Справа № 221/4843/2012
Провадження № 2/232/144/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2012 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Антонюка В.В.,

при секретарі Вавшко Н.С.,

з участю:

прокурора Хоменка П.Л.,

позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи

відділу у справах дітей ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_3 із позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.12.2002 р. між сторонами був зареєстрований шлюб в міському відділі РАГС ВМУЮ Вінницької області, актовий запис № 2631. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

15.06.2011р. шлюб між сторонами був розірваний, згідно рішення Ленінського районного суду м. Вінниці. За рішенням Ленінського районного суду від 11.07.2011 року із відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, стягуються аліменти у твердій грошовій сумі, в розмірі 1400 гривень щомісяця.

Після розірвання шлюбу, крім стягнених аліментів, відповідач ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, не цікавиться її життям та здоров»ям. Син являється хворим з народження на дитячий церебральний параліч, спастичний тетрапарез, епісиндром, псевдобульбарний синдром. Крім цього у нього присутні загально-привідні контрактури стегон, еквіновальгусна деформація стоп. Він потребує постійної реабілітації, кваліфікованого нагляду лікарів та щоденного погодинного досить дорогого медикаментозного лікування. До даного часу, дитина не пересувається самостійно. Всі питання щодо виховання, лікування та догляду за дитиною, вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки відповідача. Просить суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

В судовому засіданні прокурор та позивач позов підтримали за обставин, викладених в позовній заяві. Просили суд позов задовольнити, та позбавити ОСОБА_4 батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Заяв від відповідача до суду не надходило.

Представник третьої особи відділу у справах дітей Вінницької міської ради ОСОБА_2, підтримала висновок служби у справах дітей, вважає доцільним позбавити ОСОБА_4 батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Суд, враховуючи думку прокурора, представника позивача та представника третьої особи вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Вислухавши позицію прокурора, пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Встановленим фактам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 народився 07.07.2003 р., його батьками є: ОСОБА_4 батько та ОСОБА_1 мати.

Згідно рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.06.2009 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано (а.с.7).

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 11.07.2011 року із ОСОБА_4 сягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн. щомісяця, починаючи з 03.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6).

З довідки про склад сімї № 1068 від 24.09.2012р. вбачається, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із своїм сином ОСОБА_3 (а.с.5).

Згідно довідки розрахунку заборгованості по виплаті аліментів ОСОБА_4, виданої старшим державним виконавцем Вишенського відділу ДВС Вінницького МУЮ, станом на 24.09.2012 року заборгованість по виплаті аліментів ОСОБА_4 відсутня (а.с.8).

Довідкою Вінницького центру соціальної реабілітації дітей-інвалідів «Промінь»№39 від 24.09.2012 року, ОСОБА_3, проходить курс соціальної реабілітації в даному центрі з 23.02.2011 року по теперішній час (а.с.9).

Актом відвідування родини дитини інваліда від 24.09.2012 року, затвердженого директором центру «Промінь» (а.с.10), підтверджується, що побутові умови проживання дитини інваліда та соціально-психологічна атмосфера в родині є задовільними, сім»я неповна.

Згідно листа Вінницького центру соціальної реабілітації дітей-інвалідів «Промінь»від 25.09.2012 року, ОСОБА_3 проходить реабілітацію у центрі (Промінь) з 23.02.2011 року. Кожного дня його приводить та забирає мати ОСОБА_1 Хлопчик в центр приходить охайний, мати виконує всі вимоги перебування в Центрі, постійно обстежує та лікує дитину за межами Центру, оздоровлює на морі. За весь період перебування у Центрі, батько забирав дитину лише два рази, але не цікавився процесом реабілітації та виховання сина, не приймав у ньому участі (а.с.11).

Довідкою Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні від 20.09.2012 року (а.с.12),підтверджується, що ОСОБА_3 наглядається та стаціонарно лікується в Вінницькій обласній дитячій лікарні з моменту народження до даного часу, в неврологічному відділенні з приводу ДЦП, спастичний тетрапарез, епісиндром, псевдобульбарний синдром. Дитина е пересувається самостійно, потребує додаткового індивідуального догляду дорослих. За останні чотири роки по догляду за дитиною завжди була мати. Батько дитини жодного разу не був присутній і за дитиною не доглядав.

Відповідно до листа Туристичного агентства «Компас +» №35 від 27.09.2012 року, до агентства неодноразово зверталась ОСОБА_1 з метою оздоровлення та відпочинку за кордоном її неповнолітньої дитини ОСОБА_3 Проте дана поїздка була неможливою по причині відсутності дозволу на виїзд дитини за кордон від батька ОСОБА_4 (а.с.26).

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, підтвердили, що ОСОБА_4, не цікавиться своїм сином, який являється інвалідом з дитинства, не займається його вихованням, не приймає участі у його лікуванні та оздоровленні, не цікавиться його навчанням та не надає допомоги на його утримання. Всіма проблемами дитини займається ОСОБА_1

Відповідно до висновку служби у справах дітей Вінницької міської ради № 01-00-011-53979 від 21.12.2012 року доцільним рішенням є позбавити ОСОБА_4 батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Статтею150 СК України передбачено, що батьки зобовязані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини,піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, стан, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно норм ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Як зазначено у ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

При вирішенні спору про позбавлення ОСОБА_4 прав відносно неповнолітнього сина, суд виходить не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дитини, умов її нормального виховання, бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, вік дитини та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вище зазначені обставини справи в їх сукупності суд вважає, що в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, необхідно позбавити відносно неї батьківських прав ОСОБА_4

Суд розяснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини.

Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Малолітній ОСОБА_3 проживає разом з матірю, тому питання про передачу дитини під опікування судом не вирішувалось.

Керуючись ст.ст. 150, 152, 164, 166, 169 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму ВС України Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментіввід 15.05.2006р. №3, ст.ст.10, 11, 60, 212-216, 218, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4

батьківських прав по відношенню до малолітнього ОСОБА_3, 07 липня

ІНФОРМАЦІЯ_5.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рі шен ня мо же бу ти оскаржено до апе ля цій но го су ду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: