Справа №1806/2-2849/11
Провадження №2/1806/275/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2012 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі:

головуючого судді Фоменко І.М.

при секретарі Щербань Г.Г., представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Сумського обласного притулку для дітей, 3-тя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним наказів про накладення дисциплінарного стягнення та поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, який вона та її представник підтримали у судовому засіданні та мотивують тим, що 23.10.2010 року ОСОБА_2 була прийнята на роботу змінною медичною сестрою у Сумський обласний притулок для дітей.

Під час його чергування 08.03.2011 р. Вихованка притулку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 самовільно залишила притулок, за це 09.03.2011 р. Завідуючий Сумського обласного притулку для дітей ОСОБА_3 за неналежне виконання нею посадових обовя2язків застосував до неї дисциплінарне стягнення у вигляді догани, оголошеної наказом № 57.

Вважають, що накладене на ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення незаконним, оскільки порушення трудової дисципліни вона не допускала, посадові обов2язки виконувала належним чином. Згідно розділу 3 посадової інструкції змінної медсестри, затвердженою завідуючим притулком для дітей 01.10.2010 року, не передбачено обов»язки здійснення охорони дітей та нагляд за знаходженням дітей у притулку, тому завідуючий не мав права оголошувати її догану.

Також 21.03.2011 р. Завідуючий притулку для дітей за неналежне виконання ОСОБА_2 посадових обов»язків застосував до неї дисциплінарне стягнення у вигляді догани, оголошеної наказом № 74, оскільки вона не виконала рекомендації ортопеда, не звернулася відразу до травмпункту, а саме 14.03.2011 р. Під час її чергування. Близько 10-30 год. До неї звернулася вихованка притулку ОСОБА_5 вікторія,яка поскаржилась їй на біль в лівій руці, на її запит чому болить рука, ОСОБА_5 відповіла: «Ввечері 13.03.2011 р. Після 20-00 год. Вони гралися на групі, стрибали на лавках, і вона вдарилась рукою об парту». Оглянувши руку ОСОБА_5 на руці припухлість була відсутня, і оскільки в цей час в притулку знаходилась лікар ОСОБА_6, вона повела дівчину на огляд лікарю, яка порекомендувала звернутися до ортопеда, ніяких заборон лікар не рекомендувала.

Виконуючи рекомендації лікаря, в цей же день об 10-00 вона разом з ОСОБА_5 поїхали в поліклініку на вул.. Труда, ортопед оглянув ОСОБА_5 об 11-30, перелому не виявив, направлення на ренген-знімок не надав, а порекомендував звернутися до травмпункту. В подальшому пішли з дівчиною в кожвендиспансер на плановий огляд лікарем дерматологом, зробили зішкреб та до 14-00 год. чекали його результатів. До притулку прибули біля 15-00 години.

Дівчина з групою та вихователем ОСОБА_7 виїхала на ролером, після її повернення в цей же день ввечері вони поїхали з ОСОБА_5 до травмпункту, де зробили рентгенівський знімок, виявили перелом та наклали гіпс.

Попередня зміна не повідомили її про травму у дитини, діагноз «перелом» лікарем при огляді встановлений не був, направлення на рентген-змімок надано не було. Також контроль за дітьми та відповідальність несе вихователь, що передбачено наказом завідуючого притулку, тобто на своїй зміні вона виконала всі вказівки та рекомендації лікарів. Вважають, що вказана догана є безпідставною та застосоване до неї дисциплінарне стягнення є необґрунтованим.

Звернувшись з заявою до комісії по трудовим спорам, було прийняте рішення № 1 від 26.04.2011 р., про відмову у її задоволенні.

Просять суд визнати незаконними накази № 47 від 09.03.2011 року та № 74 від 21.03.2011 р. про накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Наказом від 26.04.2011 р. № 6 завідуючого Сумського обласного притулку для дітей вона була звільнена з 29.04.2011 р. У зв»язку із систематичним невиконанням без поважних причин трудових обов»язків п.4 ст. 40 КЗпП України.

Вважають, що звільнення є незаконним, оскільки ч.3 ст. 40 КЗпП України передбачає систематичне невиконання працівником без поважних причин обов2язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до нього раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Як вбачається із дисципланірних стягнень, їй оголошувались догани за неналежне виконання своїх посадових обов»язків, а звільнити її за систематичне невиконання трудових обов»язків, що само по собі є різними підставами.

Також перед виданням наказу про її звільнення нею не було скоєно проступку на роботі, вчиненого після застосування до неї дисциплінарного стягнення. З 30.04.2011 року ОСОБА_2 не працює.

Просять визнати наказ № 6 від 26.04.2011 року про звільнення ОСОБА_2 за ст.. 4- п 3 КЗпП України - незаконним та поновити ОСОБА_2 роботі на посаді змінної медичної сестри Сумського обласного притулку для дітей та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.04.2011 до дня поновлення на роботі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що ОСОБА_2 дійсно працювала в притулку з 23.10.2010 р. на посаді змінної медичної сестри та 29.04.2011 р. була звільнена за систематичне невиконання працівником без поважних причин своїх трудових обов»язків за п.3 ст. 40 КЗпП України. З самого початку в її роботі спостерігались недоліки та халатне відношення до своїх обов»язків. 09.03.2011 р. ОСОБА_2 була винесена догана за порушення розділу 2 п 2.2 її посадової інструкції «Контроль за вихованцями притулку, які знаходяться в ізоляторі та санпропускнику», коли вихованка притулку 08.03.2011 р. самовільно залишила ізолятор та було подане відношення про розшук ОСОБА_4 до Ковпаківського РВ СМВ УМВС України в Сумській області. На той час в ізоляторі знаходилась всього одна дитина, за якою був відсутній контроль з боку медичної сестри ОСОБА_2

Друга догана була винесена 21.03.2011 р. за несвоєчасне виконання рекомендації ортопеда з вихованкою притулку, яка вдарилась рукою, і в подальшому, в травмпункті, в неї виявили перелом без зміщення. В цей же день дитина з переломом руки відвідувала ролером, з дозволу змінної медичної сестри ОСОБА_2, незважаючи на сумніви вихователя притулку ОСОБА_8 та на біль в руці дівчинки ОСОБА_5. Про даний випадок адміністрацію притулку не повідомила, в травмпункт звернулась тільки увечері, після 19-00 год.

Змінна медична сестра ОСОБА_2 звернулась з заявами до комісії по трудовим спорам про визнання незаконним наказів про накладення на неї дисциплінарних стягнень у вигляді догани. 26.04.2011 р. відбулося засідання КТС, де було одноголосно винесене рішення про відмову зняття дисциплінарних стягнень у вигляді доган.

Вважає, що дисциплінарні стягнення у вигляді доган на ОСОБА_2 застосовані правомірна та підстав для визнання їх незаконними немає, також ОСОБА_9 була правомірно звільнена з посади змінної медичної сестри за п. 4 ст. 40 КЗпП України, оскільки під систематичним невиконанням посадових обов»язків є неодноразове (тобто два і більше разів) вчинення дисциплінарного проступку, та є факт повторного здійснення працівником протиправної винної дії після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення, вчинених раніше.

Просить відмовити в задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю.

3-тя особа: ОСОБА_3 у судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, що дає суду можливість розглянути справу без його участі.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона працює у притулку на протязі 7 років чергової з режиму та 08.03.2011 р. заступила на зміну, під час сніданку медсестра ОСОБА_2 знаходилась на кухні та виконувала свої обов»язки, щодо контролю роботи їдальні, прийняття їжі дітьми, якість та її норми, а вихованка притулку ОСОБА_4 знаходилась в тимчасовому ізоляторі, який не закривається на ключ та самовільно залишила притулок через харчоблок. Притулок в подальшому притулок направив відношення до начальника Ковпаківського РВ для розшуку дитини. Вона та ОСОБА_2 писали пояснення з цього приводу та до них було застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани, наказ був доведений до відома.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона в притулку працює черговою по режиму та 15.03.2011 р. заступила на зміну, де було зв»ясовано, що вихованка притулку ОСОБА_5 зламала руку у ввечері 13.03.2011 р., впала на лавку, та вона відібрала від неї пояснення, з яких вбачається, що 14.03.2011 р. у дівчини боліла рука та вона не може застелити ліжко, дівчину оглянув лікар, звернулися до ортопеда, який направив до травмпункту. В цей же день діти притулку у другій половині дня відвідували ролером та дівчина ОСОБА_5 також була в списку відвідувачів. Ввечері того ж дня в травмпункті було встановлено, що у дівчини перелом. Вважає, що змінна медична сестра ОСОБА_2 сумлінно виконувала свої обов»язки, возила дівчину до лікарів, до травмпункту, в обов»язки вихователя входить заборонити їхати на ролером або ні. Догана з цього приводу є незаконною, а також звільнення з цих підстав є незаконним.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що зміна медична сестра ОСОБА_2 допускала порушення своїх обов»язків, під час її зміни вона не дослідили за вихованкою притулку, яка знаходилась в тимчасовому ізоляторі та залишила притулок 08.03.2011 р., також не своєчасно виконала рекомендації ортопеда та не звозила іншу вихованку до травмпункту, а дівчина з переломом відвідувала ролером. Також в її роботі були недоліки, пропустила педикульоз у дитини. Їх роботу контролює та перевіряє завгосп, яка в подальшому доповідає завідувачу притулку. Вважає, що догани були застосовані правомірно, що стосується звільнення, що ці питання вирішує завідуючий притулку.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона працює в притулку з дня його відкриття на посаді змінної медичної сестри та знає, що ОСОБА_2 звільнили за недобросовісне виконання нею обов»язків. З притулку втекла дитини це грубе порушення, та коли є призначення лікаря, то змінна медична сестра повинна його виконувати відразу, це є неналежним виконанням посадових обов»язків. Після наказів про винесення доган у відношенні ОСОБА_2, їй не відомо чи вчиняла останні якийсь проступок чи ні.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що вона працює завгоспом притулку, та в жовтні 2010 р. ОСОБА_2 була прийнята на роботу на посаду змінної медичної сестри, спочатку зарекомендувала себе позитивно, виконувала свої посадові обов»язки сумлінно. В подальшому стали зауваження до роботи ОСОБА_2, неякісно вела журнали, про що була неодноразово попереджена, при перевірки СЕС не могла розповісти про притулок, були виявлені випадки пропуску педикульозу у дітей. Неналежне виконання посадових обов»язків свідчить те, що ОСОБА_2 не проконтролювала дитину, яка 08.03.2011 року знаходилась у тимчасовому ізоляторі та з нього самовільно залишила притулок, також 14.03.2011 р. своєчасно не виконала рекомендації ортопеда, відразу не звернулася в травмпункт з вихованкою притулку, у якої в подальшому був виявлений перелом руки. За ці два випадки ОСОБА_2 була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, які застосовані до неї правомірна та 29.04.2011 року була звільнена з займаної посади за ст. 40 п.3 КЗпП України. Вважає дії адміністрації правомірними, оскільки змінна медична сестра повинна сумлінно виконувати свої обов»язки оскільки вона працює з дітьми.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про визнання наказів незаконними не обгрунтовані та задоволенню не підлягають та підлягають частковому задоволенню вимоги про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 23 жовтня 2010 року до 29 квітня 2011 року працювала на посаді змінної медичної сестри у сумському обласному притулку для дітей, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 4-6).

Згідно наказу № 57 від 09.03.2011 р. по Сумському обласному притулку для дітей, який підписаний завідуючим притулком ОСОБА_3 та погоджено з юрисконсультом ОСОБА_15, медичній сестрі притулку ОСОБА_2 за неналежне виконання своїх посадових обов»яків, згідно ст. 147 КЗпП України оголосити догану (а.с.7)

Згідно наказу № 74 від 21.03.2011 р. по Сумському обласному притулку для дітей, який підписаний завідуючим притулком ОСОБА_3 та погоджено з юрисконсультом ОСОБА_15, медичній сестрі притулку ОСОБА_2 за неналежне виконання своїх посадових обов»яків, згідно ст. 147 КЗпП України оголосити догану (а.с.8)

Згідно рішення комісії по трудовим спорам Сумського обласного притулку для дітей № 1 від 26.04.2011 р. за заявою ОСОБА_2 комісія на підставі ст. 151 КЗпП України одноголосно вирішила накладенні на ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді доган оголошені наказами № 57 від 09.03.2011 р. та № 74 від 21.03.2011 р. не знімати (т.1 а.с.8).

Згідно наказу № 6 від 26.04.2011 р. по Сумському обласному притулку для дітей, який підписаний завідуючим притулком ОСОБА_3 та погоджено з юрисконсультом ОСОБА_15, ОСОБА_2 змінну медичну сестру притулку звільнити з займаної посади з 29.04.2011 р. у зв2язку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення п.3 ст. 40 КЗпП України (а.с.34).

Між сторонами склали трудові правовідносини, які регулюються КЗпП України.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.2 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ч.2 ст.252 КЗпП України зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

З матеріалів справи вбачається, що позивач стала членом профспілкової організації Сумського обласного притулку для дітей з 3 квітня 2011 року, тобто після застосування до неї дисциплінарного стягнення.

Відповідно до витягу з протоколу засідання профспілкового комітету Сумського обласного притулку для дітей № 17 від 27.12.2011 р. вбачається, що більшістю голосів профспілковий комітет надав згоду на розірвання трудового договору між притулком та ОСОБА_2 на підставі ст. 40 п.3 КЗпП України (а.с. 81).

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходив стягнення:

1)Догана;

2)Звільнення.

Відповідно до ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку встановленому чинним законодавством (глава ХУ цього Кодексу).

Позивачка ОСОБА_2 звернулася з заявами до КТС про визнання незаконними наказів про накладення на неї дисциплінарних стягнень у вигляді доган, та рішенням КТС від 26.04.2011 р. На підставі ст. 151 КЗпП України одноголосно накладені на ОСОБА_2 дисциплінарні стягнення оголошені наказами № 57 від 09.03.2011 р. Та № 74 від 21.03.2011 р. Не знімати.

При розгляді справи було встановлено, що ОСОБА_2 дійсно порушила вимоги посадової інструкції змінної медсестри, яка затверджена завідувачем Сумського обласного притулку для дітей від 01.10.2010 р., і передбачена відповідальність за охорону здоров»я дітей, тому у адміністрації притулку були достатні підстави для застосування до неї заходів стягнення у виді доган за наказами № 57 від 09.03.2011 р. Та № 74 від 21.03.2011 р.

З урахуванням викладеного суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог про визнання наказів про накладення дисциплінарного стягнення незаконними відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Суд вважає, що за даною підставою працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Проте як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 після застосування до неї стягнень відповідно до наказів від 09.03.2011 року та 21.03.2011 року інших порушень посадових обов»язків не вчиняла, що підтвердив і відповідач, але була звільнена з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Тобто відповідач застосував до ОСОБА_2 за одне і те ж порушення два заходи стягнення догану і звільнення, що суперечить вимогам ст. 147 КЗпП України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови від 6 листопада 1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, необхідно з'ясувати, в чому конкретно виявилося порушення, яке стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. З ст. 40 КЗпП; чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених статтями 147, 148, 149 КЗпП правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень.

Таким чином, ОСОБА_2 була звільнена без законної підстави та порушене відповідачем право позивача підлягає захисту наказ № 6 від 26.04.2011 р. по Сумському обласному притулку для дітей про звільнення з роботи слід визнати незаконним.

Під час розгляду справи було з»ясовано, що відповідач з 14.12.2011 р. знаходиться на стадії ліквідації, що підтверджується наказом № 33 від 14.12.2011 р. Служби у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації «Про ліквідацію Сумського обласного притулку для дітей» та з цього часу створено ліквідаційну комісію згідно наказу № 48 від 14.12.2011 р. Сумського обласного притулку для дітей «Про ліквідацію притулку та створення ліквідаційної комісії».

Згідно попередження Сумського обласного притулку для дітей від 14.12.2011 р. адміністрація Сумського обласного притулку для дітей попереджає працівників притулку, що з 14.02.2012 р. всіх буде звільнено, у зв»язку з ліквідацією притулку на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до ст. 240-1 КЗпП України у випадку звільнення працівника без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Водночас, орган, який розглядає трудовий спір, визнає працівника таким, якого було звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до викладеного, оскільки позивача ОСОБА_2 звільнено без законної підстави, але поновлення її на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації Сумського обласного притулку для дітей, суд вважає необхідним визнати ОСОБА_2 такою, що звільнена з Сумського обласного притулку для дітей на підставі ст. 40 ч 1 КЗпП України у зв»язку з ліквідацією притулку з 14.02.2012 року.

З урахуванням строку вимушеного прогулу на користь позивача на підставі ст. 235, ст. 240-1 КЗпП України слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Середньоденний заробіток позивача становив 45,23 грн. (а.с. 88), таким чином, суд вважає необхідним зобов»язати ліквідаційну комісію Сумського обласного притулку для дітей виплатити на користь позивача середній заробіток у сумі 9046 грн. (45,23 х 200 днів (з 30.04.2011 р. по 14.02.2012 р.) = 9046 грн.), з наступним відрахуванням всіх необхідних платежів та податків при видачі грошової суми.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з ліквідаційної комісії Сумського обласного притулку для дітей на користь держави судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп.

Згідно ст.. 367 ЦПК України рішення суду в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допустити до негайного виконання в розмірі 753 грн. 83 коп.

Керуючись ст.ст. 40, 147- 150, 232, 235, 240-1 КЗпП України , ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 213- 215, 367 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Сумського обласного притулку для дітей, 3-тя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним наказів про накладення дисциплінарного стягнення та поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу задоволити частково.

Визнати незаконним наказ № 6 від 26.04.2011 р. по Сумському обласному притулку для дітей про звільнення з роботи ОСОБА_2.

Зобов»язати ліквідаційну комісію Сумського обласного притулку для дітей виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 квітня 2011 року по 14 лютого 2012 року в розмірі 9046 грн., з наступним відрахуванням всіх необхідних платежів та податків при видачі грошової суми.

Визнати ОСОБА_2 такою, що звільнена з Сумського обласного притулку для дітей на підставі ст. 40 ч 1 КЗпП України у зв»язку з ліквідацією притулку з 14.02.2012 року.

В задоволенні позовних вимог про визнання наказів про накладення дисциплінарного стягнення незаконними відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ліквідаційної комісії Сумського обласного притулку для дітей на користь держави судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп.

Рішення суду в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допустити до негайного виконання в розмірі 753 грн. 83 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Фоменко