Справа № 2-3091/12
У Х В А Л А

13 вересня 2012 року Солом′янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Кізюн Л.І.,

при секретарі: Голдицькій К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №3» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 12 липня 2012 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №3» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнано незаконним наказ Відкритого акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №3» від 23 травня 2012 року №206-к «Про звільнення юрисконсульта заводу ЗБВ ВАТ «ДБК-3» ОСОБА_1П.»., поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді юрисконсульта заводу залізобетонних виробів Відкритого акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №3» з 23 травня 2012 року, стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №3» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 5 804, 82 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі.

Додатковим рішенням від 27 липня 2012 року допущено негайне виконання рішення в частині присудження ОСОБА_1 виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

До суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення у справі у звязку не вирішенням судом питання про розмір суми, яка підлягає стягненню з відповідача в порядку негайного виконання рішення в частині стягнення з відповідача суми заборгованості з заробітної плати.

Позивач у судовому засіданні підтримала доводи заяви та просила її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання сторони не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішуючи питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати.

При ухваленні рішення судом було вирішено питання про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №3» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 5 804, 82 грн.

Вказану суму, яка підлягає стягненню, було зазначено у резолютивній частині рішенні.

Додатковим рішенням суду було допущено негайне виконання в частині присудження ОСОБА_1 виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Як зазначено у рішенні суду, розмір середнього заробітку позивача визначено виходячи із довідки про місячний оклад згідно штатного розпису юрисконсульта заводу ЗБВ ВАТ «ДБК-3» ОСОБА_1, який з 01 липня 2011 року становить 3500 грн. (а.с.64).

Відповідно до ст. 215 ЦПК України рішення суду складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням: висновку суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновку суду по суті позовних вимог; розподілу судових витрат; строку і порядку набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Суд, вирішуючи питання про право, зазначив точну суму грошових коштів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача та допустив негайне виконання в частині присудження виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Посилання позивача на невиконання рішення суду, не є підставою для постановлення додаткового рішення.

Крім того, статтею 221 ЦПК України передбачено право державного виконавця та осіб, які брали участь у справі, звернутися до суду з заявою про розяснення рішення суду, якщо воно є для них незрозумілим.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 220 ЦПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.І. Кізюн