АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-3895/11 Головуючий в першій
22-ц/491/290/12 інстанції Водоп'янов С.М.
Категорія № 26 ( ІІІ ) Доповідач - Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.

суддів: Ляховської І.Є., Карнаух В.В.,

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ЄВРАЗ Суха Балка» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 листопада 2011 року за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "ЄВРАЗ Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, та просив стягнути з відповідача на його користь 196000 грн. у відшкодування моральної шкоди у зв'язку із професійним захворюванням.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 листопада 2011 року позов задоволено частково: стягнуто з ПАТ «Суха Балка» на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 20000 грн. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 200 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову, оскільки суд не врахував, що позивачем не наданий висновок МСЕК про наявність факту спричинення йому моральної шкоди, а довідка МСЕК про відсоток втрати працездатності не є підтвердженням факту заподіяння моральної шкоди.

Вважає, що суд помилково застосував до спірних правовідносин ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України і залишив поза увагою положення підпункту 4.2 пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1рп/2004, яким встановлено, що відшкодування моральної шкоди не передбачено для осіб, які підлягають обов'язковому соціальному страхуванню. Крім того, судом не враховано, що позивачем не доведений факт заподіяння моральної шкоди та не надано доказів вини ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" у спричиненні позивачу моральних страждань.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_4 просить рішення суду, як законне та обґрунтоване залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 тривалий час, майже 12 років, працював у шкідливих умовах праці в ШБУ ВАТ «Суха Балка».

Рішенням Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 16 квітня 2012 року позивачу встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легенів Іст., радикулопатія попереко-грижова і шийна з помірним порушенням біомеханіки хребта, зі стійким больовим синдромом.

Згідно Акту розслідування професійного захворювання ОСОБА_4 № 36 від 23.04.2010 року , комісією встановлено, що причиною його захворювання є тривала робота , продовж 20 років, в умовах впливу шкідливих факторів та тяжкої праці. Винними у профзахворюванні позивача є адміністрація Північного ГЗК, ВАТ "Суха Балка", які допустили порушення вимог ст.153 КзпП України та ст.13 Закону України "Про охорону праці" (а.с.11-12).

За висновком МСЕК від 19 травня 2010 року позивачу було первинно встановлено 40% втрати професійної працездатності; 25% - по радикулопатії, 15%- по хронічному обструктивному захворюванню легенів.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач винен у виникненні у позивача професійного захворювання.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку з професійним захворюванням встановлений в судовому засіданні. Позивач періодично потребує амбулаторного і стаціонарного лікування, оздоровлення. Він обмежений у фізичній роботі по дому, переносить моральні страждання, що позбавляє його нормальних життєвих зв'язків і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв'язку з чим, доводи апеляційної скарги стосовно не надання позивачем доказів спричинення їй моральної шкоди не можуть бути взяті колегією суддів до уваги.

Висновок суду про відшкодування позивачу з боку відповідача моральної шкоди відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008р., відповідно до якого статтею 237-1 КЗпП України громадянам, що потерпіли від нещасного випадку або професійного захворювання, надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

Розмір моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, визначений з урахуванням роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, та інших обставин. Суд врахував ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, а також конкретні обставини по справі, і наслідки, що наступили.

Однак, при вирішенні питання розподілу судових витрат судом першої інстанції порушено п.п.2 п.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року, відповідно якого, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви не майнового характеру становить 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня календарного року. Судом помилково стягнуто з ВАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" на користь держави судовий збір у сумі 200 грн. а тому, в цій частині рішення підлягає зміні, відповідно до положень п.3ч.1ст.309 ЦПК України та зменшенню розміру судового збору до 94,10 грн., у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.ст. 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 листопада 2011 року змінити в частині розміру судового збору стягнутого з Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» на користь держави зменшивши цей розмір до 94,10 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду Україниз розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Складання повного тексту рішення відкладено до 31 січня 2012 року.

Головуючий: А.П.Барильська

Судді В.В.Карнаух

І.Є.Ляховська