АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22-ц/490/1220/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 42 Доповідач - Романюк М.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Романюк М.М.

суддів Котушенко С.П., Петренко І.О.

при секретарі Майній Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2011 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за проживання у житловому приміщенні та користування нежитловими приміщеннями загального користування, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2011 року повернено позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за проживання у житловому приміщенні та користування нежитловими приміщеннями загального користування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування зазначеної ухвали, як винесеної з порушенням норм процесуального права та передачі справи на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.1 ст.310 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Повертаючи позовну заяву, суд виходив з положення ч.3 ст.118 ЦПК України, якою передбачено порядок звернення з позовною заявою у разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги ОСОБА_2 виходять з вимог стягнення заборгованості за проживання у житловому приміщенні та користування нежитловими приміщеннями загального користування, порядок розгляду яких передбачено ч.1 ст.96 ЦПК України, тобто в порядку наказного провадження.

Враховуючи те, що п.6 ч.3 ст.121 ЦПК України передбачено повернення заяви у разі недотримання вимог, передбачених ч.3 ст.118 ЦПК України, то суд вірно дійшов до висновку щодо необхідності повернення позовної заяви ОСОБА_2

Посилання апелянта на те, що позивач не є постачальником житлово-комунальних послуг, а тому заява повинна розглядатись в позовному провадженні, не знаходить свого правового обґрунтування, оскільки вищезазначені процесуальні норми права не встановлюють вимог щодо особи, яка звертається до суду з заявою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, а саме щодо необхідності звернення до суду з відповідною заявою саме постачальника цих послуг.

Таким чином, судом першої інстанції порушень вимог діючого процесуального законодавства не допущено, а ухвала суду скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.293, 307, 310 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: