Провадження № 2/1006/520/12 Справа № 1006/2674/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2012 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді Гумбатова В.А.,

при секретарі Решетнік Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Бородянська районна державна нотаріальна контора Київської області, Комунальне підприємство Бородянське бюро технічної інвентаризаціїпро встановлення факту родинних відносин, визнання договору дарування недійсним, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та усунення перешкод в користуванні будинком,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2008 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, 3-ті особи без самостійних вимог Бородянська державна нотаріальна контора Київської області та КП КОР Бородянське БТІКиївської області про визнання договору дарування недійсним та повернення правовстановлюючих документів на будинок.

В позові посилався на те, що він був власником житлового будинку № 41 по вул.Миру в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області, який побудував на виділеній йому земельній ділянці в 1963 році разом із своєю дружиною.

Після смерті в 1977 р. його дружини, йому допомогу надавала його сестра ОСОБА_1, оскільки стан його здоров`я погіршився, він був визнаний інвалідом 2-ї групи і потребував сторонньої допомоги.

Відповідач ОСОБА_2 являється його далеким родичем, а ОСОБА_3 - його дружина.

В 2007 році відповідачі, посилаючись на його вік, запропонували йому надавати допомогу, але пояснили, що для цього він повинен їм видати довіреність. Повіривши відповідачам, які запевняли його у безкоштовності надання допомоги, він, 28 листопада 2007 року у виконкомі Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області оформив на ім`я відповідачки ОСОБА_3 довіреність.

Але після виданої ним на ім`я ОСОБА_3 довіреності, відповідачі 20 лютого 2008 року возили його в Бородянську державну нотаріальну Київської області, де давали йому на підпис якісь папери, пояснивши, що ці документи він підписав для того, щоб вони могли його доглядати.

Після цього, відповідачі забрали у нього всі документи на належний йому будинок і лише восени, коли виникла потреба в будинковій книзі, сестра забрали її у них. Із штампу в будинковій книзі сестра пояснила, що він вже не власник свого будинку, так як 20 лютого 2008 року він подарував його відповідачу ОСОБА_2

Після цього, він разом з сестрою поїхав до Бородянського державної нотаріальної контори Київської області щоб розірвати договір дарування, але йому пояснили, що він може бути розірваний лише із згоди ОСОБА_2 Оскільки ОСОБА_2 відмовився розірвати договір дарування, то він змушений звертатись в суд з позовом про визнання його недійсним на підставі ст.ст.203 ч.1, 3, 5, 215, 229 ЦК України, так як підписуючи в нотаріальній конторі, куди його привезли відповідачі, надані йому нотаріусом папери не міг його прочитати із-за вад зору обох очей та підписав папери лише тому, що відповідачі пояснили, що це для того щоб вони могли його доглядати. Фактично ж він ніколи за життя не мав бажання дарувати свій будинок, оскільки іншого житла не мав і після підписання паперів продовжував в ньому проживати і нести витрати по його утриманню.

Одночасно просив зобов`язати відповідачів повернути йому технічний паспорт на будинок та стягнути понесені ним судові витрати.

Але після відкриття судом провадження по справі 23 листопада 2008 року позивач ОСОБА_4 помер.

Ухвалою суду від 10 грудня 2008 року провадження по справі було зупинено до притягнення до участі в справі його правонаступників.

Після смерті позивача ОСОБА_4, ОСОБА_1, яка в 6-тимісячний строк прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, ухвалою суду від 4 червня 2009 року була залучена до участі в справі як правонаступник ОСОБА_4

В червні 2009 року ОСОБА_1, притягнута до участі в справі як правонаступник ОСОБА_4, підтримала позов ОСОБА_4 та доповнила свої вимоги.

Просила також встановити факт родинних відносин з померлим ОСОБА_4, а саме що він являється її рідним братом, оскільки за обставинами воєнного часу у неї не збереглось свідоцтво про її народження. Але про те, що померлий ОСОБА_4 являється її рідним братом свідчить як надана нею довідка, позовна заява ОСОБА_4 який в ній вказав її рідною сестрою, спільність у них прізвищ, місця народження, по батькові, акт депутата, який був складений ще при житті її брати.

Встановлення даного факту їй необхідно для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4, яку вона прийняла як спадкоємиця 2-ї черги.

Просила також визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 у вигляді будинку № 41 по вул. Миру в смт. Немішаєве Бородянського району Київської області та зобов`язати відповідачів звільнити даний будинок з якого вони її вигнали після смерті брата.

В подальшому, а саме в вересні 2010 року, ОСОБА_1 доповнила свої вимоги і з врахуванням висновку комісійної судово-медичної експертизи № 61/к від 07.06.2010 року, яким була підтверджена та обставина, що ОСОБА_4 за станом свого здоров`я по зору на час підписання ним договору дарування сам не міг прочитати текст договору дарування, а в договорі дарування відсутні відомості про те, що нотаріус йому його прочитав вголос, він будинок після підписання договору дарування не залишав та ніс всі витрати по його утриманню, то визнати договір дарування недійсним з тих підстав, що він помилявся підписуючи його, так як вважав, що він підписує договір по якому відповідачі будуть йому допомагати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 свої вимоги підтримали в повному обсязі і додатково пояснили, що нотаріус не виконала вимоги ст.5 Закону Про нотаріатта п.п.8, 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріусами України нотаріальних дій, оскільки нотаріус не тільки не прочитала ОСОБА_4 текст договору дарування, але і не роз`яснила йому його наслідки, хоча за віком та станом здоров`я він не міг сам прочитати виготовлений нею текст договору дарування.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_6 позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не визнали і пояснили, що ОСОБА_4 сам запропонував подарувати ОСОБА_2 свій будинок, а вона, ОСОБА_3, лише по його довіреності зібрала необхідні документи для оформлення договору. Відповідачі також в судовому засіданні стверджували, що в нотаріальній конторі ОСОБА_4 сам особисто прочитав текст договору дарування, що нотаріус також розясняла йому наслідки його укладення, але він не заперечував проти його укладення.

Також в судовому засіданні відповідачі визнали, що саме вони возили ОСОБА_4 в нотаріальну контору, а після оформлення договору дарування залишили у себе всі документи по будинку № 41 по вул.Миру в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області та факт, що ОСОБА_1 віддали будинкову книжку на будинок в кінці літа 2008 року.

Треті особи по справі в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надіслали заяви про слухання справи без участі їх представників, нотаріальна контора повідомила, що проти позову ОСОБА_4 заперечень не має.

Суд, вислушавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши письмові документи, висновки комісійної судово-медичної та судово-почеркознавчої експертиз, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи із вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд вважає, що позивачкою надано достатньо доказів того, що ОСОБА_4, брат ОСОБА_1, дійсно підписуючи договір дарування свого будинку 20.02.2008 року на ім`я відповідача ОСОБА_2 допустив помилку, оскільки мав значні вади зору, які повністю позбавили його можливості самому прочитати текст договору дарування, а нотаріус не прочитав йому текст договору дарування про що свідчить відсутність такого запису в самому тексті договору дарування.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 був власником будинку № 41 по вул.Миру в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області в якому проживав сам після смерті своєї дружини.

Останні роки життя ОСОБА_4 був визнаний інвалідом 2-ї групи по загальному захворюванню та значні вади зору, в зв`язку з чим неодноразово в період 2004-2006 років знаходився на лікуванні в Клінічній офтальмологічній лікарні Центр мікрохірургії ока, де йому на обох очах проводились операції.

За станом свого здоров`я ОСОБА_4 потребував сторонньої допомоги яку надавала йому його сестра ОСОБА_1

Дані обставини в судовому засіданні були підтверджені позовною заявою самого ОСОБА_4, допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, медичною документацією відносно ОСОБА_4 (а.с.15, 167, 168, 200, 208-237 т.1), висновком комісійної судово-медичної експертизи (а.с.4-7 т.2).

20 лютого 2008 року між ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 в Бородянській державній нотаріальній конторі Київської області був укладений договір дарування належного ОСОБА_4 будинку №41 по вул. Миру в смт. Немішаєве бородянського району Київської області (а.с.99-106 т.1).

Із наданих з Бородянської державної нотаріальної контори Київської області та КП КОР Бородянське БТІкопій вбачається, що договір дарування 20 лютого 2008 року був оформлений на підставі зібраних відповідачкою ОСОБА_3 документів, які вона зібрала наданої ОСОБА_4 довіреності, яка була оформлена секретарем Немішаївської селищної ради 28 листопада 2007 року (а.с.149 т.1).

Відповідачка ОСОБА_3 замовляючи від імені ОСОБА_4 витяг про реєстрацію права власності на будинок вказала, що витяг ОСОБА_4 потрібен для оформлення договору дарування будинку (а.с.148 т.1), хоча ОСОБА_4 у виданій ним довіреності на ім`я ОСОБА_3 не надавав їй повноважень на отримання документів з БТІ саме для дарування спірного будинку (а.с.149 т.1).

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_4 на автомобілі до нотаріальної контори привезли самі відповідачі. Хоча в договорі дарування і є підпис виконаний ОСОБА_4, але зібрані відповідачкою ОСОБА_3 документи та сам договір дарування був оформлений таким чином, що сприяли тому, щоб ОСОБА_4 допустив помилку при його підписанні, що дає підстави погодитись з доводами позивачки з тим, що при його укладенні були допущені порушення закону і про відсутність волевиявлення ОСОБА_4 саме на укладення договору дарування свого будинку відповідачу ОСОБА_2

Так, відповідно до вимог ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Волевиявлення учасника правочину повинно бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Крім того, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог ст.215 ч.1 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст.202 цього Кодексу.

Так, згідно із вимогами ст.5 Закону України Про нотаріатта п.п.8, 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004 р. за № 283/8882 із змінами та доповненнями до неї нотаріуси зобов`язані здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до Закону Про нотаріат, сприяти фізичним і юридичним особам у здійсненні їх прав і захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки нотаріальних дій що вчиняються, щоб юридична необізнаність не могла їм зашкодити.

Крім того, відповідно до п.16 названої Інструкції …, якщо фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії є сліпою, нотаріус, крім того, зобов`язаний прочитати їй текст документа, про що на документі робиться відповідна відмітка.

Але із наданого з Бородянської державної нотаріальної контори Київської області копії договору дарування вбачається, що в ньому відсутня відмітка про те, що договір дарування нотаріусом був прочитаний ОСОБА_4, що свідчить про те, що він був укладений з порушенням форми правочину.

До того ж в догові дарування від 20 лютого 2008р. також відсутня відмітка і про те, що ОСОБА_4 особисто прочитав підготовлений нотаріусом текст договору дарування, що повністю спростовує доводи відповідачів про те, що ОСОБА_4 сам прочитав даний договір дарування і що він був прочитаний йому нотаріусом.

Більше того, із висновку посмертної комісійної судово-медичної експертизи № 61/К від 7 червня 2010 року відносно ОСОБА_4 вбачається, що померлий ОСОБА_4 враховуючи порушення макулярної частини обох очей, враження зорового нерву, звуження поля зору до 5-10 градусів станом на 20 серпня 2008 року не міг самостійно прочитати друкований текст (а.с.4-7 т.2).

Про те, що померлий ОСОБА_4 дійсно останні роки свого життя із-за вад зору не міг самостійно читати, бачити на близькій відстані підтвердили і допитані в судовому засіданні вище названі свідки. Це підтверджено також наявною в справі медичною документацією.

Посилання відповідачів та їх представника в судовому засіданні на наданий ними рецепт на виписку ОСОБА_4 в 2007р. окулярів ніяким чином не спростовують викладених позивачем обставин підписання ним договору дарування та висновку комісійної судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_4, так як із наданого ними рецепту вбачається, що рецепт був призначений для окулярів на далеку відстань.

За таких обставин з врахуванням стану зору ОСОБА_4 державний нотаріус не дотримався вимог п.п.8, 16 Інструкції …, а відповідачі своїми діями сприяли тому, щоб ОСОБА_4 допустив помилку при підписанні ним договору дарування свого будинку, хоча ОСОБА_4 вважав, що підписує документ про те, щоб відповідачі його доглядали. Сам же ОСОБА_4 не міг прочитати наданий йому для підпису текст договору дарування, а нотаріус йому його вголос не прочитав що свідчить що такий договір дарування був укладений з порушенням вимог ст.ст.203 ч.1, 3, 5, 215 та 229 ЦК України, а тому суд визнає його недійсним.

При цьому суд не погоджується з доводами відповідачів в тій частині, що ОСОБА_4 не був ініціатором звернення в суд з позовом про визнання договору дарування недійсним, так як висновком судово-почеркознавчої експертизи від 17.10.2011р. підтверджений факт наявності на позовній заяві саме підпису самого ОСОБА_4 (а.с.4-8 т.1, 92 т.2).

До того ж, спадкоємці, до яких відноситься і ОСОБА_1, відповідно до діючого законодавства також можуть звертатись з таким же позовом і після смерті ОСОБА_4

Крім того, задовольняючи поданий ще при житті позов ОСОБА_4, суд також виходить із того, що ОСОБА_1 як правонаступник ОСОБА_4 повністю підтримала всі дії позивача ОСОБА_4 та його представника якого він вказав безпосередньо в своїй позовній заяві в судовому засіданні і доповнила свої вимоги.

В судовому засіданні також встановлено, що після смерті 23 листопада 2008 року ОСОБА_4 (а.с.39 т.1), ОСОБА_1 залишалась проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1.

В зв`язку з тим, що суд визнає недійсним договір дарування від 20 лютого 2008 року і він являється недійсним з моменту його вчинення, то після смерті він відноситься до спадкової маси після смерті ОСОБА_4

ОСОБА_1 своєчасно прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 як шляхом проживання з ним однією сім`єю на час його смерті (а.с.62 т.1), так і шляхом подачі заяви до Бородянської державної нотаріальної контори Київської області де була заведена спадкова справа (а.с. 93-97 т.1).

Про те, що ОСОБА_1 являється рідною сестрою спадкодавця померлого ОСОБА_4 підтверджено як самою позовною заявою ОСОБА_4 (а.с.4-7 т.1), так і письмовими доказами листом голови Немішаївської селищної ради від 17.10.2008р. (а.с.17 т.1), актом депутата Немішаївської селищної ради від 17 жовтня 2008 року, який також був підписаний особисто померлим ОСОБА_4 (а.с.18 т.1), довідкою селищної ради за № 1494 (а.с.62 т.1), посвідченнями про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в яких місце їх народження, прізвища та по батькові повністю співпадають.

Про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 дійсно являються рідними братом та сестрою в судовому засіданні також підтвердили і допитані в судовому засіданні 6 серпня 2012 року свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Посилання відповідачів в тій частині, що ОСОБА_1 не являється рідною сестрою померлого ОСОБА_4 суд вважає неправдивими, оскільки вони спростовуються як самою позовною заявою померлого ОСОБА_4, так і вище названими письмовими документами та поясненнями допитаних в суді свідків, які являються сусідами померлого ОСОБА_4 та його друзями.

За таких обставин суд визнає факт родинних відносин між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_4

Оскільки суд визнає факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 і ОСОБА_1 як рідна сестра спадкодавця в силу вимог ст.1262 ЦК відноситься до спадкоємців 2-ї черги, а інші спадкоємці вимог на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 не заявили, то суд задовольняє вимоги ОСОБА_1 і в частині визнання за нею права власності на будинок № 41 по вул.Миру в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні також встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 не дивлячись на те, що в суді знаходилась на розгляді позовна заява ОСОБА_4, в січні 2009 року вигнали позивачку із спірного будинку де вона проживала разом з братом і утримують його до цього часу.

Оскільки суд визнає договір дарування недійсним і він відповідно до положень ст.236 ЦК визнається недійсним з моменту його вчинення, то кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання даного договору.

Так як ОСОБА_1 визнана правонаступником померлого ОСОБА_4 і за нею визнається право власності на спірний будинок, а відповідачі утримують його до цього часу, то суд також задовольняє вимоги ОСОБА_1 і в частині зобов`язанні відповідачів звільнити спірний будинок та повернути ОСОБА_1 ключі від даного будинку.

В зв`язку із задоволенням позовних вимог ОСОБА_1, суд також стягує на її користь і понесені нею судові витрати, які підтверджені квитанціями, а саме 30 гривень витрат за інформаційно-технічне забезпечення та 4627 гривень 86 копійок за проведення комісійної судово-медичної експертизи. (а.с.2 т.1, а.с.1 т.2).

На підставі ст.ст.15, 16, 203, 215, 216, 229, 236, 1216-1223, 1262, 1268-1270 ЦК України, ст.10, 11, 209, 212-214, 215, 218, 256 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що померлий 23 листопада 2008 року ОСОБА_4 являється рідним братом ОСОБА_1.

Визнати недійсним договір дарування будинку № 41 по вул.Миру в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області, укладений 20 лютого 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в Бородянській районній державній нотаріальній конторі Київської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок № 41 по вул.Миру в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області в порядку спадкування за законом після смерті 23 листопада 2008 року ОСОБА_4.

Зобов`язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод в користуванні будинком № 41 по вул.Миру в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області, звільнивши будинок № 41 по вул.Миру в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області і повернувши ключі від вхідних дверей даного будинку.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, солідарно на користь ОСОБА_1 витрати за проведення комісійної судово-медичної експертизи в сумі 4627 (чотири тисячі шістсот двадцять сім) гривень 86 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, солідарно на користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 (тридцять) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд Київської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ОСОБА_12sp; В.Гумбатов