УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2012 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Задорожної А.М.,

за участю секретаря Тугайбей В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Московського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Московського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 30.11.2011 року про закінчення виконавчого провадження.

У скарзі ОСОБА_1 зазначив, що згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 липня 2010 року (справа № 2-299/10, суддя Сугачова О.О.), яке було залишено без змін ухвалою судової колегії у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 4 листопада 2010 року, він був зобовязаний усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 частиною земельної ділянки площею 36,06 кв.м., що розташована за адресою м. Харків, пров. Підвітряний, 13 і належить на праві власності ОСОБА_3, та відновити паркан, що розмежовував земельні ділянки домоволодінь № 13 та № 13-а по пров. Підвітряному в м. Харкові відповідно до належної ОСОБА_3 земельної ділянки. Також з нього на користь ОСОБА_3 було стягнуто судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 129 (сто двадцять девять) грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 (тридцять) грн. На підставі вказаного рішення Московським районним судом м. Харкова був виданий виконавчий лист № 2-299/10 від 21.01.2011 р., на виконання якого головним державним виконавцем Московського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_2 2 лютого 2011 року було відкрито виконавче провадження № 24186795. Для виконання рішення державний виконавець прибув за адресою виконання 03.02.2011 року, але виконання рішення неможливо було здійснити в звязку з погодними умовами. 04.03.2011 р. у відсутність заявника під час повторного виходу державного виконавця відбулось примусове зняття, а фактично знищення, встановленого ним паркану. Ці дії виконувались без попереднього повідомлення, у його відсутність, тоді, коли він знаходився в поїздці в якості водія-експедитора та перебував за межами України. При цьому не було проведено жодних вимірювань та не встановлена лінія межі для нового паркану. Встановлення нового паркану відповідно до рішення суду він самостійно намагався здійснити 6 березня 2011 року, в день свого прибуття до Харкова, для чого запросив будівельників для виконання необхідних робіт. Проте паркан не був встановлений, бо проти цього заперечував стягувач ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_4, які заважали будівельникам, провокували конфлікт, а згодом викликали наряд міліції. Наступного дня він був змушений знову відбути в поїздку та до Харкова не повертався.19 грудня 2011 року на його домашню адресу надійшла постанова головного державного виконавця Московського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_2 від 30 листопада 2011 року про закінчення виконавчого провадження в звязку з неможливістю виконання рішення без участі боржника. Проти вказаної постанови заявник категорично заперечує, вважає її такою, що порушує його права та свободи, а також що вона винесена передчасно. На підтвердження цього вказує, що за весь час з 03.02.2011 р. по 19.12.2011 р. на його адресу не надходило жодних письмових повідомлень щодо виконання вказаного рішення, а державним виконавцем за цей час не було здійснено жодних дій, спрямованих на його належне виконання. Вважає, що фактично державним виконавцем не було прийнято жодних заходів, спрямованих на виконання вказаного рішення, не отримані розяснення суду щодо того, як саме та за якими точками виміру має проходити межа, по якій має бути встановлений паркан, на якій відстані від будівель та інших межових знаків він має бути встановлений та з якого матеріалу, не встановлено способу виконання рішення. Також вважає, що постановою про закінчення виконавчого провадження державний виконавець дійшов невірного висновку щодо неможливості виконання судового рішення у його відсутність, бо якби всі необхідні для цього питання були своєчасно вирішені, то встановлення паркану було б можливо й у його відсутність, бо це не є дією суто особового характеру.

Представник заявника за дорученням ОСОБА_5 надала суду заяву, в якій просила слухати скаргу у її відсутність, підтримала вимоги скарги, просила задовольнити її в повному обсязі.

Державний виконавець Московського відділу ДВС ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про поштове вручення.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 липня 2010 року (справа № 2-299/10, суддя Сугачова О.О.), яке було залишено без змін ухвалою судової колегії у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 4 листопада 2010 року, ОСОБА_1, який мешкає за адресою в. Харків, пров. Підвітряний, 13-А, був зобовязаний усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 частиною земельної ділянки площею 36,06 кв.м., що розташована за адресою м. Харків, пров. Підвітряний, 13 і належить на праві власності ОСОБА_3, та відновити паркан, що розмежовував земельні ділянки домоволодінь № 13 та № 13-а по пров. Підвітряному в м. Харкові відповідно до належної ОСОБА_3 земельної ділянки. Також з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 було стягнуто судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 129 (сто двадцять девять) грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 (тридцять) грн.

На підставі вказаного рішення Московським районним судом м. Харкова був виданий виконавчий лист № 2-299/10 від 21.01.2011 р., на виконання якого головним державним виконавцем Московського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_2 2 лютого 2011 року було відкрито виконавче провадження № 24186795, про що боржнику було повідомлено листом від 03.02.2011 р. за № 3865.

04.03.2011 р. ОСОБА_1 Московським районним судом м. Харкова було надано письмове розяснення щодо відсутності у суду повноважень впливати на хід і проведення виконавчих дій.

Суд вважає, що вказаним листом підтверджуються пояснення заявника про фактичне знесення встановленого ним паркану у його відсутність та знаходження за межами України без проведення вимірювань та встановлення лінії межі для нового паркану.

З постанови Московського РВ ХМУ МВС України в Харківській області від 09.03.2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи вбачається, що 6 березня 2011 року між ОСОБА_3 та сусідами родиною ОСОБА_1 виникла сварка із-за розподілу земельних ділянок та встановлення між ними огорожі.

Суд вважає, що вказаною постановою підтверджуються пояснення заявника про неможливість встановлення ним паркану 06.03.2011 року в звязку з наявністю конфлікту з ОСОБА_3

З постанови головного державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження від 30.11.2011 року вбачається, що виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-299/10 від 21.01.2011 року ним закінчено на підставі п.11 ч. 1 ст. 49, ст. 75 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 75 Закону України Про виконавче провадження, у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до

відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 75 того ж Закону, державний виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦПК України - учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Оскаржувана боржником ОСОБА_1 постанова надійшла на його домашню адресу 19 грудня 2011 року, що підтверджується копією поштового конверту, та була ним оскаржена у встановлений законом строк.

У відповідності з ч. 1, 2 ст. 5 Закону України „ Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених законом, здійснювати необхідні міри для своєчасного і повного виконання рішення способом і в порядку, передбаченому виконавчим документом.

Відповідачем не надано суду доказів того, що ним під час проведення виконання були здійснені необхідні міри для своєчасного і повного виконання рішення способом і в порядку, передбаченому виконавчим документом, а в разі його відсутності відповідного звернення до суду з поданням про встановлення порядку і способу виконання рішення.

Тому суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 213-215, 383-387 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження від 30.11.2011 року ВП № 24187198.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.М.Задорожна