Номер провадження 2/2603/1462/12
Справа №2-738/12
РІШЕННЯ

Іменем України

23 лютого 2012 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колегаєвої С.В.

при секретарях Буцко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Головне управління юстиції у м. Києві про визначення часток у спільному сумісному майні та визнання права власності в порядку спадкування за законом

встановив:

26 жовтня 2011 року позивачі, звернувшись до суду з позовом до відповідачів про визнання часток у спільному сумісному майні та визнання права власності в порядку спадкування за законом, визначити частки майна, що було у спільній сумісній власності на момент міни квартири за адресою: АДРЕСА_1 за договором від 06 травня 1993 року кожного із співвласників зазначеної квартири ОСОБА_6, ОСОБА_3 (дзядевич) ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 по 1/5 частки вказаної квартири у кожного зі співвласників. Позивач просить визнати за ОСОБА_2, право власності на 1/10 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9. Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/10 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, яка дії як представник позивача ОСОБА_2, повністю підтримала заявлений позов та просила суд винести рішення про його задоволення.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5 позов визнали та проти його задоволення не заперечували.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась , подала до суду заяву про визнання позову, просить судовий розгляд провести без її участі.

Третя сторона Головне управління юстиції у м. Києві просить винести відповідне рішення згідно вимог закону у відсутність представника Головного управління юстиції в м. Києві.

Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що ОСОБА_1, її мати ОСОБА_2, її батько ОСОБА_6, її чоловік ОСОБА_3 та її дочка ОСОБА_4 співвласники на праві спільної сумісної власності житлової квартири задресою: АДРЕСА_2 на підставі договору міни квартири від 16 травня 1993 року, реєстраційний номер 3/0899-915.

Згідно ст. ст. 370 ч. 2 ЦК України, у разі виділення частки чи поділу майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, частки вважаються рівними, якщо інше не встановлено договором, законом або рішенням суду.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995р. Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, частка спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної сумісної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними.

Таким чином, згідно договору міни квартири від 06 травня 1993 року частки кожного із співвласників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, та ОСОБА_8 Були рівними по 1/5 частці зазначеної квартири у кожного.

ОСОБА_6 помер 22 квітня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22 квітня 2007р. Серія 1-БК № 070394 видане м. Київ Відділ реєстрації смерті у м. Києві.

На момент смерті ОСОБА_6 В квартирі за адресою: АДРЕСА_3 були зареєстровані та проживали разом із спадкодавцем спадкоємці першої черги спадкоємців за законом його дружина ОСОБА_2 Та його рідний син ОСОБА_5, отже після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на належну йому частку квартири.

Дочка померлого, ОСОБА_1, як спадкоємця першої черги спадкоємців за законом, у встановлений законодавством термін заяви про прйняття спадщини не подала, проживала окремо від померлого, подала в нотаріальну контору відповідну заяву, а тому не претендує на частину помелого у спадковому майні.

Заповіту спадкоємець не залишив, а отже спадкування здійснюється за законом.

Спадкоємцями першої черги за законом згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України є його, дружина ОСОБА_2 Та син ОСОБА_5, які фактично прийняли спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживали і в подальшому продовжували проживати у вказаній квартирі, однак не змогли оформити своїх спадкових прав, так як частка померлого у спільній сумісній власності не визначена.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цьго Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Державний нотаріус Пятнадцятої Київської державної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири відмовив мотивуючи це тим, що оскільки відповідно до діючого законодавства, нотаріус має встановити склад спадкового майна та видати свідоцтво про право на спадзину за законом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення частки померлого у спільному майні, оскільки в договорі міни на вказану квартири не можна визначити, яка саме частка належала померлому та не зазначено розмір частки, належної кожному з співвласників.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 помер, його правовласності припиняється в звязку із смертю, а його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_5 на підставі ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями померлого першої черги за законом, отже кожному з них повинна належати як спадкоємцям за законом по 2/10 частки квартири померлого.

Дійсна вартість нерухомого майна визначається в ринкових цінах на день подання позовної заяви, кожному з учасників спільної сумісної власності, з урахуванням частки померлого ОСОБА_6, повинно належати такі частки квартири за адресою: АДРЕСА_4: ОСОБА_1 1/5 = 2/10; ОСОБА_2 1/5 = 2/10+1/10=3/10; ОСОБА_5 1/10; ОСОБА_3 1/5 = 2/10% ОСОБА_4 1/5 = 2/10.

Середня вартість двокімнатної квартири в районі розташування спірної квартири за данними, які містяться у відповідних друкованих виданнях (Газета Авізо № 81 від 21.10.2011р.) складає 518 420.50 грн. (65 000. 00 доларів США за курсом НБУ=100USD 797,5700), відповідно вартість 1/2 частки квартири, яка повинна належати позивачам складає 259 210.25 грн., відповідно ціна позову 259 210.25 грн.

Суд, повно, всебічно та обєктивно оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов є обгрунтованим і підлягаю задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, на підставі ст..ст. 355, 368 ,370, 1216, 1226, 1258, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Головне управління юстиції у м. Києві задовольнити.

Визначити частки майна, що було у спільній сумісній власності на момент міни квартири за адресою: АДРЕСА_1 за договором від 06 травня 1993 року кожного із співвласників зазначеної квартири ОСОБА_6, ОСОБА_3 (дзядевич) ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 по 1/5 частки вказаної квартири у кожного зі співвласників.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на 1/10 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/10 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги або протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження рішення, яка подається на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: