АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/8268/12 Справа № 2-142/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2012 року м. Дніпропетровськ

11 жовтня 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради, треті особи Комунальне підприємство «Державне міжміське бюро технічної інвентаризації», про виділення із домоволодіння частини домоволодіння в натурі в окреме домоволодіння, визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_6, виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради, про зміну і визначення розміру часток, визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2008 року ОСОБА_6 звернулася до суду з даним позовом та, згідно уточнених позовних вимог, просила виділити їй із домоволодіння №48 по вул. Робоча в м. Дніпропетровську 74/100 частини даного домоволодіння в натурі, що знаходиться в спільній частковій власності з відповідачами ОСОБА_8, ОСОБА_9, яке складається з житлового будинку В-1 загальною площею 21,3 кв.м, житловому будинку П-1 загальною площею 48,4 кв.м., тамбура п-1, ганку п1, козирка п1, гаража Т, оглядової ями т, сараю Ц, огорожі №10, хвіртки №9, що розташовані на земельній ділянці 425 кв.м, в окреме домоволодіння № 48-а по вул. Робоча у м. Дніпропетровську, згідно проетку розподілу земельної ділянки станом на 07.11.2009 року; визнати за ОСОБА_6 право власності на домоволодіння №48а по вул. Робоча в м. Дніпропетровську, яке складається з житлового будинку В-1 загальною площею 21,3 кв.м., житлового будинку П-1 загальною площею 48,4 кв.м, тамбура п-1, ганку п1, козирка п1, гаражу Т, оглядової ями т, сараю Ц, огорожі №10, хвіртки №9, що розташовані на земельній ділянці 425 кв.м. В обґрунтування позову зазначила, що в 2002 році вона, ОСОБА_6, набула право власності на 16/100 домоволодіння № 48 по вул. Робочій в м. Дніпропетровську житловою площею 21.0 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці площею 1015 кв. м. (будинок літ. В-1), на підставі договору дарування від 11 березня 2002 року. В 2006 році ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 08 серпня 2006 року набула право власності ще на 13/100 вищезазначеного домоволодіння. Рішенням Красногвардійського райвиконкому від 23.12.2005 року № 397/2 затверджений акт державної технічної комісії про готовність до експлуатації закінченого будівництвом індивідуального житлового будинку літ П-1 по вул. Робочій, 48. Новозбудований житловий будинок літ. П-1 знаходиться на земельній ділянці площею 0,028 га, що належить ОСОБА_6 на праві власності (державний акт серії ДП № 9060957). Державною технічною комісією, призначеною рішенням райвиконкому 21.10.2005 року № 319, новозбудований індивідуальний будинок 14 листопада 2005 року визнаний готовим до введення в експлуатацію, а рішенням райвиконкому від 23.12.2005 року № 397/2 - введений в експлуатацію індивідуальний житловий будинок літ. П-1. Рішенням райвиконкому № 397/2 від 23.12.2005 року прийнятий в експлуатацію зведений житловий будинок літ. П-1 включений як складова частина домоволодіння № 48 по вул. Робочій, що призвело до зміни часток у спільній частковій власності. Відповідно до акту ідеальних часток складеного фахівцем КП «ДМБТІ» від 26.06.07 року в фактичному користуванні ОСОБА_6 знаходиться 74/100 частин даного домоволодіння, а саме: у житловому будинку В-1 квартира №7 житловою площею 7,2 кв.м., у житловому будинку П-1 квартира №8 житловою площею 36.2. кв.м., тамбур п-1, ґанок п1, козирок п1, гараж Т, оглядова яма т, сарай Ц, огорожа №10, хвіртка №9. Іншими співвласниками спірного домоволодіння є відповідачі ОСОБА_8, якій належить 15/100 частин домоволодіння, ОСОБА_9, якому належить 6/100 частин домоволодіння; 5/100 частин домоволодіння числиться за ОСОБА_10, який помер в 1966 році і це майно є безхазяйним. Розпорядженням райвиконкому № 1089р від 17.10.2007 року новозбудованому будинку по вул. Робочій, 48 присвоєна нова адреса вул. Робоча, 48А. Для оформлення права власності на зведений будинок їй, ОСОБА_6, необхідна згода всіх співвласників, яку отримати не вдається, що змусило звернутись до суду з позовом.

У березні 2009 року ОСОБА_8, ОСОБА_9 звернулися до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_6, виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради та, згідно уточнених позовних вимог, просили суд визнати за ОСОБА_8 право власності на самовільно збудовані нею гараж Р, сараї Е, С в домоволодінні по вул. Робочій, 48 в м. Дніпропетровську; визнати за ОСОБА_8 в порядку набувальної давності право власності на частку в цьому домоволодінні померлого ОСОБА_10 вартістю 8193 грн, що складається в житловому будинку А-1 з квартир №1, 2 житловою площею 25,5 кв.м, тамбура а-1, сіней а1-1 та сараю Н, що відповідає 5/100 частинам всього домоволодіння; у зв'язку з виділом частки нерухомого майна ОСОБА_6 в самостійне домоволодіння по вул. Робочій, 48-А, змінити та визначити розмір часток на нерухоме майно співвласників у домоволодінні по вул. Робочій, 48 у м. Дніпропетровську в таких розмірах: .ОСОБА_8 - у розмірі 83/100 частин домоволодіння, що складається з квартир № 4, 5, 6 житловою площею 39,0 кв.м. у будинку Б-1, сіней 6-1, сіней 61-1, тамбура 61-1, убиральні X, навісу Ф, навісу У, гаражу Р, сараїв Е, С, огорож №1-7, замощення І - Ш, в житловому будинку А-1 з квартир №1, 2 житловою площею 25,5 кв.м, тамбура а-1, сіней а1-1, сараю Н, вартість яких складає 54076,0 грн.; ОСОБА_9 - у розмірі 17/100 частин домоволодіння, що складається з квартири № 3 житловою площею 20,1 кв.м. під будинком Б-1, сіней 611-1, входу в підвал 6111, підвалу під 611-1 загальною вартістю 10843,0 грн. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначили, що у разі задоволення первісного позову зміняться частки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як співвласників нерухомого майна, що залишається в їхній спільній власності. З метою захисту прав необхідно в одному провадженні визначити розмір часток на нерухоме майно співвласників домоволодіння по вул. Робоча, 48. ОСОБА_11 того, у домоволодінні є самовільно збудовані ОСОБА_8 гараж Р, сарай Е та тимчасовий сарай С. У разі виділу в натурі нерухомого майна ОСОБА_6, просили суд визначити розмір часток на нерухоме майно ОСОБА_8 (з урахуванням набувальної давності), ОСОБА_9 та одночасно визнати право власності на самовільно збудовані будівлі в домоволодінні по вул. Робочій, 48. В разі виділу нерухомого майна ОСОБА_6 в натурі, змінюються правовідносини та визначаються нові розміри часток співвласників на спільне майно. ОСОБА_8 відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 22.01.97 року та договору купівлі-продажу від 29.07.99 року належить 31/100 частка домоволодіння, ОСОБА_9 згідно договору дарування від 15.02.94 року належить 1/5 частка, а ОСОБА_10 згідно свідоцтв про право власності у спільному майні подружжя та про право на спадщину від 10.04.57 року належала 1/8 частка цього домоволодіння, що підтверджується актом ідеальних часток від 26.06.2007 року. Ще 29/100 частини домоволодіння належить позивачці ОСОБА_6 Після смерті співвласника ОСОБА_10 у 1966 року його нерухомим майном за вказаною адресою користується ОСОБА_8 Згідно акту ідеальних часток вартість майна ОСОБА_10 дорівнює 8193,0 грн. та складається в житловому будинку А-1 з квартир № 1, 2 житловою площею 25,5 кв.м., тамбура а-1, сіней а1-1 та сарая ОСОБА_12 ОСОБА_9 складається з квартири № 3 житловою площею 20,1 кв.м. під будинком Б-1, сіней 611-1, входу в підвал 6111, підвалу під 611-1 на суму 10843,0 грн. Майно ОСОБА_8 складається з квартир № 4,5,6 житловою площею 39,0 кв.м. у будинку Б-1, сіней 6-1, сіней 61-1, тамбура 61-1, убиральні X, навісу Ф, навісу У, огорож №1-7, замощення І - III на суму 26950,0 грн. ОСОБА_11 того, ОСОБА_8 самовільно, але зі згоди інших співвласників, збудовані гараж Р, сарай Е і тимчасовий сарай С, вартість яких відповідно до технічного паспорта складає, відповідно, 15307,0 грн., 3409,0 грн. та 217,0 грн. на загальну суму 18933,0 грн. Тому вартість нерухомого майна ОСОБА_8 з урахуванням вказаних самовільних будівель дорівнює 45883,0 грн. Інвентаризаційна вартість нерухомого майна усіх співвласників, що не виділяються з домоволодіння - дорівнює 64919,0 грн. Розмір часток співвласників на нерухоме майно в домоволодінні по вул. Робочій, 48 буде складати: ОСОБА_8 - 83/100 частина (64919 грн. : 54076 грн.), ОСОБА_9 - 17/100 частин (64919 : 10843). Тому вони просили суд змінити їхні частки на нерухоме майно згідно до вишевизначених розмірів та визнати право власності на самовільно збудовані ОСОБА_8 господарські будівлі. В 1994 році ОСОБА_8 за згодою співвласників збудувала сарай літ. Е, а в 1998 р. переобладнала належний їй на праві власності сарай Г під гараж, який тепер зазначено в технічному паспорті за літ. ОСОБА_11 того, в 1979 р. було споруджено тимчасовий сарай С.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2012 року у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення первісних позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що на підставі договору дарування від 11 березня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом, зареєстрованого в реєстрі за № 577 нотаріальних дій та в реєстрі права власності за № 4006-552 від 10.04.2002 року, ОСОБА_6 на праві власності належить 16/100 частин домоволодіння № 48 по вул. Робочій м. Дніпропетровську, житловою площею 21,0 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці площею 1015 кв.м. (а.с. 21 - 22).

У 2002 році ОСОБА_6 звернулась до виконавчого комітету Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська з заявою про дозвіл будівництва гаража і нового індивідуального житлового будинку. Згідно рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної ради за № 182/8 від 26 липня 2002 року ОСОБА_6 дозволено будівництво індивідуального житлового будинку зовнішніми розмірами 7,50м х 8,50 м., тамбура 1,50 м х 2,50 м. та гаражу 6,00 м х 4,00 м по вул. Робоча, 48 в м. Дніпропетровську (а.с. 11).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 06 січня 2004 року, серії ДП № 9060957, ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 0,0280 га, розташованої на території Красногвардійського району м. Дніпропетровська по вул. Робоча, 48; цільове призначення земельної ділянки - обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.15).

Новозбудований житловий будинок літ. П-1 знаходиться на вищевказаній земельній ділянці площею 0,028 га по вул. Робоча, 48 у м. Дніпропетровську.

Державною технічною комісією, призначеною рішенням райвиконкому від 21.10.2005 року № 319, зазначений новозбудований індивідуальний будинок 14 листопада 2005 року визнаний готовим до введення в експлуатацію, а рішенням райвиконкому від 23.12.2005 року № 397/2 - введений в експлуатацію індивідуальний житловий будинок літ. П-1. Рішенням райвиконкому № 397/2 від 23.12.2005 року прийнятий в експлуатацію зведений житловий будинок літ. П-1 включений як складова частина домоволодіння № 48 по вул. Робочій, що призвело до зміни часток у спільній частковій власності.

Згідно договору купівлі-продажу від 08 серпня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 2393 та в реєстрі права власності за № 12670565 від 12.09.2006 року, ОСОБА_6 належить 13/100 домоволодіння № 48 по вул. Робочій в м. Дніпропетровську (а.с. 27, 28).

Розпорядженням райвиконкому № 1089р від 17.10.2007 року на підставі заяви ОСОБА_6 новозбудованому будинку літ. П-1 по вул. Робочій, 48 в м. Дніпропетровську присвоєна нова адреса вул. Робоча 48-А.

Судом встановлено, що позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 січня 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-129, належить 17/100 частин спірного домоволодіння та на підставі договору купівлі-продажу від 29 липня 1999 року 7/50 частин домоволодіння по вул. Робоча, 48 в м. Дніпропетровську (а.с.144, 145).

На території спірного домоволодіння ОСОБА_8 самочинно збудовані гараж Р, сарай Е, тимчасовий сарай С, що визнано учасниками процесу. Погоджувальні та дозвільні документи на будівництво даного майна, а також документи щодо його прийняття в експлуатацію суду не надані.

Позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_9, згідно договору дарування від 15 лютого 1994 року, належить 1/5 частина спірного домоволодіння.

ОСОБА_11 того, на підставі свідоцтва про право власності у спільному майні подружжя від 10.04.1957 року та свідоцтва про право на спадщину від 10.04.1957 року, 1/8 частина вказаного домоволодіння числиться за ОСОБА_10, який помер 13 листопада 1969 року, що стверджується відповідним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.131).

Згідно акту індивідуальних часток від 26.06.2007 року, складеного фахівцем МБТІ, співвласникам домоволодіння № 48 по вул. Робочій в м. Дніпропетровську належить:

- відповідно до вказаних вище правовстановлюючих документів ОСОБА_6 належить 29/100 частин домоволодіння № 48 по вул. Робочій в м. Дніпропетровську, а у фактичному користуванні ОСОБА_6 знаходиться 74/100 частин даного домоволодіння, а саме: у житловому будинку В-1 квартира №7 житловою площею 7,2 кв.м., у житловому будинку П-1 квартира №8 житловою площею 36.2. кв.м., тамбур п-1, ґанок п1, козирок п1, гараж Т, оглядова яма т, сарай Ц, огорожа №10, хвіртка №9 (а.с.29-30);

- згідно вказаних правовстановлюючих документів відповідачу ОСОБА_8 належить 31/100 частина спірного домоволодіння, а у фактичному користуванні ОСОБА_8 знаходиться 15/100 частин домоволодіння, а саме: у житловому будинку Б-1 квартири № 4, 5, 6 житловою площею 39,0 грн, сіни б-1, сіни б`-1, тамбур, убиральня Х, навіс Ф, навіс У, огорожі №1 7, замощення, 1 Ш;

- відповідачу ОСОБА_9, згідно вказаного вище правовстановлюючого документу, належить 1/5 частина спірного домоволодіння, а у фактичному користування знаходиться 6/100 частин, а саме: у житловому підвалі під Б-1 квартира №3 житловою площею 21,1 м.кв., сіни б``-1, вхід у підвал б```, підвал під б``-1;

- згідно правовстановлюючих документів 1/8 частина домоволодіння числиться за померлим ОСОБА_10; у фактичному користуванні 5/100 частин спірного домоволодіння, а саме: у житловому будинку А-1 квартири №1, 2 житловою площею 25,5 м. кв., тамбур а-1, сіни а`-1, сарай Н (а.с. 152).

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України - житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦПК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Згідно з пунктом 3.1 розділу ІІІ Прийняття в експлуатацію обєктів Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року № 91 Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж; прийняття в експлуатацію об'єктів здійснюється безоплатно Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яка складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку.

Згідно ст. 344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

У пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" № 6 від 30.03.2012 року роз»яснено, що суд повинен мати на увазі те, що пунктом 9 Прикінцевих положень Закону N 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року, з відповідними змінами та доповненнями, визначено спрощений порядок прийняття до експлуатації збудованих до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них тощо, які збудовано без дозволу на виконання будівельних робіт і заяви про прийняття яких подаються до 31 грудня 2012 року.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що обраний позивачем ОСОБА_6 спосіб захисту - виділення із домоволодіння 48 по вул. Робоча в м. Дніпропетровську частини домоволодіння в натурі в окреме домоволодіння 48-а по вул. Робоча в м. Дніпропетровську та визнанні права власності на виділене окреме домоволодіння на підставі вимог ст.ст. 375, 364 ЦК України діючим законодавством, у тому числі і спеціальними нормативними актами, не передбачений, тому місцевий суд правомірно відмовив у задоволенні первісного позову у повному обсязі.

Надавши належної оцінки представленим у справі доказам, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_8 про визнання за нею права власності на самочинно збудоване майно, оскільки відсутні докази введення самочинних споруд в експлуатацію, наявності відповідної згоди усіх співвласників, відсутній належний дозвіл на будівництво даних споруд.

ОСОБА_11 того, позивачем ОСОБА_8 не надано доказів щодо порушення відповідачами за зустрічним позовом її прав, свобод чи інтересів з приводу узаконення обєктів самочинного будівництва. Також відсутні докази, що підтверджують її звернення до компетентного органу з приводу прийняття до експлуатації зазначених вище самочинних споруд за спрощеним порядоком.

Місцевий суд дійшов правильного висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_8 щодо визнання за нею права власності на підставі ст. 344 ЦК України на майно, яке належало померлому ОСОБА_10 та обгрунтовано відмовив у задоволені даної позовної вимоги.

Враховуючи викладене, місцевий суд правомірно відмовив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у задоволенні решти зустрічних позовних вимог щодо визначення розміру та зміни часток співвласників у спірному домоволодінні у зв»язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді