Дата документу: 28.11.2012
Справа № 0818/3325/2012
Номер провадження 2/0818/1674/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2012 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Макарова В.О.

при секретарі Якимової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського районного суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 прокурора м. Запоріжжя в інтересах ОСОБА_2 до Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_3 міської ради, треті особи Субєкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_4, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку „Гармонія-17 про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 195/37 від 25.05.2006 року „Про оформлення права комунальної власності на обєкти нерухомості в частині пункту 30 Додатку до рішення, яким включено приміщення (літера А-5) підвалу № 85 за адресою м. Запоріжжя, 17 у м. Запоріжжі, та визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 720474, виданого 08.06.06 року Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради на не житлове приміщення № 85 підвалу (літера А-5) по вул. Сталеварів, 17 у м. Запоріжжі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 прокурора м. Запоріжжя діючи в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_3 міської ради, треті особи Субєкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_4, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку „Гармонія-17 про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 195/37 від 25.05.2006 року „Про оформлення права комунальної власності на обєкти нерухомості в частині пункту 30 Додатку до рішення, яким включено приміщення (літера А-5) підвалу № 85 за адресою м. Запоріжжя, 17 у м. Запоріжжі, та визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 720474, виданого 08.06.06 року Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради на не житлове приміщення № 85 підвалу (літера А-5) по вул. Сталеварів, 17 у м. Запоріжжі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 травня 2006 року Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради було прийнято рішення № 195/37 „Про оформлення права комунальної власності на обєкти нерухомості.

В додатку до зазначеного рішення Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради визначено перелік обєктів, що підлягають оформленню в комунальну власність. До пункту 30 переліку включено приміщення (літера А-5) підвалу № 85 загальною площею 150, 5 кв.м, за адресою м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 17.

Крім того, на підставі спірного рішення 08.06.2006 року Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради було оформлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 720474, а саме не житлове приміщення № 85 підвалу (літера А-5) по вул. Сталеварів, буд. 17 у м. Запоріжжі.

Позивач вважає, що вказане рішення в частині включення до його переліку обєктів, на які оформлюється право комунальної власності, підвального приміщення (літера А-5) № 85 та свідоцтво про право власності є незаконними, у звязку з чим підлягають скасуванню.

Позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 195/37 від 25.06.2006 року „Про оформлення права комунальної власності на обєкти нерухомості в частині пункту 30 Додатку до рішення, яким включено приміщення (літера А-5) підвалу № 85 за адресою м. Запоріжжя, 17 у м. Запоріжжі, а також визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 720474, видане 08.06.06 року Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради на не житлове приміщення № 85 підвалу (літера А-5) по вул. Сталеварів, 17 у м. Запоріжжі.

В судовому засіданні представник прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_5, та позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять суд їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_3 міської ради та Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_6 позовні вимоги не визнала, та зазначила, що будинок № 17 по вул. Сталеварів у м. Запоріжжі в цілому знаходиться у комунальній власності ОСОБА_3 міської ради, окрім приватизованих мешканцями квартир. Рішення Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 195/37 від 25.05.2006 року винесено відповідно до Закону України „Про місцеве самоврядування в України. Крім того представник відповідача зазначила, що позивачами під час розгляду цивільної справи не доведено, що спірне приміщення є допоміжним і підпадає під дію рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 року та Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду. Представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представник третьої особи Обєднання співвласників багато квартального будинку „Гармонія 17 ОСОБА_7 позовні вимоги заступника прокурора м. Запоріжжя підтримала у повному обсязі, та зазначила що рішення Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 195/37 від 25.05.2006 року не відповідає вимогам діючого законодавства. Спірне приміщення підвалу є допоміжним приміщенням, в якому знаходилися комори мешканців, по підвалу проходять комунікації, призначені для обслуговування будинку в цілому. Просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_4 ОСОБА_8 з позовними вимогами не погодився, та зазначив що ОСОБА_4 є власником приміщення № 85 підвалу (літера А-5) за адресою вул. Сталеварів, буд. 17 у м. Запоріжжі на підставі договору купівлі-продажу від 18.05.2007 року. Представник вважає що рішення Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради є законним.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши учасників процесу, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 прокурора м. Запоріжжя діючого в інтересах ОСОБА_2 такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, у звязку з наступним.

Відповідно до ст. 124 ч.2 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Пункт 2 ст. 121 Конституції України передбачае як одну з основних функцій прокуратури України представництво інтересів громадян та держави в судах у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру, представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом, тобто прокурор як учасник процесу має особливий статус.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

У відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 р., яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, виходячи з принципу процесуального рівноправя сторін та враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Так судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва № 971 про право власності, виданого Орджонікідзевською районної адміністрацією ОСОБА_3 міської ради 02.08.2005 року.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», під приватизацією розуміється відчуження квартир, кімнат в квартирах та віднесених до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. п.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ч. 2 ст. 1 цього ж Закону, власники квартир багатоквартирних будинків являються співвласниками допоміжних приміщень будинку. Допоміжні приміщення (комори, сараї і т.п.) передаються у власність квартиронаймачам безкоштовно і окремо приватизації не підлягають.

Аналогічна норма міститься також у ч. 2 ст. 382 ЦК України, якою передбачено, що власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування. Опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Таким чином, з моменту приватизації квартир, позивач ОСОБА_2 поряд з іншими власниками квартир, в силу Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» стали співвласниками всіх допоміжних приміщень житлового будинку № 17 по вул. Сталеварів, у м. Запоріжжя, до яких належить і спірне підвальне приміщення.

Згідно листа ОП ЗМБТІ № 4199 від 09.04.2009 року, право власності на будинок 17 по вул. Сталеварів в м. Запоріжжі, зареєстровано за територіальною громадою м. Запоріжжя в особі ОСОБА_3 міської ради, на підставі розпорядження ОСОБА_3 міського голови № 524 від 30.05.2000 року, рішення Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 346 від 22.07.1999 року.

25.05.2006 року Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради прийнято рішення № 195/37 „Про оформлення права комунальної власності на обєкти нерухомості. В додатку до вказаного рішення визначено перелік обєктів, що підлягають оформленню в комунальну власність. До пункту 30 переліку включено приміщення „літера А-5 підвалу № 85 загальною площею 105, 5 кв. м, за адресою вул. Сталеварів, буд. 17 у м. Запоріжжі.

На підставі зазначеного рішення, 08.06.2006 року Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради оформлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 720474 нежиле приміщення № 85 (літера А-5) по вул. Сталеварів, буд. 17 в м. Запоріжжі.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобовязані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Допоміжні приміщення передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

З метою офіційного тлумачення положень статті 1 та ч. 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у звязку з наявністю неоднозначного застосування цих положень Закону органами державної влади, в тому числі судами, та органами місцевого самоврядування, Конституційним Судом України прийнято рішення у справі № 1-2/2004 р від 02.03.2004 р. № 4-рн2004р, яким встановлено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, комори, горища, колясочні і т.д.) передаються безкоштовно в сумісну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення обєднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього; питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на вчинення дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Згідно п. 4.3. Рішення Конституційного Суду України, відповідно до Конституції України всі субєкти права власності рівні перед законом. У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступники) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Співвласники є рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями, в тому числі і з питань улаштування мансард, надбудови поверхів та інше.

В силу ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України», рішення та висновки Конституційного Суду України є обовязковими для виконання.

Слід також зазначити, що стаття 1 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 року з наступними змінами та доповненнями визначає допоміжні приміщення багатоквартирного будинку як приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення). Згідно зазначеної статті неподільне майно неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання будинку, що забезпечують належне функціонування жилого будинку.

Відповідно до ст. 19 цього Закону, спільне майно співвласників багатоквартирного будинку складається з неподільного та загального майна. Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Неподільне майно не підлягає відчуженню. Загальне майно перебуває у спільний частковій власності співвласників багатоквартирного будинку.

Правила утримання будинків та прибудинкових територій, затверджені Наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17.05.2005 року визначають допоміжні приміщення житлового будинку як приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. Правилами визначено особливості утримання допоміжних приміщень багатоквартирних будинків підвалів та технічних підвалів.

Підпунктами 3.3.5., 3.3.6 пункту 3.3. розділу 3 Правил передбачено: доступ представників виконавця послуг до транзитних інженерних комунікацій, що проходять через приміщення, повинен бути забезпечений у будь який час доби. Використовувати технічні підвали та підвали не за призначенням забороняється.

Державні будівельні норми України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В 2.2-15-2005 містять такі визначення понять:

- підсобні приміщення багатоквартирного житлового будинку приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (сходові клітки, вестибюлі, перехідні шлюзи, підвали тощо).

- поверх підвальний поверх з позначкою підлоги приміщень нище планувальної позначки землі більш ніж на половину висоти приміщення.

- поверх технічний поверх для розміщення інженерного обладнання та прокладення комунікацій.

- приміщення технічні - приміщення для розміщення обладнання теплових вузлів, бойлерів, електрощитових, венткамер, комутаторів радіовузлів, машинних відділень, ліфтів, холодильних установок тощо.

Технічне оснащення багатоквартирного житлового будинку інженерні комунікації та технічні пристрої необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов і безпечної експлуатації квартир (загально будинкові мережі тепло-, водо-, газо-, електропостачання, бойлерні, обладнання пожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення; пристрої ліфтів, центральних розподільних щитів, елеваторних вузлів, а також елементи благоустрою території).

Факт, що приміщення літера А-5 підвал № 85, за адресою вул. Сталеварів, буд. 17, за своїм статусом є допоміжним приміщенням підтверджується актом приймання-передачі відомчого житлового фонду ВАТ ОСОБА_3 металургійного комбінату «Запоріжсталь»ім. Орджонікідзе у комунальну власність м.Запоріжжя від 09.02.2000 року., а саме в розділі 4 „відомості про допоміжні приміщення будинку зазначено, що допоміжними приміщеннями в будинку №17 по вул.Сталеварів у м.Запоріжжя являються підвали, площа яких складає 1666,5 кв.м.

Як зазначено в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 18.01.2012 року, у разі передачі об'єктів, закріплених за самоврядною організацією, або обєктів, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, орендованого майна, акцій (часток, паїв), що належать державі або субєктам права комунальної власності у майні господарських товариств, до складу комісії з питань передачі обєктів включаються представниками відповідно самоврядованої організації або державного органу приватизації.

Комісія, що була утворена за розпорядженням міського голови №1095 від 06.09.99 року, визначила, що до допоміжних приміщень будинку відносяться підвали площею 1666,5 кв.м.

Крім цього з технічної документації на приміщення підвалу, схеми загально будинкових інжирних комунікацій будинку, вбачається, що спірне приміщення підвалу №85 розташовано у 6-му під'їзді житлового будинку №17 по вул.Сталеварів у м.Запоріжжя. На момент первинної інвентаризації визначено як газосховище. Згідно експлікації у стовпчику «фактичне використання приміщення»вказано службове приміщення, тобто приміщення, призначене для обслуговування будинку, так само, як і напроти сараїв мешканців будинку, вказано службові приміщення.

Технічна документація на будинок, це схеми-креслення інженерних систем комунікацій холодного, гарячого водопостачання, каналізації та центрального опалення в частині підвалу №85 підтверджують, що спірне приміщення використовується для обслуговування будинку, а інженерні системи комунікацій, розташовані у спірному приміщенні, мають загально будинкове призначення. На таблиці умовних позначок зазначено, що у спірному приміщенні розташовані стояки холодного, гарячого водопостачання із запорними вентилями на випадок аварій. На стояках каналізації містяться ревізії для прочистки. Запорна арматура, ревізії, що розташовані на стояках у спірному приміщенні, електрорубильник це технічне оснащення інженерних систем, які призначені виключно для обслуговування будинку.

З досліджених в судому засіданні фотокарток, долучених до матеріалів справи, та компакт-диску, вбачається, що спірне допоміжне приміщення, є допоміжним приміщенням, яке є за своєю функцією технічним, оскільки у ньому розташовані інженерні мережі загально будинкового користування з ревізіями та вентилями для аварійних відключень по стояках, які необхідні для безпечної експлуатації багато квартального житлового будинку. Крім цього, на фотографіях зображено руйнування багато квартального житлового будинку.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 підтвердили наявність інженерних комунікацій загальнобудинкового призначення із запорною арматурою. Крім цього свідки вказали, що внаслідок використання частини спірного приміщення не за своїм призначенням, у жовтні 2006 року, в частині приміщення підвалу №85, що на даний час належить ОСОБА_4, утворився виток, що привів до фатального руйнування не тільки квартир мешканців, але й усього будинку в цілому.

Відповідно до актів комісій, які обстежували будинок внаслідок деформаційних явищ за розпорядженням міського голови встановлено, що у підвальних приміщеннях житлового будинку проходять комунікації холодного, гарячого водопостачання, опалення, каналізації.

Рішенням № 346 від 22.07.99 року «Про прийняття до комунальної власності м.Запоріжжя об'єктів загальнодержавного фонду від ВАТ ОСОБА_3 металургійний комбінат «Запоріжсталь»ім. С.Орджонікідзе ОСОБА_3 міська рада пунктом 4.1 вирішила здійснити оформлення прийому до комунальної власності об'єктів житлового і нежитлового фонду (Додаток 1,2,3). Згідно Додатку 3 Рішення ОСОБА_3 міської ради №346 про перелік об'єктів нежитлового фонду, які приймаються в комунальну власність м.Запоріжжя від ВАТ «Запоріжсталь»спірне приміщення підвалу №85 (Літера А-5) як об'єкт нежитлового фонду не передавалось.

Пунктом 4.6 Рішення №346 міська рада зобов'язала вирішити питання, щодо прийому від регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області договорів оренди на нежитлові приміщення, розташовані в житловому фонді, який приймається до комунальної власності міста. Але, будь-якого Договору оренди відносно спірного приміщення підвалу №85, площею 150,5 кв.м., відповідачі суду не надали.

Представник фонду Держмайна України по Запорізькій області ОСОБА_12, підписуючи ОСОБА_13 приймання-передачі будинку №17 по вул.Сталеварів у м.Запоріжжя від 09.02.2000 року, тільки підтвердив той факт, що підвальні приміщення площею 1666,5 кв.м. відносяться до допоміжних приміщень будинку (т.2 а.с.176-179).

Відповідно будівельних норм та правил ( ДБН та СНіП ) нежитлові приміщення завжди мають крім головного входу ще евакуаційний вихід, цього вимагає й МНС. Але, спірне приміщення розташовано у житловій частині, тобто потрапити у нього можна тільки через під'їзд, евакуаційного виходу у нього немає. Це також підтверджує, що спірне приміщення не відповідає критеріям нежитлового об'єкту нерухомості.

Що стосується посилань представника третьої особи ОСОБА_4 ОСОБА_13 на висновки експертного будівельного-технічного дослідження від 13 січня 2010 року, суд не може взяти їх до уваги, оскільки ці висновки стосуються спірної частини підвалу площею 47 кв.м., в той час, як площа спірного приміщення №85 становить 150, 5 кв.м.

Таким чином, приміщення (літера А-5) підвалу № 85 за адресою вул. Сталеварів, буд. 17 у м. Запоріжжі є допоміжним приміщенням.

Вказані обставини дозволяють суду зробити висновок, що рішення Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 195/37 від 25.05.2006 року «Про оформлення права комунальної власності на обєкти нерухомості»в частині пункту 30 Додатку до рішення, яким включено приміщення (літера А-5) підвалу № 85 за адресою вул. Сталеварів, буд. 17 у м. Запоріжжі слід визнати незаконним, оскільки воно прийняте з порушенням чинного законодавства і не відповідає нормам діючого законодавства, а саме: ст. 41 Конституції України, ст. 1. п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»від 19.06.1992 року із змінами і доповненнями, Рішенню Конституційного Суду України №4-рп/2004 від 02.03.2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

З урахуванням того, що рішення ОСОБА_3 міськвиконкому від 25.05.2006 року прийнято з порушенням закону, а на підставі цього рішення видані правовстановлюючі документи, суд вважає за необхідне визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 720474, видане 08.06.2006 року Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради на нежитлове приміщення № 85 підвалу (літера А-5) по вул. Сталеварів, буд. 17 у м. Запоріжжі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При викладених обставинах, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів наданих сторонами у справі суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 прокурора м. Запоріжжя в інтересах ОСОБА_2 до Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_3 міської ради, треті особи Субєкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_4, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку „Гармонія-17 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 195/37 від 25.05.2006 року „Про оформлення права комунальної власності на обєкти нерухомості в частині пункту 30 Додатку до рішення, яким включено приміщення (літера А-5) підвалу № 85 за адресою м. Запоріжжя, 17 у м. Запоріжжі, та визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 720474, виданого 08.06.06 року Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради на не житлове приміщення № 85 підвалу (літера А-5) по вул. Сталеварів, 17 у м. Запоріжжі, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 41, 55, 121, 124 конституції України, ст.ст. 3, 8, 10, 11, 57, 60, 81, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 1, 10 Закону україни „Про приватизацію державного житлового фонду, ст. 21, 382 ЦК України, ст. 69 Закону України „Про Конституційний Суд України, Постановою №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 прокурора м. Запоріжжя в інтересах ОСОБА_2 до Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_3 міської ради, треті особи Субєкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_4, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку „Гармонія-17 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 195/37 від 25.05.2006 року „Про оформлення права комунальної власності на обєкти нерухомості в частині пункту 30 Додатку до рішення, яким включено приміщення (літера А-5) підвалу № 85 за адресою м. Запоріжжя, 17 у м. Запоріжжі, та визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 720474, виданого 08.06.06 року Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради на не житлове приміщення № 85 підвалу )літ-А-5) по вул. Сталеварів, 17 у м. Запоріжжі задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 195/37 від 25.05.2006 року „Про оформлення права комунальної власності на обєкти нерухомості в частині пункту 30 Додатку до рішення, яким включено приміщення (літера А-5) підвалу № 85 за адресою м. Запоріжжя, 17 у м. Запоріжжі.

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 720474, видане 08.06.06 року Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради на не житлове приміщення № 85 підвалу (літ-А-5) по вул. Сталеварів, 17 у м. Запоріжжі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 03 грудня 2012 року.

Суддя Орджонікідзевського

районного суду м. Запоріжжя: ОСОБА_14