АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/4568/12 Справа № 2-3246/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Чубуков О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

судді - головуючого : Чубукова О.П.

суддів колегії ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі судового засідання: Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк»на рішення Жовтневого

районного суду у м. Дніпропетровську від 05 березня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк»про визнання недійсним кредитного договору, договору застави та зобов'язання здійснити дії , -

ВСТ А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», в якому просив визнати недійсними укладені між ним та відповідачем кредитний договір, договір застави рухомого майна та зобовязати зазначений банк вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження належного йому, ОСОБА_4, на праві власності автомобіля.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2012 року позов задоволено: визнано недійсними укладені між сторонами 16 червня 2005 року кредитний договір № 2РСОАК 19360471 та договір застави рухомого майна № 2РСОАК 19360471, зобов'язано відповідача вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження належного позивачу ОСОБА_4 на праві власності автомобіля НОМЕР_1.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та відмовити у позові, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права: зокрема одне лише непідписання всіх сторінок договору безпосередньо не свідчить про відсутність у позивача волевиявлення щодо укладення кредитного договору.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявність підпису позивача на лицьовій стороні третього аркушу примірника №1 спірного кредитного договору не може свідчити про ознайомлення позивача з повним його текстом за відсутності його підписів на сторінках де зазначено про умови цього кредитного договору.

Таким чином суд першої інстанції визнав зазначений кредитний договір недійсним, дійшовши висновку, що позивач свою згоду на його укладення не давав, посилаючись на вимоги закону щодо його письмової форми ( ч.І ст. 1055 ЦК України ,ч. 2 ст. 207 ЦК України).

З урахуванням похідного характеру спірного договору застави від кредитного, суд першої інстанції визнав недійсним також і спірний договір застави рухомого майна, зобов'язавши відповідача здійснити дії по виключенню запису про обтяження цього майна. Проте погодитися з таким висновком не можна.

Апеляційним судом встановлено , що 16.06.2005 року між сторонами укладено кредитний договір № 2РСОАК 19360471.

На забезпечення виконання цього зобов'язання між сторонами укладено договір застави рухомого майна (автомобіля марки МІТ81ШІ8НІ ОКАИБІЗ, державний номер НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_4) № 2РС0АК 19360471 від 16 червня 2005 року.

Відповідно до вимог ч.І ст. 1055 ЦК України ,ч. 2 ст. 207 ЦК України кредитний договір укладено в письмовій формі.

Відповідно до висновку № 3330-11 судової почеркознавчої експертизи від 05.12.2011 року (а.с. 76-86) підпис від імені ОСОБА_4 в графі «Підпис»на лицьовій сторінці третього аркушу примірника № 1 кредитного договору № 7.РСОАК. 19360471 від 16.06.2005 року виконано самим ОСОБА_4.

Той факт, що на інших сторінках підпис від його імені виконано не ним особисто, не спростовує додержання письмової форми укладеного договору, оскільки закон не вимагає підпису всіх сторінок договору окремо на кожному аркуші.

Оскільки підпис, який вчинений саме позивачем проставлено після викладення умов договору, тобто ці умови передують йому, то письмова форма спірного кредитного договору була додержаною.

Прохаючи суд визнати спірний кредитний договір недійсним на підставі ст. 203 ЦК, 627 ЦК України , позивач як на підставу визнання недійсності послався на відсутність його волевиявлення, проте помилково визнаючи спірний кредитний договір недійсним з причин не ознайомлення боржником з умовами кредитного договору, суд першої інстанції не прийняв до уваги відповідність спірного договору вимогам закону щодо форми його вчинення, не взявши до уваги обставини , які беззаперечно свідчать про ознайомлення боржника з умовами цього спірного кредитного договору: наявність його підпису на ньому, укладення позивачем договору застави рухомого майна № 2РС0АК 19360471 від 16 червня 2005 року, виконання ним умов спірного договору шляхом погашення кредиту, про що свідчить відповідні квитанції (а.с. 100-114).

Оскільки під час розгляду справи виявлено порушення норм матеріального права, то апеляційний суд вважає за необхідне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307,309, 316 ЦПК України, колегія

судді в,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»- задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2012 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»про визнання недійсними кредитного договору, договору застави та зобов'язання здійснити певні дії - відмовити.

Рішення апеляційного суду чинне з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді колегії: