримала. 03.12.2011 року представником позивача на адресу відповідача направлено повторну претензію про порушення прав споживача з боку ПП ОСОБА_3, припинення дії договору та відшкодування завданої шкоди. Відповідь від відповідача надійшла лише 11.01.2012 року, яка не містить підпису та відповідних зворотних реквізитів. На підставі викладеного вважає, що діями та бездіяльністю відповідача, порушені її права як споживача на отримання своєчасних та якісних послуг відповідно до чинного законодавства України та укладеного договору, тому просить визнати недійсним договір на виконання робіт від 29 вересня 2011 року, стягнути з відповідача в рахунок завданої матеріальної шкоди кошти в сумі 5760 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн..

Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, попередньо надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, на час розгляду справи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнано, просили відмовити в їх задоволені.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами.

Судом в судовому засіданні встановлено що між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 29 вересня 2011 року було укладено договір № 1294Т, 1297 щодо виконання забовязання з постачання двох ПВХ конструкцій, а саме: вікна і наріжних (вхідних) дверей з обовязковим проведенням заміру ПВХ конструкцій у помешканні заявниці ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1, а позивач ОСОБА_2, зобовязалась сплатити відповідачу вартість виготовлення та установки металопластикових конструкцій в сумі 5760 гривень 00 копійок (а.с.36).

21 вересня 2011 року оформлено лист обміру (робочий ескіз), з розмірами, конфігурацією і комплектацією ПВХ конструкцій, з яким заявник ОСОБА_2 була ознайомлена і своїм підписом надала свою згоду з розмірами, конфігурацією та комплектацією замовлення (а.с.35).

Згідно з п. 3.2 Договору термін виконання замовлення протягом 23 робочих днів після отримання вартості замовлення, тобто до 02 листопада 2011 року.

16 листопада 2011 року сторонами підписано акт прийому-передачі виробу та акт про виконані роботи, відповідно до яких замовник не має претензій до якості комплектності, розміру виробу та монтажу.

Пунктом 4.2 Договору № 1294Т, 1297 від 29.09.2011 року передбачено, що за прострочення виконання постачання двох ПВХ конструкцій, виконавець сплачує пеню (неустойку) у розмірі 0,01 % від вартості Договору за кожен день прострочення виконання зобовязання.

Отже термін виконання зобовязань відповідачем був порушений на 15 днів ( з 02.11.2011 по 15.11.2011).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідальність виконавця робіт або надавача послуг за прострочення виконання зобовязання у вигляді сплати неустойки передбачена не лише загальними нормами але і спеціальними, а саме Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.6 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.

Відповідачем визнано факт прострочення виконання зобовязання в своїй відповіді на претензію № 01-1294 Т,1297 від 03.01.2012.

З огляду на викладені обставини суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пеня, передбачена умовами Договору за неналежне його виконання, а саме порушення строків поставки і установки товару в сумі 8,64 грн. ( 15 днів х 0,576 грн. пеня за кожен день).

Не підлягають, на думку суду, задоволенню вимоги позивача про припинення дії договору та стягнення з відповідача суми коштів в розмірі 5760 гривень з наступних підстав.

В своїй заяві позивач посилається на те, що, 30.11.2011р. відповідачу направлена претензія споживача щодо порушення умов договору від 29.09.2011р. та усунення недоліків, яку відповідачем залишено без відповіді і лише 11.01.2012 р. була надана відповідь, яка відповідно до чинного законодавства України не підлягає розгляду.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З боку позивача суду не надано жодного доказу на підтвердження тих обставин, на які вона посилається в своїй претензії від 30.11.2011 року. Позовна заява містить тільки невідповідність щодо оформлення документів до Договору, а сама підстава щодо визнання недійсним Договору на виконання робіт від 29.09.2011р.. та стягнення матеріальної та моральної шкоди нічим не підтверджена.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про визнання недійсним Договору на виконання робіт від 29.09.2011р.. та стягнення матеріальної та моральної шкоди, в звязку з недоведеністю даних вимог.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів»споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів).

Відповідно до поданої заяви позивач просить відшкодувати їй моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, яка завдана йому порушенням відповідачем їй прав споживача щодо неналежного виконання умов Договору.

Однак, Закон України «Про захист прав споживачів» передбачає можливість відшкодування моральної шкоди у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Інших підстав для задоволення зазначених вимог законом не передбачено.

У справі не встановлено обставин, з якими Закон пов'язує право споживача -позивача у справі, на відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи викладене, вимога ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню оскільки не грунтується на положеннях Закону України «Про захист прав споживачів».

З огляду на вищевикладені обставини позов ОСОБА_2 пілягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача пені за порушення термінів виконання зобовязань.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до Приватного підприємця ОСОБА_3; третя особа: ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК»про порушення прав споживача, припинення дії договору та відшкодування завданої шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню в розмірі 8 гривень 64 копійки.

Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_3 в доход держави судовий збір в розмірі 214 гривень 60 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з моменту отримання копії заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. А особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1.

Суддя: ОСОБА_4