Номер провадження: 22-ц/1590/4709/12
Головуючий у першій інстанції Пучкова
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Благорозумному О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави, в особі Одеської міської ради, до ОСОБА_3, Управління Державного комітету України з земельних ресурсів в м. Одесі про визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації державного акту, повернення земельної ділянки, приведення земельної ділянки у придатний для використання стан, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2012 року,

встановила:

У квітні 2011 р. заступник прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави, в особі Одеської міської ради, (далі - Прокурор)звернувся до суду з вищеназваним уточненим в подальшому позовом, в якому вказав, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.07 р. визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку, площею 0,0309 га., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Набережна, 5, цільове призначення якої для ведення індивідуального будівництва (далі Земельна ділянка). Зобовязано Одеську регіональну філію ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» зареєструвати та видати державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10.11.10 р. апеляційну скаргу прокурора на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.07 р. задоволено, вказане рішення суду скасовано. У задоволенні заяви ОСОБА_3 про розяснення заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.07 р. відмовлено. Таким чином, рішення суду, яке стало підставою для видачі державного акту на право власності на земельну ділянку, скасовано. Оскільки, у Державному акті на право власності на земельну ділянку підставою його видання вказано скасоване рішення суду, тому вказана земельна ділянка підлягає вилученню з незаконного володіння за рішенням суду. Власником земельної ділянки до моменту її відчуження була Одеська міська рада, як орган, що уповноважений по закону розпоряджатися землями державної власності. Приведення земельної ділянки у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12 Конституції України, ст. ст. 118, 125, 126, 153, 212 ЗК, ст. ст. 373, 387, 388 ЦК, прокурор остаточно просив: 1) визнати недійсним та скасувати Державний акт ЯЕ № 672893 на право власності на земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва, яка розташована за адресою: м. Одеса, вулиця Набережна, 5, належний ОСОБА_3; 2) скасувати державну реєстрацію вказаного Державного акту на право власності на земельну ділянку, шляхом виключення з Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі; 3) повернути земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Одеса, вулиця Набережна, 5, територіальній громаді м. Одеса; 4) привести земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Одеса, вулиця Набережна, 5, у придатний для використання стан.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив задовольнити його.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що відсутні порушення інтересів держави, крім того на спірній земельній ділянці розташоване нерухоме майно відповідачки садовий будинок, належній останній на праві власності.

Відповідач Управління Державного комітету України з земельних ресурсів в м. Одесі письмових заперечень на позов не надало.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.02.12 р. визнано недійсним та скасовано Державний акт серії ЯЕ № 458631 від 26.10.07 р., виданий для ведення індивідуального садівництва ОСОБА_3 на право власності на земельну ділянку, площею 0,0309 га., за адресою: м. Одеса, вулиця Набережна, 5, та скасовано державну реєстрацію цього державного акту в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі. Зобовязано ОСОБА_3 повернути Одеській міській раді земельну ділянку, площею 0,0309 га., за адресою: м. Одеса, вулиця Набережна, 5. В частині позовних вимог про приведення земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Одеса, вулиця Набережна, 5, у придатний для використання стан відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 107,30 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на те, що рішення ухвалено при неправильному застосуванні норм матеріального (ст. ст. 81, 83, 116 ЗК, ст. ст. 380 382 ЦК, ст. ст. 10, 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні») та процесуального (ст. ст. 213, 214 ЦПК) права.

В апеляційному суді ОСОБА_3 та її представник підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Прокурор письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав. В судове засідання свого представника не направив. Про час та місце судового засідання сповіщений належним чином. Причини неявки представника не повідомив.

Одеська міська рада, Управління Державного комітету України з земельних ресурсів в м. Одесі в судове засідання своїх представників не направили.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу треба задовольнити частково за таких підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалене судом першої інстанції рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду, яке стало підставою для видачі відповідачці державного акту на право власності на земельну ділянку скасоване. Наявність на земельній ділянці садового будинку, який належить відповідачці на праві власності, не є підставою для відмови в задоволенні позову. Позивач не довів, з яких підстав, кого саме, та яким чином зобовязати привести земельну ділянку у придатний для використання стан, тому в позовних вимогах у цій частині слід відмовити (а. с. 95 зворотна сторона).

Колегія суддів вважає, що погодитися повністю з таким висновком суду не можна.

Між сторонами склалися правовідносини щодо захисту права власності на земельну ділянку.

За правилами, передбаченими ст. ст. 152, 155 ЗК власник може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Пунктом 12 Перехідних положень ЗК передбачено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та відмову в задоволенні позовних вимог про приведення земельної ділянки у придатний для використання стан. Цей висновок зроблено на підставі наявних в матеріалах справи доказів: заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.07 р. (а. с. 35 37); державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 672893 від 26.10.07 р. (а. с. 5); рішення апеляційного суду Одеської області від 10.11.10 р. (а. с. 80); свідоцтва про право власності на садовий будинок від 04.12.01 р. (а. с. 27), розташований на спірній земельній ділянці; рішення виконкому Одеської міської ради № 1275 від 10.11.55 р. (а. с. 32), рішення виконкому Приморської райради від 27.12.57 р. № 943 (а. с. 33) про створення та виділення в користування колективу садівників земельної ділянки; свідоцтва про державну реєстрацію товариства садівників «Зелений мис» (а. с. 34).

Разом з тим висновку щодо задоволення позовних вимог про визнання недійсним та скасування Державного акту саме серії ЯЕ № 458631 від 26.10.07 р., скасування державної реєстрації цього державного акту, повернення земельної ділянки Одеській міській раді суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Як вбачається з позову прокурора останній просив визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 672893, виданий ОСОБА_3 (а. с. 4, 62), а не Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 458631 від 26.10.07 р.. Наявність Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 672893 на імя ОСОБА_3 підтверджується матеріалами справи (а. с. 5). Запис на ньому «548631» ніким не завірений. Визнавши недійсним та скасувавши Державний акт серії ЯЕ № 458631 від 26.10.07 р., суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, чим порушив вимоги ст. 11 ЦПК.

Визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянки є підставою для скасування державної реєстрації вищевказаного Державного акту на право власності на земельну ділянку, її повернення у власність територіальної громади м. Одеса, в особі Одеської міської ради. Тому в задоволенні позову прокурора в частині скасування державної реєстрації Державного акту на право власності на земельну ділянку, шляхом виключення з Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі, повернення земельної ділянки територіальній громаді м. Одеса слід відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення по суті позовних вимог є порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи, що порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним та скасування Державного акту серії ЯЕ № 458631 від 26.10.07 р., скасування державної реєстрації цього державного акту, повернення земельної ділянки Одеській міській раді, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 672893. В решті позову прокурора необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2012 року - скасувати.

Позов заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави, в особі Одеської міської ради, - задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 672893, виданий ОСОБА_3, на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2007 року, справа № 2-5460/07, на земельну ділянку площею 0,0309 га., яка розташована в м. Одеса, вулиця Набережна, 5, цільове призначення земельної ділянки - для ведення індивідуального садівництва.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. Є. Федорова

ОСОБА_2