06.02.2012 Справа № 2-272/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2012 р. Вишгородський районний суд Київської області в складі : головуючого - судді Божок С.К.

при секретарі - Зелінському Я.І., Грищенко К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Катюжанської сільської ради Вишгородського району про визнання права власності

встановив :

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності за ОСОБА_1 Ѕ частини земельної ділянки, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, за ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 по 1/4 частині земельної ділянки, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 Свої вимоги обґрунтовують наступним : ІНФОРМАЦІЯ_1. помер ОСОБА_5 Після його смерті відкрилася спадщина , крім іншого майна , на Ѕ частину земельної ділянки , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Спадкова земельна ділянка набута ОСОБА_5 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 на підставі рішення Катюжанської сільської ради від 10 травня 2005 р. № 136. Право власності на земельну ділянку оформлене лише на ОСОБА_5 , що підтверджується двома державним актами від 26 грудня 2005 р. ІншаЅ частина земельної ділянки належить дружині померлого ОСОБА_1 В цілому спадщина після смерті ОСОБА_5 була прийнята трьома спадкоємцями : дружиною ОСОБА_1, дітьми : ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України , т.я. постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини . ОСОБА_6 та ОСОБА_3 прийняли спадщину на підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України шляхом подання заяви до нотаріальної контори. Нотаріальна контора відмовила ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за відсутності оригіналів державних актів на право власності на земельну ділянку. Виходячи з принципу рівності часток у спадщині кожного із спадкодавців за законом , ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить по 1/6 частині земельної ділянки по АДРЕСА_1 кожному. Відповідно до рішення Вишгородського районного суду від 20 травня 2010 р. розподілено домоволодіння на земельній ділянці по АДРЕСА_1 . Згідно даного рішення за ОСОБА_1 визнано право власності на Ѕ частину даного домоволодіння , за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - по ј частині за кожним. Згідно ч. 4 статті 120 Земельного кодексу України право на земельну ділянку повинно бути визначено пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Представники позивачів ОСОБА_7, ОСОБА_8 у судовому засіданні доводи позовної заяви підтримали у повному обсязі. Уточнили позовні вимоги : просили визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0,2086 га та на Ѕ частини земельної ділянки загальною площею 0,2500 га , що знаходяться за адресою АДРЕСА_1; за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнати в порядку спадкування за законом право власності по ј частині земельної ділянки загальною площею 0,2086 га та по 1/4 частини земельної ділянки загальною площею 0,2500 га , що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 за кожним. Представник ОСОБА_7 стверджував, що за позивачем ОСОБА_1 повинно бути визнано право власності на Ѕ частину двох земельних ділянок, оскільки земельні ділянки є спільною сумісною власністю подружжя і відповідно до ст.. 120 ЗК України право власності на земельну ділянку повинно бути визначено пропорційно до часток осіб у праві власності на житловий будинок. За рішенням Вишгородського районного суду від 20.05.2010 р. за позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на Ѕ частину домоволодіння по АДРЕСА_1

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог. У своїх запереченнях посилався на наступні обставини: позивач ОСОБА_1 не є спадкоємницею після смерті чоловіка ОСОБА_5 , оскільки у визначений законом строк вона відмовилася від прийняття спадщини. Строк прийняття спадщини в судовому порядку не поновлювала. Зазначені обставини були встановлені судом при постановленні рішення від 20.05.2010 р., яке набрало законної сили. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 є його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які прийняли спадщину на частину спадкового майна : Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 згідно рішення суду . Земельні ділянки підлягають спадкуванню за законом в рівних частках між дітьми спадкодавця. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Представник відповідача - Катюжанської сільської ради Вишгородського району в судове засідання не з'явився. Про день, час слухання справи повідомлений у встановленому порядку. Причини неявки суду невідомі.

За таких обставин, з урахуванням думки учасників судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача Катюжанської сільської ради Вишгородського району на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про наступне.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2. помер ОСОБА_5, актовий запис за№ 71 від

10.10.2006 р.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина за законом на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями ,земельну ділянку загальною площею 0,2086 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та земельну ділянку загальною площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 право на земельну частку ( пай ) , яка перебуває у колективній власності КСП „Катюжанський „ , грошові внески , які знаходяться на зберіганні в ощадному банку с. Катюжанка № 8151/05 з відповідними відсотками та компенсаціями.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 є діти :позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3

Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має.

Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_5 відповідно до ст.. 1269 ЦК України шляхом подання до Вишгородської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк. Із заявою про відмову від прийняття спадщини у визначений законом строк не зверталися. Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 оформили свої спадкові права на частину спадкового майна : земельну частку ( пай) , грошові внески шляхом отримання 10.04.2007 р. Свідоцтва про право на спадщину за законом.

Вищезазначені обставини підтверджуються спадковою справою № 281/2007 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_5, копія якої знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 травня 2010 р. за позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 визнано в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 право власності на Ѕ частинидомоволодіння в рівних долях, що складає по ј частині домоволодіння кожному. Рішення суду набрало законної сили; копія рішення знаходиться в матеріалах справи ( а.с. 7-9).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відмовилася від прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 шляхом написання до Вишгородської нотаріальної контори у визначений законом строк заяви про відмову від прийняття спадщини на користь дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Зазначена обставина підтверджується заявою ОСОБА_1, яка знаходиться у спадковій справі № 281/2007 до майна померлого ОСОБА_5 Крім того, при постановленні рішення 20.05.2010 р. Вишгородським районним судом Київської області в цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Катюжанської сільської ради , 3-тя особа ОСОБА_3 про визнання права на спадкове майно було встановлено, що ОСОБА_1 відмовилася від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 на користь дітей. ( а.с. 7-9). Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на праві власності належали земельні ділянки : земельна ділянка загальною площею 0,2086 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка загальною площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 відповідно до Державних актів на право власності на земельні ділянки , виданих на підставі рішення Катюжанської сільської ради від 10 травня 2005 р. № 136, які зареєстровані у встановленому порядку ( а.с. 9-10).

В контексті статтей 116,117 Земельного Кодексу України кожен громадянин України має право набути право на земельну ділянку.

ОСОБА_5 , як громадянин України , за життя використав своє право безоплатної приватизації земельних ділянок , які перебували у його користуванні , набув права на землю, одержавши два державні акти на право власності на дві земельні ділянки.

Суд дійшов висновку про те, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_5 входять земельні ділянки : земельна ділянка загальною площею 0,2086 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка загальною площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 оскільки право на зазначені земельні ділянки виникло у спадкодавця за життя , належало спадкодавцеві

на момент відкриття спадщини і не припинилося внаслідок його смерті.

Частина 1 ст. 1267 ЦК України зазначає, що частки у спадщині кожного із спадкодавців є рівними. Виходячи з даної норми закону, спадкоємці після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають право на успадкування двох спадкових земельних ділянок по Ѕ частині кожному.

За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог.

Позивач ОСОБА_2 просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на ј частини кожної земельної ділянки , які увійшли до складу спадщини. Позовні вимоги, з урахуванням ч. 1 ст. 11 ЦПК України , в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Представниками позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні суду не доведено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємницею першої черги за законом і прийняла спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Оскільки ці твердження спростовуються дослідженою в судовому засіданні заявою ОСОБА_1 до Вишгородської державної нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 на користь дітей, яка подана у визначений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини та яка знаходиться у спадковій справі № 281/2007 р. до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 Зазначені обставини були встановлені судом і при постановленні рішення 20.05.2010 р. Вишгородським районним судом Київської області в цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Катюжанської сільської ради , 3-тя особа ОСОБА_3 про визнання права на спадкове майно ( а.с. 7-9). Суд не погоджується з твердженням представників позивача ОСОБА_1 про те, що дві земельні ділянки, які увійшли до складу спадщини , належать на праві сумісної спільної власності подружжю ОСОБА_9 . Оскільки ОСОБА_5 за життя використав своє право безоплатної приватизації земельних ділянок, які перебували у його користуванні , набув права на землю, одержавши два державні акти на право власності на дві земельні ділянки. ОСОБА_5 набув права власності на земельні ділянки відповідно до закону, який діяв на той час.

Не заслуговують на увагу твердження представників позивача ОСОБА_1 про те, що право на земельну ділянку повинно бути визначено пропорційно до часток осіб у праві власності на жилий будинок відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України, виходячи з наступного. Стаття 120 ЗК України регламентує перехід права на земельну ділянку при переході права на будівлю і споруду. Відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20.05.2010 р. в цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Катюжанської сільської ради , 3-тя особа ОСОБА_3 про визнання права на спадкове майно ( а.с. 7-9 ) домоволодіння в АДРЕСА_1 є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_9 і ОСОБА_1 належить право власності на Ѕ частину даного домоволодіння , як другій половині подружжя. Тобто, виходячи з встановлених судом обставин, переходу права ОСОБА_1 на домоволодіння в АДРЕСА_1 не було, їй належить право власності на Ѕ частини даного домоволодіння, як другому подружжю.

Позивачі просять визнати за відповідачем ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на ј частину земельної ділянки площею 0,2086 га та ј частини земельної ділянки площею 0,25 га , які знаходяться з адресою АДРЕСА_1 . Проте, відповідач ОСОБА_3 про своє порушене право не заявляв, не звертався до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу . Суд вважає, що заявлена позовна вимоги є безпідставною.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215 ЦПК України, статтями 1216, 1218, 1268,1258,1261 ЦК України , суд

Позов задовольнити частково .

Вирішив:

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ј частини земельної ділянки загальною площею 0,2086 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства , кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована в АДРЕСА_1 Вишгородського району Київської області в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_5 , яка належала померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_2, виданого на підставі рішення Катюжанської сільської ради № 136 від 10.05.2005 р. 26 грудня 2005 р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 30.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ј частини земельної ділянки загальною площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована в АДРЕСА_1 Вишгородського району Київської області в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_5 , яка належала померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_4, виданого на підставі рішення Катюжанської сільської ради № 136 від 10.05.2005 р. 26 грудня 2005 р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 31.

В частині позовних вимог : визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частини земельної ділянки загальною площею 0,2086 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства , кадастровий номер НОМЕР_1, на Ѕ частини земельної ділянки загальною площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_3, які розташовані в АДРЕСА_1 Вишгородського району Київської області; визнати за ОСОБА_3 право власності на ј частини земельної ділянки загальною площею 0,2086 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства , кадастровий номер НОМЕР_1, на ј частини земельної ділянки загальною площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_3, які розташовані в АДРЕСА_1 Вишгородського району Київської області в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_5 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя