Справа № 221/2281/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2012

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Ковальчуку Я.В.

з участю позивачки ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди (а.с. 99). Позов мотивувала тим, що з 2005 по 2011 роки вона працювала головою квартального комітету «ОСОБА_6 Центр». На звітно-виборчій конференції 24.06.2011 року головою квартального комітету було обрано ОСОБА_7 Після конференції ОСОБА_5 розповсюдила неправдиву інформацію про те, що позивачка приходила до неї додому і пропонувала їй хабар в розмірі 2000 грн. за згоду піти до суду і свідчити про те, що вибори пройшли з порушенням вимог чинного законодавства і є недійсними. Дану інформацію вона виклала в заяві на ім`я Вінницького міського голови ОСОБА_8 ОСОБА_4, працюючи на посаді голови Асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці, і знаючи, що інформація, викладена в заяві ОСОБА_5 є недостовірною, умисно, з метою приниження, надала для публікації журналісту тижневика «RIA»ОСОБА_9 дану заяву. Недостовірна інформація щодо пропозиції хабара знайшла відображення в № 4 газети «RIA»від 25.01.2012 року в статті «Как на ОСОБА_6 в Виннице выборы фальсифицировали». Вважає, що поширена відповідачами інформація ганьбить її честь і гідність, а також негативно впливає на ділову репутацію, оскільки вона є громадським діячем і помічником народного депутата України. Внаслідок поширення неправдивих відомостей порушені її особисті немайнові права і дані обставини потребують вжиття додаткових зусиль для організації життя, праці, відпочинку, що завдає їй значних моральних страждань. Суму у відшкодування завданої моральної шкоди позивачка оцінила в 50 000 грн., тому на підставі ст.ст. 297, 299, 277 ЦК України, ст.ст. 28, 32 Конституції України, просила суд зобов`язати ОСОБА_5, ОСОБА_4 публічно вибачитись перед нею та спростувати через тижневик «RIA»поширені неправдиві відомості, а саме, що після виборів голови квартального комітету «Малі Хутори-Центр»м. Вінниці ОСОБА_1 приходила додому до ОСОБА_5 і пропонувала 2 000 грн. за згоду піти до суду та свідчити там про те, що вибори голови квартального комітету пройшли з порушенням вимог чинного законодавства; стягнути з ОСОБА_5 і ОСОБА_4 солідарно 50 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 3500 грн. витрат на юридичну допомогу, а також стягнути судові витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 і її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги повністю. Позивачка суду пояснила, що ОСОБА_5 вона ніколи не знала і ніколи не була у неї дома. Неправдива інформація, яку спільно поширили відповідачі, завдала значних моральних страждань. Вона є публічною людиною і громадським діячем, працювала тривалий час головою квартального комітету, а в даний час є помічником народного депутата України і інформація, що вона пропонувала хабар, спаплюжила її життя і порушила її право на повагу до гідності, честі та ділової репутації. Вона змушена була виправдовуватись перед знайомими, що насправді хабар не пропонувала, після опублікування статті їй соромно було виходити на вулицю. Компенсацію моральної шкоди визначила в сумі 50 000 грн. і просила стягнути солідарно з відповідачів. Також просила суд зобов`язати відповідачів публічно вибачитись через газету RIA та спростувати через тижневик поширені ними неправдиві відомості.

Відповідачка ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_3 позов не визнали, надали письмові заперечення (а.с. 30-31). Відповідачка суду пояснила, що на звітно-виборчій конференції голови квартального комітету вона була членом лічильної комісії. Після виборів 26.06.2011 року, до неї в двір зайшла ОСОБА_1 і запропонувала піти до суду та свідчити про те, що збори є нелегітимними. Обіцяла віддячити і дати 2 000 грн. за це. ОСОБА_5 відмовилась і одразу подзвонила ОСОБА_7, а та порадила написати відповідну заяву в виконком, в Асоціацію органів самоорганізації населення, що вона і зробила. Будь-якого наміру поширити неправдиву інформацію у неї не було, вона лише хотіла «повідомити людям, що таке робиться», тому залишила заяву у чергового на 1 поверсі приміщення виконкому і не придала цьому особливого значення, а викладені нею факти дійсно мали місце. Письмової відповіді на заяву не отримувала.

Відповідачка ОСОБА_4 позов не визнала, надала письмові заперечення (а.с. 120-122). Будучи допитаною в якості свідка 09.07.2012 року і в судовому засіданні 29.10.2012 року пояснила, що вона є головою Асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці і в червні 2011 року до Асоціації надійшла заява ОСОБА_5, адресована Вінницькому міському голові, в якій вона повідомляла, що після виборів до неї прийшла ОСОБА_1 і пропонувала 2000 грн. за свідчення в суді відносно фальсифікації виборів. Дана заява не була зареєстрована ні в виконкомі ні в Асоціації і офіційна перевірка (службове розслідування) по заяві не проводилась. Але вона, як голова Асоціації, доповіла про надходження заяви на засіданні правління Асоціації і після того в телефонній розмові сама ОСОБА_5 підтвердила, що дійсно такий факт мав місце, але інших доказів не було. Крім того, про факти, викладені в заяві, вона розповіла журналісту ОСОБА_9, який брав у неї інтерв`ю і надала заяву для ознайомлення, а також всі матеріали відносно виборів голови квартального комітету. Вважає, що вона не поширювала неправдиву інформацію, про спростування якої просить позивачка, лише хотіла, щоб журналіст повідомив громадськість і правдиво висвітлив актуальні на той час події. Уточнила, що з журналістом вона спілкувалась не як посадова особа Асоціації, а як громадянка, яка була присутня на звітно-виборчій конференції і як очевидець вказаних подій.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що по результатам проведення ним журналістського розслідування в газеті «RIA»від 25.01.2012 року була опублікована стаття «Как на ОСОБА_6 в Виннице выборы фальсифицировали», в якій було зазначено про зміст заяви ОСОБА_5 Дану заяву разом з матеріалами службового розслідування виконкому було надано йому для ознайомлення під час офіційного інтерв`ю з головою Асоціації ОСН - ОСОБА_4 Також в матеріалах був письмовий висновок, зроблений депутатом Вінницької міської ради Савельєвим по результатам розгляду заяви ОСОБА_5 і інформаційна записка Савельєва на ім`я Секретаря міської ради ОСОБА_10 Дані факти були відображені в статті, автором якої він є, і не підлягали перевірці, оскільки інформація, отримана в результаті інтерв`ю з ОСОБА_4, була офіційною.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є головою квартального комітету «Малі Хутори-Центр»і після виборів вона перебуває в конфлікті з ОСОБА_1 Зі слів ОСОБА_5 їй стало відомо, що 26.06.2011 року до ОСОБА_5 прийшла додому ОСОБА_1 і пропонувала 2 000 за свідчення в суді, що вибори пройшли неправильно. На це вона порадила ОСОБА_5 звернутись з відповідною заявою до міської ради. Які міри були прийняті не знає. Також зі слів ОСОБА_11 їй відомо, що та бачила ОСОБА_1 «в дворі у повненької жінки», тому вона попросила її бути свідком у даній цивільній справі.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що бачила, як після виборів голови квартального комітету ОСОБА_1 стояла в дворі ОСОБА_5, але про що вони розмовляли не знає. Про дані події вона згадала в квітні 2012 року. Разом з тим на запитання суду відповіла, що з ОСОБА_5 вони не знайомі, а бути свідком запропонувала ОСОБА_7

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_12 підлягають частковому задоволенню.

Правовідносини виникли між сторонами з приводу порушення особистих немайнових прав фізичної особи внаслідок поширення недостовірної інформації, тому при вирішенні спору суд застосовує норми Книги другої, а також глави 3 Цивільного кодексу України, Законів України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні від 2.10.1992 р., «Про інформацію»в редакції від 13.01.2011 року.

Згідно ст.ст. 270, 297 ЦК України і відповідно до Конституції України фізична особа має право на повагу до своєї гідності та честі. Кожному гарантується право на повагу до його гідності, на судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе.

Відповідно до частин 1 і 3 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 27.06.2011 року ОСОБА_5 написала заяву, адресовану Вінницькому міському голові ОСОБА_8, в якій зазначила, що після виборів до неї додому прийшла ОСОБА_1 і пропонувала 2000 грн., тобто хабар, за дачу нею свідчень в суді відносно фальсифікації виборів голови квартального комітету «ОСОБА_6 Центр»24.06.2011 року.

Разом з тим дана заява не була зареєстрована в Вінницькій міській раді, а була залишена ОСОБА_5 в Асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці і була доведена до відома голові Асоціації ОСОБА_13, заступнику голови ОСОБА_14, членам Правління Асоціації, іншим її працівникам (зокрема, ОСОБА_15П.) Даний факт підтвердила відповідачка ОСОБА_13 в судовому засіданні 29.10.2012 року.

В судовому засіданні 09.07.2012 року ОСОБА_13 надала заяву ОСОБА_5 в оригіналі, яка була оглянута. ОСОБА_5 підтвердила факт написання даної заяви.

Так, відповідачка ОСОБА_5 не надала суду переконливих доказів, які б підтверджували достовірність розповсюдженої нею інформації. Показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_11 суд оцінює критично. ОСОБА_7 не була присутньою при розмові ОСОБА_1 і ОСОБА_5 і про події, що оспорюються, їй відомо все зі слів самої ОСОБА_5 ОСОБА_11 взагалі не дала чітких пояснень відносно пропозиції ОСОБА_1 грошей і пояснила, що з ОСОБА_5 вона особисто не знайома, але бачила позивачку в дворі у «повненької жінки»після виборів, про що вони розмовляли - не знає.

Тому, в розумінні ст. 277 ЦК України, така інформація є негативною і порушує право позивачки ОСОБА_1 на повагу до гідності, честі та ділової репутації.

Також з показів ОСОБА_5 вбачається, що інформація була поширена нею не з метою інформування відповідних органів про порушення ОСОБА_1 закону і перевірки її дій, а з метою формування негативної думки щодо діяльності ОСОБА_1 Твердження ОСОБА_5, що вона лише реалізувала конституційне право, передбачене ст. 40 Конституції України і таким чином намагалась захистити своє право, є безпідставним, оскільки Вінницька міська рада і її голова ОСОБА_8 не є компетентними органами щодо перевірки такої інформації та надання відповіді.

Відповідно до ч.ч. 4, 6, 7 ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію, у такий же спосіб, у який вона була поширена. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Позивачем пред`явлено вимоги про зобов`язання ОСОБА_5 спростувати через газету «RIA»поширені неправдиві відомості і в судовому засіданні позивачка наполягала саме на такому спростуванні як способу захисту її порушеного права. Оскільки суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, відповідно до ст. 11 ЦПК України, позов ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягає, так як ОСОБА_5 не поширювала неправдиву інформацію в засобах масової інформації.

Разом з тим, заява ОСОБА_5 була адресована Вінницькому міському голові, вона обговорювалась в Правлінні Асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці і про неї знало певне коло осіб. Поширюючи неправдиву інформацію відповідачка порушила особисті немайнові права позивача, а саме, право на повагу до честі, гідності і ділової репутації. При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 тривалий час працювала головою квартального комітету «Малі Хутори-Центр», набула позитивну суспільну оцінку ділових і професійних якостей при виконанні своїх обов`язків, до 30.09.2012 року була помічником-консультантом на громадських засадах народного депутата України, тому діями ОСОБА_5 їй завдана моральна шкода.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України, а також п. 27 постанови Пленуму ВСУ № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»(далі постанова Пленуму № 1) моральна шкода полягає у приниженні честі, гідності, ділової репутації особи, тому вимога про відшкодування моральної шкоди може бути заявлена самостійно.

При визначенні суми у відшкодування завданої моральної шкоди, суд приймає до уваги роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму ВСУ України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», і виходить із засад справедливості, добросовісності та розумності, враховує характер вчинених дій ОСОБА_5 і спосіб поширення нею неправдивої інформації, а також глибину душевних страждань ОСОБА_1, пов`язану саме з діями ОСОБА_5, характер та тривалість таких страждань, наслідки, які мала вказана заява для позивачки, тому суд вирішив за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди в розмірі 500 грн.

Крім того, судом встановлено, що 25.01.2012 року в газеті «RIA»на сторінці 3 була опублікована стаття «Как на ОСОБА_6 в Виннице выборы фальсифицировали», в якій зазначено: «… Она же (ОСОБА_5) вскоре напишет заявление мэру ОСОБА_8, которое войдет в материалы внутреннего расследования горисполкома: «В счетной комиссии было пять человек, и я видела собственными глазами, что все происходило честно на глазах у многих людей. После выборов Добржанская пришла ко мне домой и предлагала мне две тысячи гривен, то есть взятку, за то, чтобы я пошла свидетелем в суд и сказала, что все было не честно. Поведением Добржанской я очень возмущена».

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що в ході проведення журналістського розслідування з приводу виборів голови квартального комітету, голова Асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці ОСОБА_13 під час офіційного інтерв`ю прокоментувала дану ситуацію та надала для ознайомлення вищевказану заяву ОСОБА_5 Одночасно повідомила про проведення виконкомом внутрішнього розслідування по даній заяві і про те, що даний факт не підтвердився.

В судовому засіданні ОСОБА_13 заперечила проведення розслідування, це також підтверджується відповіддю виконкому Вінницької міської ради від 30.07.2012 року на запит суду, в якій зазначено, що заява ОСОБА_5 до Вінницької міської ради не надходила (а.с. 111).

В судовому засіданні 29.10.2012 року ОСОБА_13 також заперечила, що вона давала інтерв`ю журналісту як представник Асоціації органів самоорганізації населення і пояснила, що розмовляла з журналістом відносно проведення виборів лише тому, що була присутня на звітно-виборчій конференції. Однак суд вважає, що під час офіційного інтерв`ю, ОСОБА_13, будучи посадовою особою Асоціації, про що зазначено в п. 4.10 Статуту (а.с. 73-81), виступала саме від імені Асоціації. Це підтверджується, насамперед, показаннями ОСОБА_13, які вона давала в судовому засіданні 09.07.2012 року при допиті в якості свідка, письмовими поясненнями ОСОБА_13, наданими нею відносно позовної заяви як головою Асоціації (а.с. 120 -122), згідно яких «…повідомляючи у газеті обставини звернення ОСОБА_5, асоціація органів самоорганізації населення м. Вінниці реалізувала свої конституційні права на звернення, та, одночасно, виконувала свій громадянський обов`язок…», і тим, що інтерв`ю проходило в приміщенні Асоціації в час, який призначила журналісту сама ОСОБА_13

Слід додати, що відповідачка ОСОБА_13 підтвердила слова і факти, які викладені в роздруківці аудіозапису офіційного інтерв`ю журналіста газети «RIA»ОСОБА_9 із головою Асоціації ОСОБА_13 (а.с. 106, 119).

Таким чином, перебуваючи на посаді голови Асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці і будучи посадовою особою Асоціації, ОСОБА_13 від імені Асоціації поширила недостовірну інформацію про пропозицію ОСОБА_1 грошей і дана інформація знайшла відображення в статті від 25.01.2012 року. Про достовірність такої інформації ОСОБА_13 не надала доказів, тому в силу презумпції добропорядності така негативна інформація є недостовірною.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму ВСУ № 1, відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, є юридична особа, в якій вона працює, остання може бути залучена до участі в справі в порядку ст. 36 ЦПК України.

В судовому засіданні позивачці було роз`яснено право, передбачене ст. 33 ЦПК України на заміну відповідача, проте позивачка таким правом не скористалась і наполягала саме на захисті її права шляхом зобов`язання ОСОБА_13 і ОСОБА_5 спростувати поширені неправдиві відомості, публічно вибачитись та стягнення моральної шкоди.

В зв`язку з наведеним і відповідно до ст. 11 ЦПК України позовні вимоги до ОСОБА_13 задоволенню не підлягають.

Також є безпідставним позов в частині публічного вибачення перед ОСОБА_1, оскільки суд не вправі зобов`язувати відповідача вибачитись перед позивачем у тій чи іншій формі в зв`язку з відсутністю в статтях 16, 277 ЦК України такого способу захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації (п. 26 постанови Пленуму ВСУ № 1).

Судовий збір позивачкою був сплачений в сумі 714,90 грн., з яких 214,60 грн. за вимогами немайнового характеру (а.с. 6) та 500 грн. за вимогами майнового характеру (а.с. 40, 96,97). Витрати на правову допомогу були сплачені позивачкою в сумі 3500 грн., що підтверджується наданими документами (а.с. 27, 28). Оскільки позов був задоволений частково, в розмірі 1% від позовних вимог майнового характеру, тому сума судових витрат, що підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь позивачки, відповідно до ст. 88 ЦПК України, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, становить 50 грн. судовий збір і 35 грн. витрати на юридичну допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 270, 277, 297 ЦК України, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Визнати недостовірною і такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену ОСОБА_5 і викладену в заяві від 27.06.2011 року, адресованій голові Вінницької міської ради ОСОБА_8, про те, що після виборів голови квартального комітету «Малі Хутори-Центр»м. Вінниці ОСОБА_1 приходила додому до ОСОБА_5 і пропонувала 2 000 грн. за згоду піти до суду та свідчити, що вибори голови квартального комітету пройшли з порушенням вимог чинного законодавства.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 500 (п`ятсот) грн. у відшкодування завданої моральної шкоди, а також 85 (вісімдесят п`ять) грн. судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до апеляційного суду Вінницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційні скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: