АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Доповідач -Рубан С.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2012 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Волошина В.М., Котула Л.Г.

при секретарі Вендоліна А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2011 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2011 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору №001-2008-467 від 28.02.2008 року в сумі 761 795 гривень 98 коп. та заборгованість по кредитному договору №001-2008-468 від 28.02.2008 р. в сумі 594 084 гривні 19 коп., а всього 1 355 880 грн. 17 коп.

В рахунок погашення заборгованості в розмірі 1 355 880 грн. 17 коп. за кредитними договорами звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що складається з трьох кімнат, загальною площею 93,40 кв.м., житловою площею 63,10 кв. м. яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Універсал Банк» право продажу квартири. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2011 року, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати, провадження по справі закрити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні відповідач підтримав апеляційну скаргу.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив.

ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, згідно кредитного договору №001-2008-467 від 28.02.2008 р., укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», і відповідачем ОСОБА_2, останньому був наданий кредит в сумі 94 471 дол. США 16 центів, строком до 10.02.2008 р. зі сплатою 13,45 % річних за користування кредитом.

В цей же день між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір №001-2008-468, відповідно до умов якого банк надав відповідачеві кредит у сумі 69 952 дол. США, строком до 10.02.2008 р. зі сплатою 13,45 % річних за користування кредитом.

Згідно кредитних договорів погашення основної суми кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячних платежів.

В рахунок забезпечення виконання зобов'язання за кредитними договорами між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», та відповідачем ОСОБА_3 28.02.2008 року були укладені договори поруки №001-2008-467-Р та №001-2008-468-Р, відповідно до яких поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Також для забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами 28.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, за умовами якого позичальник передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1.

24 березня 2009 року між Банком та відповідачем ОСОБА_2 укладено додаткову угоду без номера до кредитного договору №001-2008-468, якою вносились зміни до розміру відсоткової ставки

24 квітня 2009 року між Банком та відповідачем ОСОБА_2 укладено додаткову угоду без номера до кредитного договору №001-2008-467, якою вносились зміни до розміру відсоткової ставки.

У вказаних додаткових угодах, а саме в п.6.3 передбачена відповідальність позичальника за невиконання чи порушення зобов'язань за кредитними договорами у вигляді штрафу.

24 квітня 2009 року до договорів поруки були внесені зміни на підставі додаткової угоди до договору поруки №001-2008-467-Р та договору поруки №001-2008-468-Р відповідно до додаткових угод 1 та 2 про внесені зміни до кредитних договорів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що позичальник порушує строки повернення кредиту, що встановлені кредитними договорами, банк вимагає погашення заборгованості за кредитами та процентами, нарахованих згідно з умовами договорів, а саме: заборгованість по кредитному договору №001-2008-467 від 28.02.2008 р. в сумі 96 309,18 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 761 795 грн. 98 коп., з яких заборгованість по кредиту 88 282,80 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ698 308,12 грн., відсотки 7 981,13 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 63 129,94 грн.,, підвищені відсотки 45,25 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ357,92 грн.; заборгованість по кредитному договору №001- 2008-468 від 28.02.2008 р. в сумі 75 106,41 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 594 084 грн. 19 коп., з яких заборгованість по кредиту 67 785,44 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 536 176,05 грн., нараховані відсотки - 7 229,73 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 57 186,44 грн., підвищені відсотки 91,24 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 721 грн. 70 коп.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Статтею 35 даної норми Закону передбачено, що в разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Задовольняючи позов як про стягнення заборгованості за кредитними договорами, так і про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі належним чином не виконали умови та зобов'язання по кредитних договорах, договору поруки, Банк попереджав як поручителя так і боржника повідомленнями щодо усунення порушень - сплати заборгованості за кредитним договором, які були їм направлені, проте відповідачами не виконані.

Однак, колегія суддів не може погодитись з висновками суду про одночасне задоволення вимог про стягнення боргу за кредитним договором та про звернення стягнення на предмет іпотеки виходячи із наступного.

Відповідно до п.42 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України «Про іпотеку» (або стаття 589 ЦК України щодо заставодавця).

Договір іпотеки, де іпотекодавцем є ОСОБА_2 та договори про надання споживчого кредиту були укладені між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», та ОСОБА_2.

Крім того, в п.1.4 укладеного між ТОВ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 договору іпотеки від 28 лютого 2008 року зазначено, що «іпотекодавець свідчить, що станом на дату укладення цього Договору Предмет іпотеки переданий в : - в іпотеку на строк з 22 вересня 2007 року по 22 вересня 2032 року згідно умов договору іпотеки №РСД-005/063/2007 від «25» травня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є., реєстровий номер 807, укладеного між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк». ЗАТ «ОТП Банк» не заперечує проти укладення ОСОБА_2 з ВАТ «Універсал Банк» договору іпотеки другої черги, згідно заяви від 28 лютого 2008 року.

Тобто, за цим договором предмет іпотеки передається у наступну іпотеку.

При цьому, відповідно до ст.13 Закону України «Про іпотеку» разі звернення стягнення на предмет іпотеки наступним іпотекодержателем попередній іпотекодержатель також має право звернути стягнення на предмет іпотеки, навіть якщо строк виконання основного зобов'язання перед попереднім іпотекодержателем ще не настав. Якщо попередній іпотекодержатель не скористався цим правом, попередня іпотека є дійсною до повного задоволення вимоги попереднього іпотекодержателя за основним зобов'язанням, а право власності на предмет іпотеки переходить до нового власника разом з обтяженням цього майна попередньою іпотекою.

Попередній іпотекодержатель має право на підставі письмової заяви припинити звернення стягнення на предмет іпотеки, ініційоване наступним іпотекодержателем, якщо таке стягнення матиме наслідком неповне задоволення вимог попереднього іпотекодержателя. У цьому разі вимоги наступного іпотекодержателя підлягають задоволенню після звернення стягнення на предмет іпотеки попереднім іпотекодержателем і після повного задоволення його вимог, забезпечених іпотекою.

В суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 підтвердив суду, що спірна квартира дійсно передана ним в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк» в термін до 22 вересня 2032 року та йому насьогодні невідомо чи існує заборгованість по першому договору, а саме з ЗАТ «ОТП Банк», забезпечені іпотекою.

Вказане питання судом першої інстанції не з»ясовано і не досліджено.

В зв»язку з викладеним колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не виконано вимоги ч.2 ст.35 ЦПК України, якою передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені до участі в справі також з клопотанням сторін, інших осіб, які беруть участь у справі. Якщо суд при прийнятті позовної заяви, здійсненні провадження у справі до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

В даному випадку ухвалене рішення суду може вплинути на права та обов'язки особи, яка не була стороною по справі, а саме - ЗАТ «ОТП Банк».

З наведених вище підстав колегія суддів вважає, що позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не підлягає задоволенню.

Згідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статтей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За правилами ст.625 ЦПК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше

не встановлено договором поруки.

Тобто, судом встановлено, що відповідачами порушено передбачений договорами порядок погашення заборгованості, а тому вимога про стягнення в солідарному порядку заборгованості з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в межах заявлених позивачем вимог підлягає задоволенню.

З підстав вищенаведеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість в сумі 96 309 дол. США, 18 центів, що еквівалентно за курсом НБУ 761 795 грн. 98 коп. за кредитним договором №001-2008-467 від 28.02.2008 року, та заборгованість в сумі 75 106 дол. США 41 центів, що еквівалентно за курсом НБУ 594 084 грн. 19 коп. за кредитним договором №001-2008-468, а всього 1 355 880 грн. 17 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 1700 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: