У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.,

суддів: Парапана В.Ф.

ОСОБА_1,

при секретарі: Сенчук А.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3

та представників третіх осіб ВАТ «ОСОБА_4 завод будівельно-виробничих

машин», ТОВ «Дюківський пассаж Лімітед» і ОСОБА_5 ОСОБА_6

та ОСОБА_4 міського управління земельних ресурсів ОМР ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 січня 2012 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 міської ради, треті особи: Відкрите акціонерне товариство «ОСОБА_4 завод будівельно-виробничих машин», Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру», ОСОБА_4 міське управління земельних ресурсів ОСОБА_4 міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дюківський Пассаж Лімітед», ОСОБА_5, про визнання протиправним та часткове скасування рішення в частині передачі у постійне користування земельної ділянки, визнання недійсним та скасування державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а:

26 жовтня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 міської ради, треті особи: ВАТ «ОСОБА_4 завод будівельно-виробничих машин», ДП «Центр державного земельного кадастру», ОСОБА_4 міське управління земельних ресурсів ОСОБА_4 міської ради, ТОВ «Дюківський Пассаж Лімітед», ОСОБА_5, про визнання протиправним та часткове скасування рішення в частині передачі у постійне користування земельної ділянки, визнання недійсним та скасування державного акту на право постійного користування земельною ділянкою.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 23.09.1999 року між ВАТ «ОСОБА_4 завод будівельно-виробничих машин» та ОСОБА_8 був укладений договір купівлі-продажу домоволодіння, за яким ВАТ «ОСОБА_4 завод будівельно-виробничих машин» продав, а ОСОБА_8 купив 42/100 частини домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Бабеля, 24.

У подальшому ОСОБА_8 як власник 42/100 частин домоволодіння здійснив його реконструкцію зі збільшенням загальної площі домоволодіння до 656 кв.м. та ввів зазначене домоволодіння до експлуатації. На підставі цього ОСОБА_8, розпорядженням виконавчого комітету Іллічівської районної адміністрації ОСОБА_4 міської ради був змінений розрахунок ідеальних часток та видано свідоцтво про право приватної власності на 495/1000 частин домоволодіння.

Рішенням ОСОБА_4 міської ради народних депутатів від 02.06.2000 року ВАТ «ОСОБА_4 завод будівельно-виробничих машин» отримав у постійне користування для експлуатації та обслуговування виробничої бази земельну ділянку площею 10,2405 га. в межах згідно з планом землекористування за адресою: м. Одеса, вул. Середня, 43 та на підставі цього 26.06.2001 року ОСОБА_4 міською радою був виданий державний акт на право постійного користування вищевказаною земельною ділянкою.

Таким чином, позивач вважає, що ВАТ «ОСОБА_4 завод будівельно-виробничих машин» знаючи про відчуження за договором купівлі-продажу від 23.09.1999 року 42/100 частини домоволодіння ОСОБА_8, звернувся з проханням до ОСОБА_4 міської ради народних депутатів про надання у постійне користування земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Середня, 83, з урахуванням відчуженої частини домоволодіння ОСОБА_8, чим ввів в оману ОСОБА_4 міську раду щодо фактичного розміру займаної ним земельної ділянки.

08.11.2003 року ОСОБА_8 подарував ОСОБА_2, а останній прийняв в дар 495/1000 частин нежилих будівель, що знаходяться в м. Одесі, вул. Бабеля, 24 та в цілому складаються з нежилих будівель, зазначених в схематичному плані літ.«А», «1F», «2F», загальною площею 1 315,6 кв.м..

Позивачем ОСОБА_2 як власником 495/1000 часток домоволодіння був погоджений із ТОВ «Дюківський Пассаж Лімітед» листом від 02/10 від 02.10.2006 року дозвіл на проведення будівельних робіт, повязаних з реконструкцією будівель, що належать ОСОБА_2 на праві приватної власності. ОСОБА_2Г була проведена реконструкція будівель на власному подвірї, що відокремлене від земель ВАТ «ОСОБА_4 завод будівельно-виробничих машин».

Таким чином, позивач вважає, що відповідач користується земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Середня, 83, з порушенням норм ст. 125 ЗК України, а тому підлягає частковому скасуванню рішення ОСОБА_4 міської ради народних депутатів від 02.06.2000 року, а державний акт серії 11-ЖД від 26.02.2001 року на право постійного користування земельною ділянкою підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити, з наведених у позовній заяві підстав.

Представник ОСОБА_4 міської ради проти задоволення позову заперечував, та просив у його задоволенні відмовити, вважаючи позовні вимоги безпідставним.

Представники третіх осіб у судовому засіданні у задоволення позову просили відмовити, вважаючи його необґрунтованим.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 31 січня 2012 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить дане рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити, вказуючи на те, що воно постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права, а тому є незаконним і необґрунтованим.

У судове засідання не з'явилися представники відповідача ОСОБА_4 міської ради та третьої особи ДП «Центр державного земельного кадастру», які належним чином сповіщались про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повістки про отримання нами судових повісток, однак причини неявки суду не повідомили, тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає подальшому розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, та пояснення на апеляцію його представника ОСОБА_3, та заперечення на апеляційну скаргу представників третіх осіб ВАТ «ОСОБА_4 завод будівельно-виробничих машин», ТОВ «Дюківський пассаж Лімітед» і ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 міського управління земельних ресурсів ОМР ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації та посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку.

Згідно п. 1.16 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року №43, технічна документація зі користування земельною ділянкою включає виписку з рішення відповідної ради або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 120 ЗК України істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору купівлі-продажу 23.09.1999 року ВАТ «ОСОБА_4 завод будівельно-виробничих машин» продав, а ОСОБА_8 купив 42/100 частини домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Бабеля, 24.

Як власник 42/100 частин домоволодіння ОСОБА_8 здійснив реконструкцію зі збільшенням загальної площі домоволодіння до 656 кв.м. та ввів зазначене домоволодіння до експлуатації. На підставі цього ОСОБА_8, розпорядженням виконавчого комітету Іллічівської районної адміністрації ОСОБА_4 міської ради був змінений розрахунок ідеальних часток та видано свідоцтво про право приватної власності на 495/1000 частин домоволодіння.

Рішенням ОСОБА_4 міської ради народних депутатів від 02.06.2000 року ВАТ «ОСОБА_4 завод будівельно-виробничих машин» отримав у постійне користування для експлуатації та обслуговування виробничої бази земельну ділянку площею 10,2405 га. в межах згідно з планом землекористування за адресою: м. Одеса, вул. Середня, 43 та на підставі цього 26.06.2001 року ОСОБА_4 міською радою був виданий державний акт на право постійного користування вищевказаною земельною ділянкою.

08.11.2003 року ОСОБА_8 подарував ОСОБА_2, а останній прийняв в дар 495/1000 частин нежилих будівель, що знаходяться в м.Одесі, вул. Бабеля, 24 та в цілому складаються з нежилих будівель, зазначених в схематичному плані літ «А», «1F», «2F», загальною площею 1 315,6 кв.м..

ОСОБА_2 як власником 495/1000 часток домоволодіння був погоджений із ТОВ «Дюківський Пассаж Лімітед» листом від 02/10 від 02.10.2006 року дозвіл на проведення будівельних робіт, повязаних з реконструкцією будівель, що належать ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25.04.2008 року за ОСОБА_2 було визнано право власності на реконструйовані 495/1000 частин нежитлових приміщень. Зазначене рішення ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 09.02.2010 року було скасоване.

Частинами 1,2 ст. 120 ЗК України (у редакції 2001 року) передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Так, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу частини обєктів нерухомості, право власності або користування земельною ділянкою не переходило, крім того визначення та узгодження меж земельної ділянки органами місцевого самоврядування не приймалося, кадастрового номеру земельній ділянці не надавалось. А тому до ОСОБА_2 не могло перейти право власності чи користування спірною земельною ділянкою, у звязку з чим заявлені ним позовні вимоги є безпідставними.

З урахуванням доказів, що зібрані по справі, колегія погоджується з висновком суду інстанції і вважає його законним і обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 січня 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: підпис ОСОБА_9

Підп. ис ОСОБА_10

підпис ОСОБА_1