Справа № 213/103/2012 Провадження № 22-ц/0290/990/2012Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 39 Доповідач: Зайцев А.Ю. А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2012 м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Зайцева А.Ю.,

суддів: Гуцола П.П., Луценка В.В.,

при секретарі: Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 24.02.2012 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімекс-Агро», ОСОБА_3 до КП «Редакція газети «Липовецькі вісті», ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації, захист ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ «Сімекс-Агро» та ОСОБА_3 звернулись в суд з позовом до КП «Редакція газети «Липовецькі вісті», ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації, захист ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивували тим, що 16.11.2011 року відповідач ОСОБА_2 через газету «Липовецькі вісті» поширив негативну інформацію відносно ОСОБА_3 та ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро», зазначивши:

- «Люди кажуть, що ОСОБА_3 не здатний забезпечити інтенсивного розвитку господарства»;

- «ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» ліквідувало поголівя тварин»;

- ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» працює в районі тривалий час і не уклало жодної інвестиційної угоди і тільки після проведеної відповідної роботи з ним керівництвом райдержадміністрації та управлінням агропромислового розвитку в нинішньому році підприємство уклало інвестиційні угоди з територіальними громадами».

Вважають вказану інформацію такою, що принижує їх ділову репутацію, підриває віру у високі ділові і професійні якості підприємства та його керівника, а тому просять визнати її недостовірною та зобовязати спростувати, а також стягнути моральну шкоду по 10000 гривень на користь кожного позивача.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 24.02.2012 року позов задоволено повністю. Визнано недостовірною та такою, що порушує право ОСОБА_3 і право ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» на недоторканність ділової репутації інформацію, поширену у номері 87 газети «Липовецькі вісті» від 16.11.2011 року, а саме інформацію про те, що: «Люди кажуть, що ОСОБА_3 не здатний забезпечити інтенсивного розвитку господарства», «ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» ліквідувало поголівя тварин», ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» працює в районі тривалий час і не уклало жодної інвестиційної угоди і тільки після проведеної відповідної роботи з ним керівництвом райдержадміністрації та управлінням агропромислового розвитку в нинішньому році підприємство уклало інвестиційні угоди з територіальними громадами». Зобовязано ОСОБА_2 та КП «Редакцію газети «Липовецькі вісті» спростувати поширену у друкованих засобах масової інформації недостовірну інформацію стосовно ОСОБА_3 та ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» в той самий спосіб, в який вона була поширена, а саме шляхом розміщення у найближчому номері, після набрання рішенням суду законної сили у газеті «Липовецькі вісті» оголошення наступного змісту: «16.11.2011 року у номері 87 газети «Липовецькі вісті», я ОСОБА_2 оприлюднив наступну інформацію: «Люди кажуть, що ОСОБА_3 не здатний забезпечити інтенсивного розвитку господарства», «ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» ліквідувало поголівя тварин», ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» працює в районі тривалий час і не уклало жодної інвестиційної угоди і тільки після проведеної відповідної роботи з ним керівництвом райдержадміністрації та управлінням агропромислового розвитку в нинішньому році підприємство уклало інвестиційні угоди з територіальними громадами». Повідомляю, що зазначена інформація є непідтвердженою та недостовірною». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 10000 гривень моральної шкоди, 429,20 гривень судового збору, на користь ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» - 10000 гривень моральної шкоди та 429,20 гривень судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідачем ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 24.02.2012 року і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

В судовому засіданні апелянт та його представник вказували на незаконність прийнятого рішення, на невідповідність розміру стягнутої моральної шкоди обставинам справи.

Представник позивачів заперечив щодо доводів апеляційної скарги, вказавши, що відповідачем не надано жодного доказу достовірності повідомленої ним інформації, яка має стверджувальний характер і є негативною.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити в частині стягнення моральної шкоди виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 п.п. 1, 3, 4 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Приймаючи рішення по справі та визнаючи поширену відповідачем інформацію у номері 87 газети «Липовецькі вісті» від 16.11.2011 року недостовірною та такою, що порушує право позивачів на недоторканість ділової репутації, суд першої інстанції вірно виходив з положень ст.ст. 94, 277 ЦК України, які регулюють виниклі правовідносини.

За змістом ст. ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожному, у тому числі юридичній особі, гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

В ст. 277 ЦК України визначено, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

У номері 87 газети «Липовецькі вісті» від 16.11.2011 року була поширена негативна інформація про професійну діяльність позивачів та їх ділові якості.

Відповідачем не було доведено суду належними та допустимими засобами доказування, що викладена в статті газети негативна інформація є достовірною. В той же час в матеріалах справи наявні письмові докази надані позивачами, які спростовують негативні твердження відповідача про діяльність та ділові якості позивачів.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що поширена відповідачем негативна та недостовірна інформація є оціночними судженнями відповідача, які, в силу ст. 30 Закону України «Про інформацію», не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Так, з контексту, «Люди кажуть, що ОСОБА_3 не здатний забезпечити інтенсивного розвитку господарства», вбачається, що відповідач не надає оцінку професійним та діловим якостям ОСОБА_3, як керівника підприємства, а поширює негативну, недостовірну інформацію про позивача почуту від інших осіб.

Відповідач не довід суду першої інстанції відповідними доказами, чи була в дійсності поширена така інформація іншими особами, якими саме особами та чи відповідає вона дійсності.

Не є оціночними судженнями, а носять характер тверджень негативна інформація поширена відповідачем щодо «ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро».

Крім того, дана негативна інформація також була спростована позивачами відповідними доказами, що є в матеріалах цивільної справи.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги, що відповідати за позовом має Липовецька РДА, оскільки негативну інформацію було поширено ОСОБА_2, який в силу ст.277 ЦК України і зобовязаний її спростувати. ОСОБА_2 не надано суду достовірних доказів, що в даному випадку він діяв від імені Липовецької РДА, що до його посадових обовязків належать питання поширення інформації через засоби масової інформації про діяльність підприємств і що Липовецька РДА уповноважила ОСОБА_2 від її імені поширити негативну інформацію щодо позивачів.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини по справі, обґрунтовано визнав поширену відповідачем інформацію недостовірною та зобовязав її спростувати, а тому в цій частині рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Колегія суддів погоджується, що поширенням недостовірної інформації у номері 87 газети «Липовецькі вісті» від 16.11.2011 року, дійсно було порушено право позивачів на недоторканість ділової репутації, приниженням якої було заподіяно моральної шкоди позивачам, а тому відповідач, в силу закону, зобовязаний відшкодувати моральну шкоду, що вірно було встановлено районним судом при прийнятті рішення.

В той же час, задовольняючи вимоги позову в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції належним чином не обґрунтував розмір стягнутої ним моральної шкоди.

Позивачами не доведено, що поширена недостовірна інформація потрапила до великої кількості людей, сільських рад, громадян в яких позивач має намір орендувати землі сільськогосподарського призначення. Не обґрунтовані доводи позову, що ступінь зниження престижу відповідає в грошовому еквіваленті саме 20000 гривень.

Виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, колегія суддів вважає, що розмір компенсації заподіяної позивачам моральної шкоди не може перевищувати 1000 гривень на кожного позивача, в звязку з чим в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні зі стягненням на користь позивачів моральної шкоди по 1000 гривень на кожного.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 24.02.2012 року змінити в частині розміру стягнутої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 1000 гривень, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімекс-Агро» моральну шкоду в розмірі 1000 гривень.

В іншій частині рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 24.02.2012 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

З оригіналом вірно: