Справа № 2-1228/11
РІШЕННЯ

іменем України

12.03.2012 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого -Скотаря А.Ю., при секретарі -Алієвій А.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки з аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що має від ОСОБА_2 сина -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом дитинства, мешкає разом з нею і на утримання якого відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що встановлено рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.02.2002, проте відповідач має заборгованість з виплати аліментів станом на 01.12.2009 в розмірі 10088,45 грн.

Позивачка просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі 1 відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, за період з 01.02.2009 по листопад 2009, яка становить 23419,36 грн.

Позивачка надала заяву про слухання справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягла в повному обсязі.

Відповідач до суду не з'явився, надав заяву в якій зазначив, що з позовом не згоден, просив розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заперечення відповідача, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.02.2002 відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3, до досягнення останнім повноліття. Вказаний факт не заперечується сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З погляду на викладене суд розглядає позов в межах вимог про стягнення неустойки з несплаченої суми аліментів за період з лютого по листопад 2009 року, виходячи з суми заборгованості яка станом на 01.02.2009 становить 6835,94 грн., хоча з наданого розрахунку заборгованості вбачається інше (а.с. 3-4).

При цьому суд не бере до уваги розрахунок, наданий відповідачем, так як він зроблений станом лише на 01.09.2009, а доказів того, що розрахунок заборгованості по аліментах, зроблений станом на 01.12.2009 оскаржений сторонами судові не надано (а.с. 40).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наведеного ОСОБА_1 в позові, він зроблений з урахуванням суми заборгованості за попередній місяць в наступному місяці, тобто при розрахунку неустойки в розмірі 1% від суми прострочення в кожному наступному місяці врахована заборгованість і відповідно неустойка за попередні місяці що, на думку суду є неправильним, так як в такому випадку враховується неустойка не тільки з заборгованості, а і з самої неустойки.

Окрім того, аліменти сплачуються в розмірі ј частини від заробітку, отриманого щомісяця, отже заборгованість в разі несплати аліментів виникає кожного місяця, відповідно неустойка повинна розраховуватись залежно від виниклої за місяць заборгованості, без урахування заборгованості за попередній місяць..

Згідно ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Позивачка просить стягнути з відповідача неустойку в розмірі 1% від суми прострочення за 10 місяців -з лютого по листопад 2009 року.

Згідно розрахунку заборгованість за лютий 2009 року становить 310,23 грн., а за кожний наступний місяць - 326,92 грн. З цього виходить, що 1% від суми прострочення за 28 днів лютого 2009 складає 86,8 грн. (3,10 грн. х 28 дн.); 1% від суми прострочення за березень, травень, липень, серпень, жовтень 2009 складає відповідно по 101,06 грн. за кожний місяць; 1% від суми прострочення за квітень, червень, вересень, листопад 2009 складає відповідно по 97,8 грн. за кожний місяць.

Таким чином, загальний розмір неустойки за визначений позивачкою період часу складає 983,3 грн.

Відповідачем надані чеки, які підтверджують факт переказів грошових коштів на користь позивачки у зазначений останньою період часу. Загальний розмір цих переказів (5970 грн.) перевищує суму заборгованості з виплати аліментів -3252,51 грн. за лютий-листопад 2009 року і розраховану з цієї суми неустойку -983,3 грн., що загалом становить 4235,81 грн. (а.с. 24-27).

Отже, на думку суду, за вказаний період часу відповідач сплатив на користь позивачки аліменти в розмірі, що перевищує заборгованість відповідно до наданого позивачкою розрахунку державного виконавця, а також розмір ј частини з усіх видів заробітку відповідача за цей період часу (а.с. 34-35).

З цих підстав суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 196 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позов залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10 днів з моменту проголошення рішення апеляційної скарги, а особою, що приймала участь у справі, але не була присутньою під час проголошення рішення, в той самий строк з моменту отримання його копії.

Суддя А.Ю. Скотар