Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2012 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Ковальчук В.О.

при секретарі Банних В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань названого суду в смт. Юрївка, цивільну справу № 2/446/4/2012 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю агро промислової фірми Прогрес-Агро, про витребування земельних ділянок з незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, зазначивши, що вона являється власником земельного паю №341, що розташований на території Жемчужненської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області.

Також, вона зазначила, що 1 листопада 2006 року, вона підписала договір №234 оренди вказаної земельної ділянки з ТОВ агро промисловою фірмою Прогрес-Агро строком на пять років, якого зареєстрував відповідач у державному реєстрі земель лише 14 квітня 2008 року за №04, однак його не визнає та намагається повернути власну землю.

Окрім того, вона зазначила, що з правового аналізу, даного юридичною компанією Правові технології, договору, вона дізналась, що у даному договорі відсутні істотні умови, передбачені чинним на той момент законодавством, а тому вона вважає, що він є не укладеним і що відповідач незаконно володіє та користується її власністю, земельною часткою (паєм).

Свої вимоги вона обґрунтовує обставинами з зазначенням наступних доказів та з посиланням на відповідні норми матеріального права..

Так, відповідно до ст.15 Закону України Про оренду землі істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди ( місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану обєкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення обєкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Також, невідємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі обєкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом.

Як слідує зі змісту Договору, в порушення вимог ч.1 ст.15 Закону України Про оренду землі при укладенні Договору не передбачено істотних умов договору оренди землі, а саме:

1. Пункт 7 договору встановлює орендну плату у грошовій формі у розмірі 1,5% вартості земельної ділянки. Разом із тим, у п.3 договору не вказаний розмір нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. У звязку з цим неможливо встановити який конкретно розмір орендної плати обумовлений даним договором.

Також, договір не передбачає порядку індексації орендної плати у звязку з інфляційними процесами.

Додаток №1 до договору, яким встановлено виплату орендної плати в натурі сільськогосподарською продукцією та наданням послуг, суперечить п.7 Договору, який визначає проведення розрахунків у грошовій формі.

Окрім того, у даному додатку до договору відсутні відомості про його державну реєстрацію у державному реєстрі земель, як це передбачено вимогами ст.ст.18, 20 Закону України Про оренду землі.

2. Пункт 12 договору повинен визначати умови збереження стану обєкту оренди. Разом із тим в умовах договору не встановлено конкретних заходів для забезпечення збереження стану обєкту оренди.

3. Пункт 15 договору визначає пятиденний строк передачі земельної ділянки орендарю але не вказує а ні на конкретну дату від якої обраховується цей строк, а ні на відповідну подію, від настання якої має здійснюватися відлік цього пятиденного строку. Тобто умовами договору конкретно не визначений строк передачі земельної ділянки орендарю.

4. Пункт 21 договору конкретно не містить даних про наявність або відсутність обмежень (обтяжень) щодо використання земельної ділянки.

Також невідємною частиною договору оренди землі на підставі ч.4 ст.15 Закону України Про оренду землі, є план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі обєкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом.

На порушення цієї норми Закону до підписаного між нами договору не долучено плану або схеми земельної ділянки, яка передається в оренду, її кадастрового плану та акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що унеможливлює її ідентифікацію на місцевості.

Разом з тим, інформація про обєкт оренди (місце розташування земельної ділянки), як зазначено вище, є однією з істотних умов договору оренди земельної ділянки.

Окрім того, зміст договору не відповідає типовій формі договору оренди землі, затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року №220 ( в редакції що діяла на момент підписання), а саме пунктам 5, 9, 10, 17, 20, 26 типової форми.

За таких обставин вважаю, що підписаний між нами документ не містить усіх необхідних істотних умов договору оренди землі, тобто договір не є укладеним. Не укладений договір не породжує для його сторін прав та обовязків, на досягнення яких було спрямоване їх волевиявлення при його документальному оформленні.

В разі передчасної передачі на виконання юридично ще не укладеного договору майна, право на це майно у набувача не виникає і власник може витребувати його в порядку, встановленому главою 83 ЦК України. На зазначене звернув увагу Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів не дійсними від 6 листопада 2009 року.

Положення ч.2 ст.15 Закону України Про оренду землі, відповідно до якого не досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору оренди землі є підставою для визнання його недійсним, застосуванню не підлягає, оскільки супереч змісту ч.1 ст.215 прийнятого пізніше ЦК України, згідно з якою недійсним може бути визнано лише укладений договір.

Отже, договір оренди земельної ділянки не є укладеним, відтак, відповідач користується нею без достатньої правової підстави.

В звязку з зазначеними обставинами позивач просить суд:

1. Витребувати від товариства з обмеженою відповідальністю агро промислової фірми Прогрес-Агро земельну частку (пай) №341 площею 9,628 га, що розташована на території Жемчужненської сільської ради Юр'ївського району, та повернути її власнику, ОСОБА_1.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю агро промислової фірми Прогрес-Агро на користь ОСОБА_1 судові витрати по даній справі.

На підставі зазначеної позовної заяви судом відкрито провадження по цивільній справі №0446/2-210/2011 року.

З аналогічною за змістом позовною заявою звернувся позивач ОСОБА_2 зазначивши, що він являється власником земельної ділянки №339, площею 9,627 га, що розташована на території Жемчужненської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області, яку з аналогічних обставин незаконно утримує ТОВ агро промислова фірма Прогрес-Агро.

Окрім того, ОСОБА_2, обґрунтовуючи позовні вимоги з посиланням на аналогічні норми матеріального права, просив суд:

1. Витребувати від товариства з обмеженою відповідальністю агро промислової фірми Прогрес-Агро земельну частку (пай) №339 площею 9,627 га, що розташована на території Жемчужненської сільської ради Юр'ївського району, та повернути йому, ОСОБА_2, як власнику.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю агро промислової фірми Прогрес-Агро на його користь судові витрати по даній справі.

На підставі зазначеної позовної заяви судом відкрито провадження по цивільній справі №0446/2-211/2011 року.

З аналогічною за змістом позовною заявою звернулася позивач ОСОБА_3, зазначивши, що вона являється власником земельної ділянки №342, площею 9,627 га, що розташована на території Жемчужненської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області, яку з аналогічних обставин незаконно утримує ТОВ агро промислова фірма Прогрес-Агро.

Окрім того, ОСОБА_3, обґрунтовуючи позовні вимоги з посиланням на аналогічні норми матеріального права, просила суд:

1. Витребувати від товариства з обмеженою відповідальністю агро промислової фірми Прогрес-Агро земельну частку (пай) №342, площею 9,627 га, що розташована на території Жемчужненської сільської ради Юр'ївського району, та повернути її власнику ОСОБА_3.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю агро промислової фірми Прогрес-Агро на користь ОСОБА_3 судові витрати по даній справі.

На підставі зазначеної позовної заяви судом відкрито провадження по цивільній справі №0446/2-212/2011 року.

15 грудня 2011 року суд ухвалою об'єднав в одне провадження справи за №0446/2-210/2011, №0446/2-211/2011, №0446/2-212/2011, присвоївши справі №0446/2-210/2011 року, нинішній № 2/446/4/2012.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 не прибули, повідомлялись про явку належним чином, кожен подав заяву з проханням розглянути справу в їх відсутність, зазначивши про підтримання предявлених позовних вимог.

В судове засідання представник відповідача ТОВ агро промислової фірми Прогрес-Агро не прибув, письмових заперечень проти предявленого позову не подав, суд визнав не поважною причиною не явку в судове засідання представника відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є власниками земельних ділянок №339,№341,№342 розташованих на території Жемчужненської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області (т.№1 а.с.5, т.№2 а.с.12 , т.№3 а.с.7).

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з ТОВ агро промисловою фірмою Прогрес-Агро не досягли істотних умов договорів оренди землі, про що вони дізнались при отримані консультації в ТОВ Правові технології правового аналізу договорів оренди №234,№235,№236 (т.№1 а.с.9-12, т.№2 а.с.7-10, т.№3 а.с.7).

Суд, вважає, що зазначений аналіз не є висновком експертів, а тому не бере до уваги такі докази, однак, вважає час коли позивачі дізнались про порушення своїх прав.

Суд, встановив, що в Договорах, в порушення вимог ч.1 ст.15 Закону України Про оренду землі при укладенні Договору не зазначені істотні умови договорів оренди землі, а саме:

1. Пункт 7 договору встановлює істотну умову, орендну плату у грошовій формі у розмірі 1,5% вартості земельної ділянки.

Разом із тим, у п.3 договору не вказано істотну умову, розміру нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. У звязку з цим відсутня істотна умова, розмір орендної плати в грошовій формі.

В Договорі відсутня істотна умова, порядок індексації орендної плати у звязку з інфляційними процесами.

2. Пункт 12 договору не визначає істотної умови, а саме збереження стану обєкту оренди.

3. Пункт 15 договору визначає істотної умови, пятиденний строк передачі земельної ділянки орендарю але не вказує а ні на конкретну дату від якої обраховується цей строк, а ні на відповідну подію, від настання якої має здійснюватися відлік цього пятиденного строку. Тобто умовами договору конкретно не визначений строк передачі земельної ділянки орендарю.

4. Пункт 21 договору не містить істотної умови, даних про наявність або відсутність обмежень (обтяжень) щодо використання земельної ділянки.

Також невідємною частиною договору оренди землі на підстав ч.4 ст.15 Закону України Про оренду землі, є план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі обєкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом.

На порушення цієї норми Закону до підписаного договору не долучено плану або схеми земельної ділянки, яка передається в оренду, її кадастрового плану та акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що унеможливлює її ідентифікацію на місцевості.

Разом з тим, інформація про обєкт оренди (місце розташування земельної ділянки), як зазначено вище, є однією з істотних умов договору оренди земельної ділянки.

Окрім того, зміст договору не відповідає типовій формі договору оренди землі, затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року №220 ( в редакції що діяла на момент підписання), а саме пунктам 5, 9, 10, 17, 20, 26 типової форми.

Отже, підписані сторонами документи не містять необхідної інформації про об'єкт оренди як одну з істотних умов договору оренди землі, тобто договори не є укладеними. Неукладений договір не породжує для його сторін прав та обов'язків, на досягнення яких було спрямоване їх волевиявлення при його документального оформлення.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У разі передчасної передачі майна на виконання юридично ще не укладеного договору право на це майно в набувача не виникає і власник може витребувати його в порядку, установленому гл. 83 ЦК України. На зазначене звернув увагу Пленум Верховного Суду України в п. 8 постанови від 6 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними".

Положення ч. 2 ст. 15 Закону України "Про оренду землі", відповідно до якого недосягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору оренди землі є підставою для визнання його недійсним, застосуванню не підлягає, оскільки суперечить змісту ч. 1 ст. 215 прийнятого пізніше ЦК України, згідно з якою недійсним може бути визнано, так само як і розірвано, лише укладений договір.

Отже, договори оренди земельних ділянок не є укладеними, відтак ТОВ агро промислова фірма Прогрес-Агро користується ними без достатньої правової підстави, а позивачі вимагають повернення від відповідача безпідставно набутого майна.

Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 1212 та 1213 ЦК України, відповідно до яких набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Разом з тим, суд вважає, що відповідно до ч.1,3 ст.88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивачів судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, оплачених ними при предявлені позову, та частину несплаченого відстроченого судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.15 Закону України Про оренду землі, ст.ст.83,88,215, ч.1 ст.368, 1212,1213 ЦК України, п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України, від 6 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", ст.ст. ст. 10, 27, 31, 60,88,209, 212-215, ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

1.Витребувати від товариства з обмеженою відповідальністю агро промислової фірми Прогрес-Агро земельну частку (пай) №341 площею 9,628 га, що розташована на території Жемчужненської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області, та повернути власнику ОСОБА_1.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю агро промислової фірми Прогрес-Агро на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 17 (сімнадцять) гривень та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 10 (десять) гривень, сплачених при предявлені позову.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю агро промислової фірми Прогрес-Агро на користь держави судовий збір в сумі 1033 (одна тисяча тридцять три) гривень 21 копійок.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

4. Витребувати від товариства з обмеженою відповідальністю агро промислової фірми Прогрес-Агро земельну частку (пай) №339 площею 9,627 га, що розташована на території Жемчужненської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області, та повернути власнику ОСОБА_2.

5.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю агро промислової фірми Прогрес-Агро на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 17 (сімнадцять) гривень та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 10 (десять) гривень, сплачених при предявлені позову.

6. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю агро промислової фірми Прогрес-Агро на користь держави судовий збір в сумі 1033 (одна тисяча тридцять три) гривень 21 копійок.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

7. Витребувати від товариства з обмеженою відповідальністю агро промислової фірми Прогрес-Агро земельну частку (пай) №342 площею 9,627 га, що розташована на території Жемчужненської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області, та повернути власнику ОСОБА_3.

8.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю агро промислової фірми Прогрес-Агро на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 17 (сімнадцять) гривень та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 10 (десять) гривень, сплачених при предявлені позову.

9. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю агро промислової фірми Прогрес-Агро на користь держави судовий збір в сумі 1033 (одна тисяча тридцять три) гривень 21 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Юрївський районний суд протягом 10-ти діб з дня отримання копії рішення виготовленого в повному обсязі.

Суддя: В.О.Ковальчук