КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 1414/1888/2012
Провадження № 2/1414/1574/2012 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.09.2012 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої у справі судді - Чернявської Я.А.

при секретарі судового засідання - Малаховій О.Д.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в якому просив суд стягнути з ОСОБА_3 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином та стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку 3206 грн. 72 коп. на відшкодування майнової шкоди, спричиненої злочином, а саме: 160 грн. 80 коп. - сума витрат на лікування, 182 грн. - сума витрат на тимчасове протезування фото полімерним матеріалом, 2863 грн. 92 коп. - сума витрат на протезування фронтальних зубів.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 квітня 2009 року ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши випробувальний термін - 2 роки. Зазначає, що з останнього на його користь та його законного представника було стягнуто моральну шкоду, спричинену внаслідок хуліганських дій у розмірі 3000 грн. та матеріальну шкоду у розмірі 2142 грнч82 коп.

Крім того, постановою Корабельного районного суду від 16 квітня 2009 року ОСОБА_3 було звільнено від кримінальної відповідальності по звинуваченню в здійсненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Зазначає, що органами досудового слідства відповідачі обвинувачувався в тому, що 15 вересня 2007 року здійснили відносно нього хуліганські дії, внаслідок яких йому були спричинені легкі тілесні ушкодження - струс головного мозку, крововилив верхньої губи, сколи двох верхніх зубів верхньої щелепи, крововилив в області ушної раковини і носу, чисельні садини та синці на обличчі, тілі та кінцівках.

Своїми злочинними діями відповідачі спричинили йому матеріальну та моральну шкоду та у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 було звільнено від кримінальної відповідальності, що позбавило позивача можливості стягнути з останнього зазначену шкоду, та враховуючи те, що в липні 2011 року він здійснював протезування фронтальних зубів, які були ушкоджені під час вчинення злочину, просив суд стягнути з ОСОБА_3 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином та стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку 3206 грн. 72 коп. на відшкодування майнової шкоди, спричиненої злочином, а саме: 160 грн. 80 коп. - сума витрат на лікування, 182 грн. - сума витрат на тимчасове протезування фото полімерним матеріалом, 2863 грн. 92 коп. - сума витрат на протезування фронтальних зубів, що було здійснено у липні 2011 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 , повідомлений про час та місце розгляду справи в установленому законом порядку, у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву у якій позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що постановою Корабельного районного суду від 16 квітня 2009 року його було звільнено від кримінальної відповідальності по звинуваченню в здійсненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Відповідач ОСОБА_4 у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Заслухавши представника позивача, відповідача, надавши належну оцінку матеріалам кримінальної справи № 1-229 за 2009 рік, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 квітня 2009 року ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши випробувальний термін - 2 роки; стягнуто на користь законного представника потерпілого ОСОБА_2 моральну шкоду, спричинену внаслідок хуліганських дій у розмірі 3000 грн. та матеріальну шкоду у розмірі 2142 грн. 82 коп.

Постановою Корабельного районного суду від 16 квітня 2009 року ОСОБА_3 було звільнено від кримінальної відповідальності по звинуваченню в здійсненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Відповідно до матеріалам кримінальної справи № 1-229 за 2009 рік 15 вересня 2007 року близько 20.30 години біля будинку № 62 по вул. Артема у м. Миколаєві ОСОБА_4 та ОСОБА_3 здійснили відносно ОСОБА_2 хуліганські дії, внаслідок яких йому були спричинені легкі тілесні ушкодження - струс головного мозку, крововилив верхньої губи, сколи двох верхніх зубів верхньої щелепи, крововилив в області ушної раковини і носу, чисельні садини та синці на обличчі, тілі та кінцівках.

З приводу лікування (протезування) двох верхніх зубів верхньої щелепи ОСОБА_2 знаходився на лікування КП «Жовтнева районна стоматологічна поліклініка» у 2007 році та у 2011 році.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно - курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

За час лікування ОСОБА_2 в КП «Жовтнева районна стоматологічна поліклініка» у 2007 році витратив на реставрацію одного зубу фото полімерними матеріалами 182 грн., що підтверджується довідкою від 08.08.2008 року (кримінальна справа № 1-229 за 2009 рік, а. с. 139) та на медикаменти 160 грн. 80 коп., що підтверджується товарним чеком ПП «Медицина для вас» (кримінальна справа № 1-229 за 2009 рік, а. с. 138), однак позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки зазначені суми були стягнуті з ОСОБА_4 вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 квітня 2009 року.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідачів 2863 грн. 92 коп. витрат на протезування фронтальних зубів позивача, що було здійснено у липні 2011 року та підтверджується довідкою КП «Жовтнева районна стоматологічна поліклініка» № 18 від 02.04.2012 року, то вони підлягають задоволенню на підставі положень ч. 1 ст. 1195 Цивільного кодексу України.

З огляду на те, що матеріальна шкода була спричинена діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та неможливо виділити частку шкоди спричинену кожним особисто, суд вважає за доцільне стягнути матеріальну шкоду у розмірі 2863 грн. 92 коп. в солідарному порядку з відповідачів.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 сг. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. А у відповідності до п. З ч.2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України (п. п. З, 9) N9 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивачі, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Приймаючи рішення про відшкодування моральної шкоди суд також враховує вимоги ст. 23 ЦК України, зокрема, те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, тому суд вважає, що завдана моральна шкода, яка завдана діями ОСОБА_3 підлягає компенсації грошима в розмірі 3000 грн.

Ухвалюючи рішення, суд виходив із загальних засад цивільного судочинства: справедливості, добросовісності та розумності, зазначених у ст. З Цивільного кодексу України.

Крім того, з відповідачі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати на користь держави, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10-11, 88, 208-209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 2863 грн. 92 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 95 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 310 грн. 40 коп.

В частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 що стягнення 160 грн. 80 коп. витрат на лікування та 182 грн. витрат на тимчасове протезування фото полімерним матеріалом - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Я.А.Чернявська