Справа № 22-4065/12 Головуючий у 1 інстанції: Українець В.В.
Доповідач: Нежура В.А.
УХВАЛА

Іменем України

28 березня 2012 року колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів:ЛапчевськоїО.Ф., Корчевного Г.В.

при секретарі: Трончуку М.Ю.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, Київської міської ради, третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19 грудня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, Київської міської ради, третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася в суд із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення першої інстанції та ухвалите нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зокрема апелянт вказує на помилковість висновку суду про відсутність доведеності факту відкритого та безперервного володіння спірною квартирою протягом 10 років позивачем. Судом також не було встановлено, що заволодівши майном у 2001 році, позивач знав або міг знати про обставини укладання його спадкодавцем договору купівлі-продажу квартири та невизнання його права ОСОБА_5, а поінформованість позивача про те, що його право володіння оспорюється ОСОБА_5, і з 2001 5 року він знав про наявність спору щодо обставин приватизації квартири та її відчуження, жодним чином не спростовують того, що позивач є добросовісним набувачем, та відкрито і безперервно володів спірною квартирою протягом 10 років.

Представники апелянта в судове засіданні підтримали подану скаргу із викладених в ній підстав.

Представник відповідача в судове засідання не з*явився, будучи повідомленим належним чином про час і місце слухання справи,

представники третіх осіб проти задоволення скарги заперечували, просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, права власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4 набув на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 11 травня 2010 року (а.с. 11-15) визнані незаконними Розпорядження Залізничної (Солом'янської) районної у місті Києві державної адміністрації № 13875 від 13 вересня 1996 року про передачу квартири АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_8, свідоцтво про право власності на житло, видане 13 вересня 1996 року ОСОБА_8 на спірну квартиру, згідно розпорядження Залізничної (Солом'янської) районної у м. Києві державної адміністрації № 13875 від 13 вересня 1996 року, договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений 20 березня 1997 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а також свідоцтво проправо на спадщину за законом, видане 06 жовтня 2004 року ОСОБА_4 в частині і спадкового майна - спірної квартири.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа

чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив із відсутністі факту відкритого табезперервного володіння квартирою позивачем протягом 10 років.

Статтею 344 ЦК України передбачає можливість набуття особою право власності на нерухоме майно за набувальною давності, якщо ця особа добросовісно заволоділа чужим майном, але позивач тривалий час вважав, що володіє не чужим, а своїм майном.

Ця обставини змінилась лише після визнання судом у 2010 році незаконним Розпорядження Залізничної (Солом'янської) районної у місті Києві державної адміністрації 1 та визнання недійсними: свідоцтва про право власності на житло, договору купівлі-продажу квартири; свідоцтва про право на спадщину за законом.

Колегія судді в погоджується із таким висновком суду, який зроблений на підставі повно з*ясованих обставин у справі, зібраним доказам дана належна оцінка, рішення суду відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що після того, як рішенням Солом*янського райсуду м. Києва були визнані незаконним Розпорядження Залізничної (Солом'янської) районної у місті Києві державної адміністрації про приватизацію спірної квартири, та визнані недійсними свідоцтво про право власності на житло, договір купівлі-продажу квартири та свідоцтва про право на спадщину за законом, спірна квартири повертається у державну власність, право розпорядження якої належить місцевій громаді в особі Київської міської ради.

Оскільки усі правовстановлюючі документу на спірну квартири судовим рішенням визнані недійсними з моменту їх укладення, то з юридичної точки зору вказана квартира ніколи не вибувала із власності держави.

Передача житла із державного житлового фонду у власність громадян діючим законодавством передбачена лише у єдиний спосіб, шляхом його приватизації в порядку, визначеному Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Правила ст. 344 ЦК України до правовідносин, які виникають у зв*язку із користуванням громадянами жилими приміщеннями в квартирах державного житлового фонду, застосовані бути не можуть, незважаючи на строк такого користування.

Враховуючи наведене, рішення суду є законним і обґрунтованим, підстав для його скасуванні чи зміні колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхомподання до цього суду касаційної скарги

Головуючий

Судді