Справа № 2-2527/12
Провадження № 2/1015/912/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

14.11.12 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючого Усатова Д.Д. при секретарі Шевчук О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного- Комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» треті особи приватний нотаріус кого міського нотаріального округу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсними договору іпотеки, договору поруки та кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2012 року позивач звернувся з позовом до відповідача, мотивуючи це тим, що позивач та Акціонерний-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», уклали кредитний договір №030.29-50/288-с від 19.06.2007 року у відповідності з умовами якого, позивач в кредит у сумі 420000,00 доларів США строком погашення до 18.02.2019 року та зобов'язався повернути кредит, сплатити 13,5 % процентів річних за користування кредитом та н свої зобов"язання у повному обсязі у терміни, передбачені кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов»язань, між відповідачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №02-10/2044 від 19.06.2007 року, відповідно до якого и договору поруки домовились, що у випадку невиконання ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань по кредитному договору ОСОБА_4 несе солідарну відповідальність перед позивачем у тому ж обсязі, що і ОСОБА_1

Додатково, з метою забезпечення виконання зобов'язань, між відповідачем та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №030.29-50/228-с від 19.06.2007 року , відповідно до якого, ОСОБА_4 передав в іпотеку будинок №39 по вул. Ужгородська в с. Крюківщина Києво- шинського району Київської області.

Позивач вважає, що вказані договори було укладено з порушенням його прав, тому просив и недійсними кредитний договір №030.29-50/288-с від 19.06.2007 року укладений між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 ійовичем, договір іпотеки №030.29-50/228-с від 19.06.2007 року укладений між Акціонерним -комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 та договір поруки №02-10/2044 від 19.06.2007 року укладений між Акціонерним- Комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4, зобов"язати приватного нотаріуса виключити з реєстру застав та заборон відчуження запис про яке було передано в іпотеку, а саме будинок №39 по вул. Ужгородська в с. Крюківщина Святошинського району Київської області, а також винести ухвалу, якою припинити нарахування відповідачем відсотків, пені та штрафу, судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити. Пояснив, що договори заключалися з дотриманням усіх норм чинного законодавства.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, де просила справу слухати у її відсутність.

Третя особа ОСОБА_4 до суду не з'явилась, повідомлялась належним чином,причини неявки суду не повідомляла.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено та не оспорювалось сторонами в судовому засіданні той факт, що позивач та Акціонерний-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №030.29-50/288-с від 19.06.2007 року у відповідності з умовами якого,позивч отримав кредит у сумі 420000,00 доларів США строком погашення до 18.02.2019 року та зобов"язався повернути кредит, сплатити 13,5 % процентів річних за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені кредитним договором.

З метою забезпечення виконання зобов»язань, між відповідачем та ОСОБА_3 рівною було укладено договір поруки №02-10/2044 від 19.06.2007 року, відповідно до якого сторони договору поруки домовились, що у випадку невиконання ОСОБА_1 взятих на себе зобо в»язань по кредитному договору ОСОБА_4 несе солідарну відповідальність перед позивачем у тому ж обсязі, що і ОСОБА_1

Додатково, з метою забезпечення виконання зобов'язань, між відповідачем та ОСОБА_1 . було укладено договір іпотеки №030.29-50/228-с від 19.06.2007 року , відповідно до якого.

ОСОБА_5 передав в іпотеку будинок №39 по вул. Ужгородська в с. Крюківщина Києво- Святошинського району Київської області.

Відповідно до ст. 526 ЦК України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за сутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Будь-який банк, який отримав банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями, має достатні юридичні підстави та законне право укладати кредитні договори в іноземній валюті, а також право вимагати виконання позичальником кредитного договору в іноземній валюті та приймати таке виконання в іноземній валюті, як в сумі повновного боргу, так і процентів за користування кредитом.

Укладання договору із кредитодавцем на отримання кредиту відповідало внутрішній волі позичальника. Кредитний договір було укладено та підписано за згоди обох сторін, які досягли згоди щодо істотних умов договору, а саме надання кредиту ОСОБА_1 у іноземній валюті.

Отже, при укладенні спірного кредитного договору позивачу були відомі усі умови кредитного договору та не існувало ніяких інших умов, які б примусили позивача прийняти ні ви на вкрай невигідних для себе умовах.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.І ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх юг або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав доказів того, що вказані овори було укладено з порушенням його прав, а тому суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1-5, 203, 1258, 1262, 1264 ЦК України, ст.ст.60, 209, 212-215, ЦПК країни, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д. Д. Усатов