Дата документу: 09.10.2012
Номер провадження 6/0818/300/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2012 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В. при секретарі Ляховецькій С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя подання старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобовязання, покладенні на них судовим рішенням, -

ВСТАНОВИВ:

05.10.2012 року державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ звернувся до суду з поданням про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобовязання, покладенні на них судовим рішенням.

У поданні зазначив, що на виконанні у Орджонікідзевському відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 33455498 з примусового виконання судового наказу № 2н-363/2009 від 24.04.2009 року виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя на користь ПАТ КБ Привабанксуми боргу у розмірі 6946,89 гривень.

18.07.2012 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу № 2н-363/2009 від 24.04.2009 року. На виклики державного виконавця зявитися до відділу, боржником відреаговано не було. Рішення суду боржник не виконує.

Державний виконавець просить винести рішення щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника -?ОСОБА_1 з метою повного та своєчасного виконання рішення.

Державний виконавець у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, повідомлений телефонограмою про час та місце розгляду подання, заяви про розгляд подання без його участі не надав.

Суд, перевіривши доводи, викладені в поданні, приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець звернувся з вищевказаним поданням, погодженим з начальником ВДВС, відповідно до ст. 377-1 ЦПК України.

Згідно даної норми права питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Стаття 6 вказаного Закону визначає підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон. Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 даного Закону передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина за кордон ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань (в редакції Закону із змінами, внесеними згідно із Законом N 2677-VI від 04.11.2010).

Частиною 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, передбачено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження на перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, безперешкодний вхід до приміщень, що належать боржникам, накладення арешту на майно боржника, його вилучення та реалізацію в установленому законодавством порядку. Здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими законами.

Зокрема, п. 18 ч. 3 ст. 11 даного Закону передбачено, право державного виконавця у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України від 21 січня 1994 року Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян ОСОБА_2 порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та його намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

У поданні йдеться лише про наявність боргових зобов'язань у ОСОБА_1 проте не зазначено, які саме дії ОСОБА_1 свідчать про ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, доведення яких є обов'язковою умовою для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України.

До подання державним виконавцем додано лише постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.07.2012 року з виконання судового наказу № 2н-363/2009 від 24.04.2009 року. Жодних доказів направлення боржнику цієї постанови, а також доказів отримання цієї постанови боржником, суду не надано.

Стаття 31 Закону України Про виконавче провадженняпередбачає умови та правила надсилання документів виконавчого провадження. Цією статтею визначено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

В цій же нормі даного Закону окремо передбачено, що боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З матеріалів доданих до подання вбачається, що на виконанні у Орджонікідзевському ВДВС Запорізького МУЮ знаходиться виконавче провадження № 33455498 з примусового виконання виконавчого листасудового наказу №2н-363/2009 від 24.04.2009р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанкборгу у сумі 6946,89 гривень.

Однак, Орджонікідзевський відділ ДВС не надав суду доказів того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх зобовязань за судовим рішенням.

ВДВС, який мав брати участь в засіданні суду та надати докази щодо ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань, ухилився від належного виконання процесуального обовязку, покладеного на нього ст. 377-1 ЦПК України. До суду державний виконавець ВДВС не зявився, участі в судовому засіданні не брав, доказів щодо ухилення боржника від виконання рішення суду не надав.

Зваживши на недопустимість порушення конституційних прав громадянина та недоведеність вимог заявника, суд приходить до висновку про те, що підстав для задоволення подання державного виконавця немає.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобовязання, покладенні на них судовим рішенням ОСОБА_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки, передбачені ЦПК України.

Суддя Ю.В. Апаллонова