Справа №
Провадження №22-ц-708/12
Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія44Доповідач у 2 інстанції Коцюрба
УХВАЛА

Іменем України

27 лютого 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі :

ОСОБА_2

Суддів - Коцюрби О.П., Голуб С.А.

При секретарі - Клименко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3. ОСОБА_4. ОСОБА_3, ОСОБА_5 Михайлііни на рішення Києво-Святошинської районного суду Київської області від 05 грудня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, треті особи: державний заклад «Києво-Святошинська районна санітарно-епідеміологічна станція», Державна архітектурно-будівельна інспекція Київської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів. -

встановила:

У вересні 2011 року ОСОБА_5 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_3, треті особи: державний заклад «Києво-Святошинська районна санітарно-епідеміологічна станція», Державна архітектурно-будівельна інспекція Київської області про усунення перешкод в користування земельною ділянкою.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачами являється суміжним землекористувачами. Близько її будинку, напроти вікон знаходиться гноярка, а майже на самій межі (30 см. та 60 см.) відповідачі в минулому році побудували сараї для утримання домашньої худоби, що суперечать вимогам БН.

Утримання худоби та викид нечистот відповідачами на своє господарство біля її будинку створює незручності в проживанні та користуванні будинком також завдає шкоди здоров'ю. Вона неодноразово зверталась до відповідачів з вимогою перенести будівлі та гноярку, однак це результату не дало, що змусило її звернутись до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення гноєсховища та відкритого вольєру для утримання птиці.

Просила задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Києво-Святошинської районного суду Київської області від 05 грудня 2011 року зобов'язано ОСОБА_6 та ОСОБА_3 перенести гноєсховище на відстань не менше 20 метрів, відкритий вольєр для утримання птиці на відстань не менше 15 метрів від житлового будинку по вул. Жовтневій 30 в с. Крюківщина, Києво-Святошинського району, Київської області. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням. ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 подали апеляційні скарги в яких відповідачі просили рішення суду

першої інстанції змінити в частині зобов»язання перенесення відкритого вольєра на відстань не менше 15 м. до жилого будинку №30 по вул. Жовтнева в с. Крюківщині, Київської області та в цій частині відмовити позивачці в задоволенні позову, ОСОБА_5 просила рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її .позовних вимог в повному обсязі, вказали на те, судом при розгляді справи порушено норми матеріального та процесуального права.

Апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими. доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено що, ОСОБА_5 являється суміжним землекористувачем 'будинковолодіння з відповідачами. Близько будинку позивачаки напроти вікон знаходиться гноярка, а майже на самій межі (ЗО см. та 60 см.) відповідачі побудували сараї для утримання домашньої худоби.

Утримання худоби та викид нечистот відповідачами на своє господарство біля будинку позивачки створює незручності в проживанні в будинку та завдає шкоди здоров'ю.

Позивачка неодноразово зверталася до відповідачів, органів державної влади та органів місцевого самоврядування для вирішення вказаного питання, проте відповідачі на зауваження не реагують та продовжують утримувати худобу і тримати будівлі на відстані. яка не відповідає будівельним нормам. Дані будівлі побудовані із порушенням, оскільки при їх розташуванні повинні бути дотримані санітарно-захисні розриви між будинками та сараєм для утримання худоби і гноєсховища. Відповідно до ДБН-3 60-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень»такий санітарно-будівельний розрив' повинен становити не менше 15 метрів щодо відстані до сараю для утримання худоби і не менше 20 метрів щодо відстані до гноєсховища.

Судом також встановлено, що відповідачі в порушення ДБН-3 60-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень»- Держбуд України - Київ 2002 ( п. 3.25а та таблиця 3.2 ) встановили на своїй земельній ділянці гноєсховище із порушенням санітарно-будівельний розриву, що підтверджується рішенням Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області про зобов'язання власника будинковолодіння в с. Крюківщина по вул. Жовтневій № 32 перенести гноярку та відкритий вольєр для утримання птиці не менше 15 метрів по відношенню до житлових приміщень, протоколом про санітарне порушення від 22 червня 2011 року, постановою Києво-Святошинської районної санітарно-епідеміологічної станції.

В силу 104 ЗК України позивач має право вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може привести до шкідливого впливу на здоров'я людей, на повітря, та інше.

За правилами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як ' на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 ЦПК України.

Так як ОСОБА_5 не довела в суді свої вимоги в частині неправомірності дій ОСОБА_6 та ОСОБА_3 щодо розміщення та утримання на земельній ділянці по вул. Жовтневій 32 в с. Крюківщина, Києво-Святошинського району, Київської області сараю для,утримання худоби та зобов'язання ОСОБА_6Д та ОСОБА_3 перенести' сарай для утримання худоби на відстань не менше 15 метрів від житлового будинку по вул. Жовтневій ЗО в с. Крюківщина, Києво-Святошинського району, Київської області, то колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції вірно прийнято рішення про відмову позивачці в задоволенні її позовних вимог в цій частині з підстав їх недоведеності.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В зв'язку з тим, що Києво-Святошинський районний суд Київської області, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, порушень норм процесуального законодавства при розгляді справи не допустив, тому апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308. 313, 314. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Києво-Святошинської районного суду Київської області від 05 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: