Номер провадження 2/1522/8975/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2012 р. Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Науменко А.В.,

при секретарі Шияновській Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на сина та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ

14 червня 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на сина та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

У позовній заяві позивач вказує, що з 19 листопада 2007 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2010 року було розірвано. Рішення набрало законної сили.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний запис за № 482. На теперішній час дитина проживає разом з його матірю, ОСОБА_2

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26.01.2012 року з ОСОБА_1 на користь відповідача щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 3 392 гривні 30 копійок, починаючи з 17 грудня 2010 року і до повноліття сина або зміни матеріального стану платника аліментів.

На теперішній час, матеріальне становище позивача значно погіршилось у звязку з відсутністю роботи та відповідного постійного заробітку та прибутку, також значна частина коштів затрачується на навчання в Одеській національній морській академії та на утримання квартири.

У звязку з цим, ОСОБА_1 первинно звернувся до суду з позовною заявою про зменшення розміру стягнутих з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був встановлений рішенням Апеляційного суду м. Одеси від 26.01.2012 року у розмірі 3 392 гривні 30 копійок, до 911 грн. щомісяця з дня набрання законної сили рішення суду до повноліття дитини, тобто до 05 грудня 2026 року.

16 липня 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, відповідно до якої просить стягнути з останнього на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 17 538 (сімнадцять тисяч пятсот тридцять вісім) гривень 15 копійок за період з 17.12.2010 року по 17.05.2012 року. Позовні вимоги мотивувала тим, що на сьогоднішній день ОСОБА_1 ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину. У звязку з чим, у останнього утворилася заборгованість у розмірі 57 669 грн. 10 коп. за період із 17.10.2010 року по 17.05.2012 року, тобто 17 місяців.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, надав суду уточнений позов, відповідно до якого просив звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, 05 грудня 2008 року, оскільки 21 листопада 2012 року Апеляційний суд Одеської області постановив ухвалу суду про тимчасове обмеження його права на виїзд за межі України до виконання зобовязань за рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26.01.2012 року. Таким чином, пояснив, що оскільки він заробітку на території України не має, не може влаштуватися на іншу роботу, ніж як моряком, то обмеження права виїзду за межі України, призводить до повної неможливості виконувати обовязки з утримання неповнолітнього сина. Проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечував у повному обсязі.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 у судове засідання зявилася, проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечувала. Пояснила, що при визначенні розміру аліментів на утримання їх сина у сумі 3 392 грн. 30 коп., Апеляційний суд Одеської області врахував усі обставини, що стосуються майнового становища ОСОБА_1 Зазначене підтверджується розрахунками доходу позивача за первісним позовом, наведені у рішенні Апеляційного суду Одеської області від 26.01.2012 року. На задоволені свого позову до ОСОБА_1 наполягала, оскільки останній ухиляється від обовязку утримувати свого неповнолітнього сина.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням вимог сторін.

Судом встановлено, що з 19 листопада 2007 року ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2010 року було розірвано. Рішення набрало законної сили.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний запис за № 482. На теперішній час дитина проживає разом з його матірю, ОСОБА_2

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26.01.2012 року з ОСОБА_1 на користь відповідача щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 3 392 гривні 30 копійок, починаючи з 17 грудня 2010 року і до повноліття сина або зміни матеріального стану платника аліментів.

Відповідно до ст.. 51 Конституції України, батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено,що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

19 грудня 2012 року позивач за первісним позовом уточнив свої позовні вимоги, відповідно до яких просив звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, 05 грудня 2008 року.

Судом встановлено, що 21 листопада 2012 року Апеляційний суд Одеської області за зверненням Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції постановив ухвалу суду про тимчасове обмеження його права на виїзд за межі України до виконання зобовязань за рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26.01.2012 року.

У судовому засіданні позивач вказав, що обставиною для звільнення його від сплати аліментів є відсутність у нього заробітку на території України, влаштуватися на іншу роботу, ніж як моряком, він не може, тому обмеження права виїзду за межі України, призводить до повної неможливості виконувати обовязки з утримання неповнолітнього сина

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Суд вказує, при винесенні рішення та визначення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 Апеляційний суд Одеської області встановив, що ОСОБА_1 є моряком та за контрактом періодично працює на судах іноземних компаній і отримує дохід у доларах США, зокрема у період з 01 грудня 2010 року по 06 травня 2011 року позивач отримував дохід у розмірі 15 458, 29 доларів США, також Апеляційний суд Одеської області на той час вже прийняв до уваги, що останній навчається в Одеській національній морській академії, несе витрати по сплаті контракту за навчання.

Також у судовому засіданні встановлено, що відповідно до наданої копії паспорту моряка, ОСОБА_1 періодично укладає контракти та працює на судах іноземних компаній, зокрема, тільки 17 вересня 2012 року останній повернувся з рейсу. Водночас доказів зменшення виплат по контракту позивачем не надано.

Тимчасове обмеження у виїзді за межі України як елемент спонукання до виконання наявних боргових зобовязань по виконавчому провадженні не є підставою для висновків, що позивач ОСОБА_1 втратив можливість працевлаштування за фахом.

Таким чином суд приходить до висновку, що стороною не доведено та не надано відповідних доказів, які б свідчили, що після прийняття рішення Апеляційним судом Одеської області від 26.01.2012 року про стягнення аліментів з позивача, його матеріальний стан, сімейне положення, стан здоровя змінилися, а тому підстав для задоволення позову ОСОБА_1 за відповідними позовними вимогами не має.

У судовому засіданні до розгляду була прийнята зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1, відповідно до якої остання просить стягнути на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 17 538 (сімнадцять тисяч пятсот тридцять вісім) гривень 15 копійок за період з 17.12.2010 року по 17.05.2012 року.

Судом встановлено, що 01 березня 2012 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого листа № 2-464, виданого 27.02.2012 року Приморським районним судом м. Одеси. Однак, станом на сьогоднішній день ОСОБА_1 ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.. 180 СК України обовязку утримувати свого неповнолітнього сина, ОСОБА_3, що виразилось у виникненні у нього заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 57 669 грн. 10 коп. за період з 17.10.2010 року по 17.05.2012 року. Зазначене підтверджується довідкою-розрахунком, виданої державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 17.05.2012 року.

Суд вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно проведених розрахунків, сума неустойки, яку ОСОБА_1 зобовязаний сплатити на користь ОСОБА_2 складає 17 538 (сімнадцять тисяч пятсот пятсот тридцять вісім) гривень 15 копійок.

На теперішній час відповідач за зустрічним позовом не у повній мірі та неналежним чином виконує свої обовязки щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має постійний дохід, тому вимоги позивача ОСОБА_2 суд вважає обґрунтованими, доведеними та таким, що підлягають задоволенню.

Відповідно ч.3 ст.81 та ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 182, 192, 196 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 81, 88, 212, 213-215, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення сплати аліментів на сина відмовити у повному обсязі.

Вимоги зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 17 538, 15 грн. (сімнадцять тисяч пятсот тридцять вісім гривень 15 коп.) за період з 17.12.2010 року по 17.05.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору в розмірі 214, 0 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя А.В. Науменко

20.12.2012