Справа № 1620/3293/2012
Провадження № 6/1620/94/2012
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2012 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі : головуючого судді Чернюк В.Д.,

при секретарі Міщанін Т.М.,

розглянувши подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника за виконавчим провадженням, -

в с т а н о в и в :

27 листопада 2012 року до суду поступило подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1, датоване 22.11.2012 року, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_2, який має заборгованість по виплаті аліментів перед стягувачкою Сиром ля Т.М.. З цих підстав існує необхідність обмежити цього боржника у праві виїзду за межі України, як того в своїй заяві просив стягувач.

При розгляді подання державний виконавець Калашник Д.Ю. суду повідомила, що з моменту відкриття виконавчого провадження стягувача не викликала та не зясовувала шляхом відібрання відповідних пояснення причини несплати ним аліментів та заборгованості , яка виникла. Вказувала на те, що у неї немає обґрунтованих доказів того, що цей боржник має намір і можливості виїхати за кордон. У відповідній заяві стягувачки, на яку державний виконавець посилається у своєму поданні, відсутнє посилання на яку несуть інформацію про те, що боржник ОСОБА_2 має намір перетнути кордон України.

Відповідно до ст. 377 1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Заслухавши пояснення державного виконавця, оглянувши в оригіналах документи виконавчого провадження, вивчених документи в копіях, долучені до подання, судом встановлено, що боржник хоч і має заборгованість за виконавчим документом, проте належних і допустимих доказів, які б вказували на його наміри виїхати за межі України, реальну наявність у такої можливості державним виконавцем не надано.

Текст самої заяви стягувачки про доцільність ініціювання відповідного обмеження з доказами та обґрунтуваннями відповідної інформації про намір перетнути боржником кордон України взагалі не містить такої інформації, та фактично спотворений державним виконавцем у відповідному поданні.

Оглянуті судом оригінали виконавчого провадження взагалі не містять доказів того, що боржник викликався до державного виконавця і той зясовував у нього причини виникнення наявного боргу.

З урахуванням викладеного, подання державного виконавця належним чином не мотивоване, а відтак не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 208 210, 377 1 ЦПК України, ст. 2, ст. 11 п. 18 Закону України „Про виконавче провадження, суд ,-

у х в а л и в :

1. У задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3, датованого 22 листопада 2012 року відмовити.

2. Копію цієї ухвали для відому направити начальнику ВДВС Миргородського МРУЮ та боржнику ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_4