Справа № 1306/1555/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 квітня 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Грабар Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення у житло, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду до відповідача, з урахуванням уточнених вимог, в яких просить вселити її у квартиру №1 «а»по вул. Трускавецькій, 61 в м. Дрогобичі, зобовязати ОСОБА_2 не чинити їй перешкод у користуванні квартирою №1 по вул. Трускавецькій, 61 в м. Дрогобичі та зобовязати його вжити заходів до приведення квартири у попередній стан придатний для проживання. В обґрунтування позову покликається на те, що в 1989 році вона уклала шлюб з ОСОБА_2. Після реєстрації шлюбу вони проживали в однокімнатній квартирі №1 «а»по вул. Трускавецькій в м. Дрогобичі, яка була виділена їй та відповідачу.

У 2007 році вона розірвала шлюб з відповідачем, так як він зловживав спиртними напоями і вчиняв сварки. Однак після розірвання шлюбу відповідач постійно влаштовував сварки, вигнав її з квартири, встановив на вхідних дверях квартири інші замки, таким чином позбавив її можливості користуватися житлом. З цього часу, вона вимушена була оселитися у орендованій квартирі по вул. Сагайдачного, 37 в м. Дрогобичі і більше не проживала у спірній квартирі.

Разом з тим, з 2007 року і по даний час вона сплачує квартплату за спірне житло, хоча фактично не має змоги користуватися таким.

Вказує, що відповідач в даний час має намір приватизувати спірне житло, виписавши її та дітей.

Квартира фактично не придатна до проживання, так як внаслідок дій відповідача, на даний час у ній немає ні електролічильника, ні пальника у пічці, тому змушена звернутися з вказаним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та дала пояснення, які по суті, змісту і мотивам відповідають викладеному в позовній заяві. Доповнила, що на даний час вона не намагалася вселитися в житло, не зверталася з цим проханням до відповідача, так як не було вдалого моменту. Разом з тим, в той час, коли відповідач відбував покарання, вона могла користуватися спірним житлом, ключі від такого у неї були. Одного разу дозволила своєму старшому сину відсвяткувати у вказаному житлі Новий рік, однак після цього, вказана квартира стала не придатна для проживання.

Відповідач позову не визнав, пояснивши, що жодним чином не чинить відповідачці перешкод у користування спірним житлом, не виселяв, не виганяв її звідти, не міняв замки у вказаному будинку, не відбирав від неї ключі. Навпаки, коли він повернувся із місць позбавлення волі, замки в дверях будинку були замінені. Житло було у стані не придатному для проживання. Відповідачка з власної волі покинула спірне житло, і на даний момент проживає з іншим чоловіком. Він також на даний час у вказаному житлі тимчасово не проживає, так як таке потребує ремонту.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити.

Згідно ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються на рівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належить дружина наймача та їх діти.

Згідно ч. 1, 4 ст. 156 цього ж Кодексу члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичної особи, поданою згідно вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі до 06.11.2007 року (а.с.3).

Рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 22.12.2000 року №319 було надано однокімнатну квартиру №1, житловою площею 17,0 кв.м., без кухні в житловому будинку №61 по вул. Трускавецькій Фольтену Роману Романовичу в складі сім»ї ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (витяг з рішення виконкому Дрогобицької міської ради). На підставі такого рішення також було видано ордер №57 від 26.12.2000 року на вселення у спірне житло вищевказаних осіб.

Згідно поквартальної карточки та довідки про склад сім»ї (а.с.4) у вказаній квартирі зареєстровані сторони та їхні - сини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Предметом спору в даній справі є захист права на проживання позивача в квартирі та його вселення.

Право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи.

Виходячи з досліджених у судовому засіданні доказів та пояснень сторін, між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, ініціатором, яких є позивачка.

З довідки про звільнення, виданої Дрогобицьким РВ УМВС України у Львівській області серії І-ФР № 02889 вбачається, що ОСОБА_2 був засуджений 23.12.2009 року, відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби, звідки умовно достроково звільнений 21.11.2011 року. Такий факт спростовує твердження позивачки про те, що з часу розлучення відповідач чинить їй перешкоди в користуванні вказаним житлом. Зокрема, з пояснень наданих позивачкою, вбачається, що вона користувалася спірним житлом на власний розсуд, зокрема дозволила сину відсвяткувати в такому Новий рік; сплачувала комунальні послуги, мала доступ до житла, однак не проживала в такому, так як створила іншу сім»ю. Позивачка в судовому засіданні особисто пояснила, що не намагалася вселитися в спірне житло, не вела з цього приводу розмов з відповідачем, так як не було вдалого моменту.

Суд приймає до уваги, покази відповідача, який пояснив, що після повернення з місць позбавлення волі до спірного житла, ним було виявлено, що замки в дверях такого змінили, він особисто замки не змінював, жодним чином не перешкоджав та не перешкоджає позивачці в користуванні вказаним житлом.

Разом з тим, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дав покази про те, що відповідач навіть після розлучення намагався зберегти їхню з позивачкою сім»ю, однак вона жодним чином не йде йому на зустріч.

Посилання відповідачки на те, що внаслідок дій відповідача в спірному будинку неможливо проживати, спростовуються доказами здобутими в судовому засіданні, зокрема поясненнями самої позивачки, яка вказала, що після того як з її дозволу син відсвяткував Новий рік, житло стало не придатним до проживання. Тому щодо вимог про зобовязання відповідача вжити заходів до переведення у попередній (придатний для проживання) стан слід відмовити.

Судом не встановлено того, що відповідач чинить перешкоди позивачці у користуванні майном, її вселенню в таке. Разом з тим, позивачкою ж цього приводу не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх вимог, незважаючи на те, що судом надавалась така можливість, а тому вимоги про усунення перешкод в користуванні вказаним житлом, вселення у таке є передчасними і не підлягають до задоволення.

Разом з тим, якщо позивачка не може визначитися з порядком користування спірним житлом, їй потрібно звернутися з відповідними вимогами до ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення у житло, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя А.П. Івасівка