Справа № 22-ц-1004/2012 Провадження № 22-ц/2590/1004/2012 Головуючий у I інстанції: Литвиненко І. В.
Категорія: цивільна Доповідач: Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

27 квітня 2012 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі :

Головуючого : Іваненко Л.В

Суддів : Зінченко С.П., Ішутко В.М.

При секретарі :Бивалькевич Т.В.

З участю : ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 березня 2012 року про надання дозволу на примусове проникнення до житла у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 березня 2012 року дозволено державним виконавцям Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції для проведення виконавчих дії примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати ухвалу суду та відмовити в задоволенні подання державного виконавця про примусове проникнення до житла, посилаючись на те, що не викликався судом першої інстанції в засідання для участі у розгляді подання державного виконавця та порушення державним виконавцем положень закону при виконанні рішення суду про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 коштів.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 22 серпня 2011 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/2506/2246/11 від 18 серпня

2011 року, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова на виконання рішення того ж суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 48708,53 грн. та надано строк для добровільного виконання рішення суду. Копію зазначеної постанови було вручено боржнику 30.08.2011 року (а.с.5), однак в добровільному порядку рішення суду ОСОБА_2 виконано не було.

При здійсненні заходів з примусового виконання рішення суду, державним виконавцем було встановлено , що на праві власності ОСОБА_2 належить Ул частка у праві власності на АДРЕСА_2 в м, Чернігові, яку 08.11.2011 року згідно акту було описано та арештовано ( ах, 6,7).3а вказаною адресою зареєстровано місце проживання боржника, у зв"язку з чим державним виконавцем двічі, 17 лютого 2012 року та 21 лютого 2012 року, за участю понятих було здійснено виходи за місцем реєстрації

боржника для провадження виконавчих дій, проте до приміщення квартири виконавця допущено не було , про що в матеріалах справи маються відповідні акти (.а.с.8).

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що фактично мало місце ухилення боржника від виконання рішення суду та обґрунтовано, на підставі приписів ст. 11 Закону України „ Про виконавче провадження", ст..376 ЦПК України, постановив ухвалу про надання державному виконавцеві дозволу про примусове проникнення до житла боржника.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального законодавства, які приписують обов'язкове повідомлення судом сторони у цивільній справі про час та місце розгляду справи, не заслуговують на увагу, оскільки ч.2 ст.376 ЦПК України передбачено негайний розгляд подання державного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших зацікавлених осіб за участю державного виконавця.

Доводи ОСОБА_2 про те, що ним вчасно не було отримано вимогу -державного виконавця бути присутнім 29 лютого 2012року обі 1.00 годині за місцем реєстрації проживання, спростовуються матеріалами справи, зокрема, ксерокопією поштового конверту з відміткою кур'єрської служби про вручення відправлення 28.02.2012 року ( а.с.28).

Посилання ОСОБА_2 на порушення судом прав інших осіб, які мають відповідні частки у праві власності на вказану квартиру, не можна вважати обґрунтованим, виходячи з того, що питання про права співвласників оскаржуємою ухвалою не вирішувалось.

Ухвалу постановлено судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її скасування апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 березня 2012 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: