Номер провадження: 22-ц/1590/527/2012
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі Трошині К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 09 червня 2011 року,

встановила:

У квітні 2011 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з вищеназваним позовом, в якому вказала, що відповідач не надає їй матеріальну допомогу в утриманні доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач займається обробкою земельних ділянок, має велике підсобне господарство, а тому має можливість платити аліменти в розмірі 600 грн. щомісяця, які повинен платити з часу ненадання матеріальної допомоги 01.03.11 р..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180 - 184, 191 СК просила стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання доньки ОСОБА_6, у твердій грошовій сумі в розмірі - 600 грн. щомісяця до досягнення донькою повноліття.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити його з підстав, вказаних у ньому.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, пояснивши, що згоден платити аліменти на дитину.

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 09.06.11 р. стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, на користь ОСОБА_4 аліменти на утриманні доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття, тобто до 11.01.02 р., починаючи з 21.04.11 р.. Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави 51 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, оскаржує рішення в частині визначення розміру аліментів, просить рішення суду першої інстанції змінити, стягнувши аліменти у розмірі до 30 відсотків від встановленого законодавством України прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилається на те, що в оскарженій частині рішення ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального (ст. 182 СК) та процесуального права (ст. 213 ЦПК): - судом не враховано його матеріальний стан.

ОСОБА_4 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалене судом першої інстанції рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що з 01.03.11 р. сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Дочка проживає разом із матірю, відповідач не приймає ніякої участі у вихованні дочки, матеріальної допомоги на її утримання не надає (а. с. 11).

Колегія суддів вважає, що погодитися повністю з таким висновком суду не можна.

Між сторонами склалися правовідносини щодо обов'язку батька утримувати неповнолітню дитину та його виконання.

Відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд першої інстанції порушив вимоги вищевказаних норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 13). З березня 2011 р. сторони разом не проживають (а. с. 10). Як позивачка (а. с. 4), так і відповідач (а. с. 17, 19) не працюють. Будь-яких відомостей про дохід сторін, про те, що відповідач займається обробкою земельних ділянок (на що посилається позивачка в позові) матеріали справи не містять. Відповідно до довідки Скосарівської сільської ради Миколаївського району Одеської області від 21.01.11 р. (а. с. 20) відповідач не має підсобного господарства.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітини. Разом з тим, суд неправильно застосував ст. 182 СК, визначивши розмір аліментів у розмірі - 600 грн..

За правилами ст. 180 СК обов'язок утримувати неповнолітню дитину несуть як батько, так і мати.

Згідно ст. 21 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на час ухвалення рішення судом першої інстанції становив 997 грн.. Протягом року розмір прожиткового мінімуму зростає і з 01.12.11 р. становить 1004 грн.. Виходячи з наведеного, враховуючи, що сторони є працездатними особами, колегія суддів вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти, зменшивши їх розмір до - 500 грн. щомісяця.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції. Підставою для змінити рішення суду є порушення норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи щодо визначення розміру аліментів, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити, визначивши розмір аліментів на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі - 500,00 грн. щомісяця.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 09 червня 2011 року - змінити.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі - 500 (пятсот) грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з 21 квітня 2011 р. і до досягнення донькою повноліття, тобто до 11 січня 2020 року.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. М. Миза

ОСОБА_3