Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-2011/12
Р І Ш Е Н Н Я ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Коцюрби М.П.

за участю секретаря: Кучер В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про стягнення заборгованості за аліментами та пені за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2012 ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами та пені за прострочення сплати аліментів.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з ОСОБА_2 ОСОБА_1 знаходилась в цивільному шлюбі з липня 2002 року, а 25.03.2009 року їх шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Черновіцького міського управління юстиції м. Чернівці.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб з відповідачем було розірвано на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області 13 липня 2010 року. Тоді ж, 13 липня 2010 року за рішенням Волноваського районного суду Донецької області (справа №2-8005/10) з Відповідача були стягнені аліменти в розмірі ? частиниз усіх видів заробітку й інших доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь Позивача на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як до розірвання шлюбу так і після його розірвання Відповідач ухилявся від надання утримання на дочку.

Після винесення рішення про стягнення аліментів Позивач передала виконавчий лист спочатку до виконавчої служби Голосіївськогс району м.Києва , так як Відповідач проживав і був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але за його заявою та в звязку з тим, що Відповідач змінив адресу і переїхав на проживання в с. Чабани, виконавчий лист в лютому 2011 року був переданий до виконавчої служби Києво-Святошинського району Київської області.

28 березня 2011 року Позивач звернулась до начальника відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ у Київській області ОСОБА_4 з заявою про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів на дочку.

Постановою в.о. начальника Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області від 19.05.2011 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст.164 КК України проти ОСОБА_2 з підстав, що він не працює, а аліменти сплатить як тільки влаштується на роботу. Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи згідно вихідного листа за №12708 від 17.06.2011 року Позивачу була направлена лише в кінці червня 2011 року, тому не дочекавшись реагування органів Державної виконавчої служби та міліції на її заяву, Позивач 25 травня 2011 року звернулась з заявою в прокуратуру Києво-Святошинського району Київської області, яка була направлена для відповідної перевірки та реагування знову до Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, звідки 18.07.2011 р. Позивачу була направлена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи проти Відповідача, який на час перевірки перебував в м.Донецьку.

Позивач зазначає, що за період з часу стягнення в 2010 році Відповідач лише двічі перераховував аліменти.

За заявою ОСОБА_1 Відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції 19 березня 2012 року проведено розрахунок заборгованості відповідача за аліментами.

Згідно з довідкою заборгованість відповідача до 23.02.2011 року нарахована відділом ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві і склала 6443 грн. За період з 24.02.2011 року по 19.03.2012 року розрахунок проведено відділом ДВС Києво-Святошинського РУЮ і заборгованість склала 8530,44 грн., а всього 14 173 (чотирнадцять тисяч сто сімдесят три) грн. 44 коп. Заборгованість нарахована виходячи із ? частини середньостатистичного заробітку по Києво-Святошинському району Київської області, так як Відповідач ніде не працює та у відповідності зі ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження". За цей період Відповідачем було сплачено лише 800 грн., які із суми заборгованості були виключені. Погасити заборгованість ОСОБА_2 відмовився.

Так як Відповідач ухиляється від сплати аліментів на дитину, ОСОБА_1 заявила позов не тільки про стягнення заборгованості, а і пені за прострочку сплати аліментів. Розмір пені за прострочення сплати аліментів складає 365 днів або 365% за період - квітень 2011 року по березень 2012 року. Заборгованість за цей період склала 7811,22 грн., а розмір пені становить 28510,95 грн. (7811.22 грн. х 1% х 365 дн.)

Всього до стягнення підлягає заборгованість 14 173,44 грн. (6443.00 -8530,44), пеня в сумі 28 510,95 грн., що разом складає суму 42684,39 гривень.

У липні 2012 року ОСОБА_1 подала до суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої зазначила, що за запитом юридичної консультації Києво-Святошинського району від 25.06.2012 року Відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області зробив перевірку надходжень грошей на її рахунок в Ощадбанку та донарахував заборгованість відповідача за аліментами станом на 27 червня 2012 року.

Таким чином заборгованість відповідача за аліментами за період з 11.06.2010 року по 23.02.2011 року за 7,5 місяців склала 6443 грн., за період з 24.02.2011 року по 27.06.2012 року за 12 місяців склала 8 510,85 грн., а всього за 19,5 місяців 14 953,85 грн.

Розмір пені за прострочення сплати аліментів складає 365 днів або 365% за період - липень 2011 року по червень 2012 року. Заборгованість за цей період склала 8181,38 грн., а розмір пені становить 29 862 грн.(8181,38 грн. х 1% х 365 днів.)

Позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заборгованість за аліментами в сумі 14 953 (чотирнадцять тисяч девятсот пятдесят три) грн. 85 коп. та пеню в сумі 29 862 (двадцять девять тисяч вісімсот шістдесят дві) грн. 00 коп., а всього 44 915 (сорок чотири тисячі девятсот п'ятнадцять) грн. 85 коп.

В судовому засіданні Позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Згідно положень ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодний доказ у справі не має для суду наперед встановленого значення.

Як встановлено в судовому засіданні, з ОСОБА_2 ОСОБА_1 знаходилась в цивільному шлюбі з липня 2002 року, а 25.03.2009 року їх шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Черновіцького міського управління юстиції м. Чернівці.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб з відповідачем було розірвано на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області 13 липня 2010 року. Тоді ж 13 липня 2010 року за рішенням Волноваського районного суду Донецької області (справа №2-8005/10) з Відповідача були стягнені аліменти в розмірі ? частиниз усіх видів заробітку й інших доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь Позивача на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що Відповідач ухилявся від сплати аліментів на утримання дочки.

Відповідно до ч.1 ст. 194 Сімейного кодексу України (далі СК України) аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання.

Згідно з довідкою заборгованість відповідача до 23.02.2011 року нарахована відділом ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві і склала 6443 грн. За період з 24.02.2011 року по 19.03.2012 року розрахунок проведено відділом ДВС Києво-Святошинського РУЮ і заборгованість склала 8530,44 грн., а всього 14 173 (чотирнадцять тисяч сто сімдесят три) грн. 44 коп.

Відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області зробив перевірку надходжень грошей на рахунок Позивача в Ощадбанку та донарахував заборгованість відповідача за аліментами станом.

Таким заборгованість відповідача за аліментами за період з 11.06.2010 року по 23.02.2011 року за 7,5 місяців склала 6443 грн., за період з 24.02.2011 року по 27.06.2012 року за 12 місяців склала 8 510,85 грн., а всього за 19,5 місяців 14 953,85 грн.

Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по аліментам.

Частиною 1 ст. 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р., неустойка (пеня) сплачується за весь час прострочення сплати аліментів.

Крім того, передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Розмір пені за прострочення сплати аліментів складає 365 днів або 365% за період - липень 2011 року по червень 2012 року. Заборгованість за цей період склала 8181,38 грн., а розмір пені становить 29 862 грн.(8181,38 грн. х 1% х 365 днів.)

Згідно ч. 2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 офіційно не працює, має тимчасові заробітки.

Крім того, стягнення пені у розмірі 29 862 (двадцять девять тисяч вісімсот шістдесят дві) грн. 00 коп., є не співмірним із розміром заборгованості по сплаті аліментів у сумі 14 953 (чотирнадцять тисяч девятсот пятдесят три) грн. 85 коп.

Суд, враховуючи вимоги добросовісності, розумності та справедливості, вважає за можливе зменшити неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів і стягнути з Відповідача на користь Позивача на утримання дитини суму пені, яка утворилась в результаті ухилення від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 14 931 (чотирнадцять тисяч девятсот тридцять одна) грн. 00 коп.

З урахуванням того, що позов підлягає частковому задоволенню, з Відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст. ст. 194, 196 Сімейного кодексу України, п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року та керуючись ст. ст. 60,61, 88, 209,212, 214-215 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про стягнення заборгованості за аліментами та пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 14 953 (чотирнадцять тисяч девятсот пятдесят три) грн. 85 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 14 931(чотирнадцять тисяч девятсот тридцять одна) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 298 (двісті девяносто вісім) грн. 85 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з його проголошення чи протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.П. Коцюрба