Справа № 2/2506/568/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2012 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Сапона А.В.,

при секретарі Шиловій Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ Приватбанкпро визнання незаконними дій по підвищенню відсоткової ставки, визнання договору недійсним, стягнення коштів та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання незаконними дії по підвищенню відсоткової ставки з 10,08 % річних до 12,12 % річних за кредитним договором від 31.07.2007 року, про зобовязання повернути зайво сплачені кошти в сумі 806,22 доларів США, про визнання недійсним договору від 30.12.2009 року, про повернення коштів в сумі 1164 грн. з урахуванням індексу інфляції, про стягнення відсотків за користування чужими коштами в сумі 59,94 грн. та 74,48 доларів США та про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Позивач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду подала заяву в якій підтримала свої позовні вимоги та просила розглянути справу без її особистої участі.

Представник відповідача у судове засідання також не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позову заперечила.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає через його безпідставність.

Судом встановлено, що між сторонами 31.07.2007 року було укладено кредитний договір № CNGLАE00000554 про надання кредиту у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 16395 доларів США на купівлю автомобіля зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту.

Листом від 31.12.2008 року за № 20.1.3.2/6-29646 відповідач повідомив позивача про зміну відсоткової ставки, починаючи з 02.03.2009 року.

За змістом п. 2.3.1 вказаного договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного Договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (за статистикою НБУ).

Згідно з п. 3.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року за № 541/13808, банки мають право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Однією з таких підстав є підвищення облікової ставки Національного банку України та нестабільність курсової політики.

Як вбачається з матеріалів справи, лист з повідомлення про підвищення відповідачем відсоткової ставки датовано 31.12.2008 року, протилежне в судовому засіданні не доведено.

Згідно із ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, якою доповнено Кодекс Законом України від 12 грудня 2008 року № 661-VI, який набрав чинності з 10 січня 2009 року, встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку.

Таким чином встановлено, що відповідачем було прийняте рішення про підвищення з 02 березня 2009 року процентної ставки за укладеним з позивачем кредитним договором, про що було надіслано йому повідомлення.

Отже, банком рішення про підвищення процентної ставки за кредитним договором було прийнято до набрання чинності законом, відповідно до якого умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

З огляду на викладене, слід зробити висновок, що положення ст. 1056-1 ЦК України на спірні правовідносини не поширюються, в зв'язку з тим, що рішення про підвищення процентної ставки, яке має вирішальне значення, прийнято відповідачем до набрання цією нормою чинності про що позивача було повідомлено в установленому договором порядку, тому у цьому випадку дії відповідача є законними.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що станом на час звернення до суду, позивачем повністю виконані умови кредитного договору, що свідчить про те, що вій прийняв умови відповідача по підвищенню відсоткової ставки.

За таких умов в діях відповідача порушень чинного законодавства не вбачається, отже вимога позивача про визнання дії по підвищенню відсоткової ставки з 10,08 % річних до 12,12 % річних за кредитним договором від 31.07.2007 року задоволенню не підлягає.

Решта позовних вимог позивача є похідною від вказаної вище вимоги, і в разі відмови в її задоволенні вони також підлягають автоматичному відхиленню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 292, 294-296 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

в задоволенні ОСОБА_1 до ПАТ КБ Приватбанквідмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області протягом десяти днів, у порядку, передбаченому ст.ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя А.В. Сапон