Справа № 1306/2399/2012
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 квітня 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді : Крамара О.В.

при секретарі : Коваль Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

12 березня 2012 року, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 12 липня 1980 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який вони зареєстрували у м.Володимир-Волинський, Волинської області, від даного шлюбу в них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час вже повнолітній.

В останні роки сімейного життя, стосунки між ними постійно погіршувалися, виникали сварки, які призвели до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сімейне життя. Відповідач не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімґї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Подальше спільне життя, як подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них.

Постійні конфлікти, які спричиняв чоловік кожного дня, стали причиною погіршення її здоров'я, що призвело до численних нервових зривів підвищення артеріального тиску, постійних головних болів, душевного дискомфорту, переживання, страждання і ускладнення особистого життя. В результаті чого вона втратила почуття поваги та любові до відповідача. Крім того, постійні фізичне насилля зі сторони ОСОБА_2 взагалі зробило неможливим їхнє спільне проживання.

Зважаючи на те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам

За її переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, тому вона вирішила звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 22.03.2012 року, за клопотанням відповідача сторонам було надано 1 (один) місяць терміну для примирення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, та додатково пояснила, що під час терміну для примирення наданого судом з сторони відповідача не було жодних спроб для примирення, а тому просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні на розлучення не погоджувався, посилаючись на те, що викладені факти в позовній заяві не відповідають дійсності, тай взагалі йому дивно, що після стількох років подружнього життя дружина подала на розлучення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЕГ № 321773, виданого Володимиро-Волинським відділом ЗАГСу 12.07.1980 року, вбачається, що 12.07.1980 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище "Дзісь"(а.с.4).

Згідно ст. 24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Судом на підставі пояснень сторін встановлено, що відносини між ними не склалися, сторони не мають бажання зберегти сім'ю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрату почуттів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату ними почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено.

Враховуючи вищенаведене та

керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.110, 112 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12.07.1980 року у Володимиро-Волинському відділі ЗАГСу Волинської області, актовий запис № 127.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Крамар О.В