2014/3565/2012
2/2014/1086/2012
РІШЕННЯ
іменем України

22.10.2012 м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді Бібіка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Онацької В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Змієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним,
встановив:
Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним.
В обґрунтування позовних вимог вказала, що 08 грудня 2009 року помер батько ОСОБА_4, після його смерті відкрилась спадщина на майно, а саме, на частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель за адресою, пров. Пересічний, 9 у м. Змієві Харківської області.
Згідно заповіту, спадкоємцями за заповітом є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як доньки померлого, але, крім них, право на обовязкову частку у спадщини у розмірі 1/6 частки визнано за відповідачем ОСОБА_3, як дружиною померлого. Просить зменшити розмір обовязкової частки у спадщині.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання заперечувала проти позову, вважає, що нотаріусом вірно визначена обовязкова частка спадкоємців у спадковому майні. Просила у задоволенні позову відмовити.
Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, вважає, що нотаріусом вірно визначена обовязкова частка спадкоємців у спадковому майні. Просила у задоволенні позову відмовити.
Представник третьої особи Зміївської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, в заяві від 05.10.2012 року завідувач Зміївської державної нотаріальної контори просила справу розглядати за відсутності їх представника.
Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи 08 грудня 2000 року помер ОСОБА_4
Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на будинок № 9 по провул. Пересічному в м. Змієві Харківської області. За життя ОСОБА_4 23.02. 2000 року склав заповіт на ім»я своїх дочок ОСОБА_5 (тепер ОСОБА_4) ОСОБА_6 та ОСОБА_2, яким заповідав все своє майно саме їм.
Вказаний факт підтверджується відповіддю Зміїівської державної нотаріальної контори від 05.10.2012 року (а.с. 22) та копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 27)
Спадкоємці за заповітом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своєчасно прийняли спадщину і їм було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлого ОСОБА_4, а саме:
7/12 частин ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право власності, виданого Зміївською держнотконторою 22.11.2011 року р. № 1-2273 та свідоцтва про право на спадщину, виданого Зміївською держнотконторою 22.11.2011 року р-р № 1-2275;
5/24 частин ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Зміївською держнотконторою 22.11.2011 року р-р № 102277;
5/24 частин ОСОБА_7, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Зміївською держнотконторою 22.11.2011 року, р-р № 1-2279, що підтверджується довідкою КП «Зміївське БТІ»від 26.07.2012 року (а.с. 8)
Крім того, виходячи положень ст. 1241 ЦК України, згідно якої неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).
З урахуванням того факту, що відповідач ОСОБА_3 на час смерті спадкодавця ОСОБА_4 перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 26) та була особою, що вважається згідно з ч. 1 ст. 1241 ЦК України, яка на підставі ч. 1 ст. 8 ЦК України підлягає застосуванню до спірних відносин, непрацездатними особами є особи, які досягли пенсійного віку, встановленого законом.
Статтею 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»для жінок визначено пенсійний вік 55 років (на час відкриття спадщини), вказані обставини визнані в судовому засіданні сторонами, тому відповідно до ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню.
Отже, на день відкриття спадщини, яка відкрилася у наслідок смерті батька позивачки, відповідач ОСОБА_3 досягла пенсійного віку, встановленого законом для жінок.
Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Зміївської держнотконтори ОСОБА_8 від 22.11.2011 року, розмір обовязкової частки у спадщині ОСОБА_3 як непрацездатної вдови спадкодавця ОСОБА_4 становить 1/6 частку.
Зазначене відповідає вимогам ст. 70 СК України та ст. 1241 ЦК України, так як з урахуванням положень про спільну сумісну власність до спадкової маси відноситься ? частка майна, яке на час відкриття спадщини належало ОСОБА_4
Державним нотаріусом при оформленні свідоцтва вірно визначено розмір обовязкової частки непрацездатної вдови ОСОБА_3 виходячи з трьох часток спадкового майна у разі спадкування за законом спадкоємцями першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, дітей та того з подружжя, який пережив спадкодавця.
Отже, нотаріусом виконано імперативну норму закону щодо обовязкової частки у спадщині незалежно від змісту заповіту.
Право на отримання обовязкової частки не може бути поставлено в залежність від згоди інших спадкоємців.
Відповідно до пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України перелік осіб, які
мають право на обов'язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК є вичерпним і розширеного
тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов'язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги,увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку,
вартість заповідального відказу.
За згодою особи, яка має право на обов'язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини.
Той зі спадкоємців, який має право на обов'язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов'язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
У разі порушення права спадкоємців на обов'язкову частку у спадщині суд може вирішувати питання про недійсність свідоцтва про право на спадщину лише в тій частині, яка складає обов'язкову частку.
Суд може зменшити розмір обов'язкової частки у спадщині з урахуванням відносин між спадкоємцем та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення, зокрема майнового стану спадкоємця.
Позбавлення особи права на обов'язкову частку судом ЦК не передбачає, хоча особа, яка має право на обов'язкову частку, може бути усунена від права на спадкування відповідно до статті 1224 ЦК.
Доказів про усунення ОСОБА_3 від спадщини відповідно до ст. 1224 ЦК України, відповідачем не надано як до суду так і до нотаріальної контори при оформленні спадщини після померлого ОСОБА_4
За наведеного, виходячи із системного тлумачення положень ч. 1 та ч. 3 ст. 1241 ЦК України, розмір обовязкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення лише у виключних випадках, доказів про які позивачем не надано.
Відповідно до п. 1, 3 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Позивач ОСОБА_9 на обґрунтування своїх позовних вимог щодо зменшення розміру обовязкові частки у спадщині не привела жодної обставини, яка має істотне значення та вказує на необхідність зменшення розміру цієї частки.
Більш того, в судовому засіданні вона не заперечувала факт сумісного проживання та догляду за спадкодавцем відповідача ОСОБА_3
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 1224, 1241 ЦК України, суд
вирішив:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання свідоцтва про право на спадщину від 22 листопада 2011 року, виданого державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 на ім»я ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 1-2275, частково недійсним відмовити у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В.Бібік