Номер провадження № 22-ц/785/1187/13
Головуючий у першій інстанції Калашнікова
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарях Павлін О.В., Добряк Н.І., Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про перевід прав та обовязків покупця, визнання права власності на нерухоме майно, визнання права власності на частку земельної ділянки, витребування майна із чужого незаконного володіння, відшкодування матеріальної шкоди, за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про перевід прав та обовязків покупця, визнання права власності на нерухоме майно, визнання права власності на частку земельної ділянки, витребування майна із чужого незаконного володіння, за апеляційними скаргами ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 березня 2012 року,

встановила:

У вересні 2009 р. ОСОБА_3 звернулася до суду з вищеназваним уточненим в подальшому позовом, в якому остаточно вказала, що на підставі свідоцтва про право власності на дачу № 3-1233 від 09.06.98 р. вона є власником дачі, яка становить 6/1000 частин дачно-будівельного кооперативу Сонячне, розміщеного за адресою м Одеса, вул. Фонтанська дорога, 75, ділянка № 30 , правонаступником якого є громадська організація Сонячне. Крім неї співвласниками дачі є: 1) ОСОБА_8 8/1000 ідеальних частин; 2) ОСОБА_5 9/1000 ідеальних частин; 3) ОСОБА_7 32/1000 ідеальних частин; 4) ОСОБА_9 6/1000 ідеальних частин. Решта ідеальних частин дачі не зареєстрована.

Згідно державного акту на право власності на землю від 13.07.99 р., виданого на підставі рішення виконкому Одеської міської ради № 972 від 13.11.98 р., вона є власником земельної ділянки площею 0,0464 га., за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 76/21, цільове призначення якої експлуатація дачних будівель. Суміжними землекористувачами є ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_11.

Отримавши витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 31.08.10 р., їй стало відомо, що майже 10 років тому назад ОСОБА_4 уклала з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу 9/1000 частин дачі, які складаються з: - 2-х жилих кімнат - 4-1 та 4-2, площею 26 кв. м.,; 3-1 кухні; 4-3 - веранди; № 54 сараю; № 188 - підвалу. Зазначені приміщення входять до складу спільної будівлі - літера У. Їй в цій будівлі належать: - кімнати 1-2, 1а-2, 1-1, 1а-1 та інші.

16.11.99 р. ОСОБА_4 уклала з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу земельної ділянки по вул. Фонтанська дорога, 76/24 в м. Одесі, на якій розташована дача. 31.05.02 р. ОСОБА_5 продала вказану земельну ділянку ОСОБА_6.

Згідно відомостей, отриманих з КП ОМБТІ та РОН, станом на 17.10.10 р. зазначені в укладеному 04.06.99 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договорі купівлі-продажу приміщення ОСОБА_6 зруйнувала, а саме 3-1 кухню, 4-3 веранду, № 54 сарай, № 188 підвал. З літери У в наявності залишилися: - 4-2 кімната, площею 15,0 кв. м.; 4-1 кімната, площею 3,0 кв. м.; 4-1а кімната, площею 2,1 кв. м.. Всього площею 20,1 кв. м.. Вартість наявних споруд пропорційно вартості всіх споруд, вказаних в договорі купівлі-продажу, становить 6 055,23 грн.. На депозитний рахунок нею покладено вартість зазначеного у договорі купівлі-продажу від 04.06.99 р. нерухомого майна в розмірі 14 400 грн.. Оскільки ОСОБА_6 навмисно і неправомірно зруйнувала частину обєктів нерухомого майна, ОСОБА_3 має право на відшкодування ОСОБА_6 матеріальної шкоди, розмір якої становить різницю між вартістю майна вказаного в договорі від 04.06.99 р. та вартістю не зруйнованого нерухомого майна і становить 8 344,77 грн. = 14 400,00 грн. 6 055,23 грн..

ОСОБА_4 не повідомила її, як співвласника дачі, про продаж належної їй у праві спільної часткової власності частки. Ця обставина стала їй відома тільки у серпні 2010 р., тому строк позовної давності вона не пропустила. Таким чином, вона має переважне перед ОСОБА_5 право отримати у власність частину спільного нерухомого майна.

Частина земельної ділянки, площею 20,1 кв. м., на якій знаходяться не зруйновані ОСОБА_6 будівлі під літерою У приміщення, вибула з її володіння поза її волею, оскільки їй не було відомо про те, що ОСОБА_4 продала ОСОБА_5 свою частку в нерухомому майні. Тому вона має право на витребування цієї частини земельної ділянки у ОСОБА_12 у випадку переведення на неї прав та обовязків покупця.

На підставі викладеного, керуючись ст. 114 ЦК УРСР (1963 р.), ст. ст. 261, 362, 377, 388, 392, 1661 ЦК України, ОСОБА_3 остаточно просила: 1) перевести на ОСОБА_3 обовязки покупця за договором купівлі-продажу нерухомого майна - 9/1000 частин дачі (ДБК Сонячне) за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, будинок 76, ділянка 32 (нині 24), укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_5; 2) визнати за ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно 9/1000 частин дачі (ДБК Сонячне) за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, будинок 76/24 (літера У), загальною площею 20,10 кв. м., яке складається з: - 4-1 - коридор, площею 3,0 кв. м.; - 4-1а площею 2, 1 кв. м.; - 4-2 літня жила кімната, площею 15,0 кв. м.; 3) визнати за ОСОБА_5 право власності на грошові кошти, які внесені ОСОБА_3 Н.А. на депозитний рахунок суду у розмірі 14 400 грн., згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна № 99.06 906, укладеного 04.06.99 р. на Одеській Спеціалізованій Біржі Нерухомості між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за яким ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_5 придбала 9/1000 частин дачі (ДБК Сонячне) за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, будинок 76, ділянка 32 (нині 24); 4) витребувати у ОСОБА_6 з чужого незаконного володіння земельну ділянку, розташовану під нерухомим майном - 9/1000 частинами дачі (ДБК Сонячне) за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, будинок 76/24, загальною площею 20,10 кв. м., яке складається (літера У) з: - 4-1 - коридор, площею 3,0 кв. м.; - 4-1а площею 2, 1 кв. м.; - 4-2 літня жила кімната, площею 15,0 кв. м.; 5) визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку, розташовану під нерухомим майном - 9/1000 частин дачі (ДБК Сонячне) за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, будинок 76/24, загальною площею 20,10 кв. м., яке складається (літера У) з: - 4-1 - коридор, площею 3,0 кв. м.; - 4-1а площею 2, 1 кв. м.; - 4-2 літня жила кімната, площею 15,0 кв. м.; 6) стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 8 344,77 грн..

У лютому 2012 р. ОСОБА_7, як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, вступив у справу, предявивши вищевказаний уточнений в подальшому позов, в якому остаточно вказав, що він є власником земельної ділянки, площею 0,0775 га. по вул. Фонтанська дорога, 76/22 в м. Одесі та дачі, яка розташована в дачно-будівельному кооперативі Сонячне за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 76. Сусідами та співвласниками навколишніх будівель були ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4М та ОСОБА_13.

У 1999 р. ОСОБА_4 через Одеську спеціалізовану біржу нерухомості продала свою дачу ОСОБА_5 за 14 400 грн.. У 2000 р. ОСОБА_5 оформила на себе державний акт на право приватної власності на земельну ділянку під дачею по вул. Фонтанська дорога, 76/24 в м. Одесі. У 2002 р. ОСОБА_5 продала ОСОБА_6 вказану земельну ділянку.

Оскільки він є сусідом, є співвласником дачі, в якій була розташована спірна частка, його будівля безпосередньо межує із належною ОСОБА_6 спірною частиною будівлі, він має право привілеєвої купівлі частки, яка належала ОСОБА_4. Остання порушила його право привілеєвої купівлі частини дачі. Про вказане йому стало відомо від ОСОБА_6 та її чоловіка під час розгляду спору за позовом ОСОБА_3 в Київському районному суді м. Одеси.

Відповідно до повідомлення КП ОМБТІ та РОН, зазначені в укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на прилюдних торгах договорі купівлі-продажу прибудови на сьогодні частково зруйновані. Вартість наявних споруд складає 6 055,23 грн.. Незважаючи на це він готовий сплатити за продану частину дачі 14 400 грн.. Зазначена сума буде покладена ним на депозитний рахунок суду.

У разі визнання за ним права власності на частку спільного нерухомого майна, відповідно до ч. 1 ст. 377 ЗК України, він має право на отримання у власність земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 114 ЦК УРСР (1963 р.), ст. 377 ЦК України, ОСОБА_7 остаточно просив: 1) перевести на ОСОБА_7 обовязки покупця за договором купівлі-продажу нерухомого майна - 9/1000 частин дачі (ДБК Сонячне) за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, будинок 76, (ділянка 32, нині 24), укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 04.06.99 р. у Жовтневій філії Одеської спеціалізованої біржі нерухомості; 2) визнати за ОСОБА_7 право власності на нерухоме майно 9/1000 частин дачі (ДБК Сонячне) за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, будинок 76 (ділянка 32, нині 24), літера У, загальною площею 20,10 кв. м., яке складається з: - 4-1 - коридор, площею 3,0 кв. м.; - 4-1а площею 2,1 кв. м.; - 4-2 літня жила кімната, площею 15,0 кв. м.; 3) визнати за ОСОБА_5 право власності на грошові кошти, внесені ОСОБА_7 К.І. на депозитний рахунок суду в розмірі 14 400 грн., згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна № 99.06 906, укладеного в Жовтневій філії Одеської спеціалізованої біржі нерухомості 04.06.99 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5; 4) витребувати з чужого незаконного володіння у ОСОБА_6М земельну ділянку, розташовану під нерухомим майном - 9/1000 частин дачі (ДБК Сонячне), яке складається (літера У) з: - 4-1 - коридор, площею 3,0 кв. м.; - 4-1а площею 2,1 кв. м.; - 4-2 літня жила кімната, площею 15,0 кв. м., а всього загальною площею 20,10 кв. м., за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, будинок 76/24 та визнати за ОСОБА_7 право власності на цю земельну ділянку.

ОСОБА_3 в судовому засіданні свій позов підтримала, просила його задовольнити, з підстав вказаних в ньому. Позов ОСОБА_7 не визнала, просила відмовити в його задоволенні.

ОСОБА_7 в судовому засіданні викладені в своєму позові підстави та предмет підтримав. Проти задоволення позову ОСОБА_3 заперечував.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позови ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не визнала, пояснивши, що вона особисто в усній формі пропонувала всім членам ДБК Сонячне, в тому числі і ОСОБА_3, купити її частину дачі. Ніхто не виявив такого бажання. Письмово вона нікого не повідомляла.

Представник ОСОБА_5 позови не визнав з тих підстав, що пропущено строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права. Крім того, у 2000 р. були частково знесені належні їй приміщення дачі і реконструювані приміщення 4-1, 4-1а, 4-2 в будівлі літера У.

Представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги як ОСОБА_3, так і ОСОБА_7 не визнав, з тих підстав, що позивачі пропустили строк позовної давності, майно було продано з прилюдних торгів. З 2002 р. 9/1000 частин дачних будівель знесені, а будівлі на які претендують позивачі є новозведеними.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.08.12 р. позов ОСОБА_3 задоволено частково: 1) переведено на ОСОБА_3 права та обовязки покупця за договором купівлі-продажу 9/1000 частин дачних будівель (ДБК Сонячне) за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 76 (ділянка 32, нині ділянка 24), укладеним 04.06.99 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5; 2) визнано за ОСОБА_3 право власності на 9/1000 частин дачних будівель (ДБК Сонячне) в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 76 (ділянка 24) у складі приміщень в будівлі літера У 4-1, 4-1а, 4-2, загальною площею 20,10 кв. м., в тому числі, літня житлова площа 15,0 кв. м.. У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_3 відмовлено. Грошову суму 14 400 грн., зараховану ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.02.12 р. на депозитний рахунок Територіального управління ДСА в Одеській області, видати ОСОБА_5. ОСОБА_7 у задоволенні позову до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6М відмовлено. Грошову суму 14 400 грн., зараховану ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.04.12 р. на депозитний рахунок Територіального управління ДСА в Одеській області, видати ОСОБА_7.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3. Посилається на те, що рішення ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального (ст. 114 ЦК УРСР) та процесуального (ст. ст. 4, 10, 14, 60, 213, 214 ЦПК України ) права: - 9/1000 частин дачних будівель продано з публічних торгів; - рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.04.02 р. договір купівлі-продажу нерухомого майна було визнано дійсним. За ОСОБА_5 було визнано право власності на нерухоме майно; - майно, яке було продано у 1999 р. не існує.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 оскаржує рішення в частині відмови в задоволенні її вимог про витребування у ОСОБА_6 з чужого незаконного володіння земельної ділянки під нерухомим майном, визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку. Просить рішення суду змінити та задовольнити ці позовні вимоги. Посилається на те, що в оскарженій частині рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального (ст. ст. 377, 388 ЦК України, ст. 120 ЗК України) права: - оскільки за нею визнано право власності на нерухоме майно, яке знаходиться на належній ОСОБА_6 земельній ділянці , то до неї перейшло і право власності на земельну ділянку під цим нерухомим майном, яке поза її волі вибуло від неї.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 оскаржує рішення в частині задоволення вимог ОСОБА_3 про переведення на останню прав та обовязків покупця та визнання права власності на нерухоме майно. Просить рішення суду в оскарженій частині скасувати, ухвалити нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні цих вимог. В іншій частині рішення залишити без змін. Посилається на те, що рішення в оскарженій частині ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального (ст. ст. 41, 47, 55 Конституції України, ст. ст. 76, 80, 114 ЦК УРСР, ст. ст. 3, 267, 316, 317, 319, 328, 375 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 1, 3, 60, 144, 212 ЦПК України) права: - про укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_3 знала ще у 1999 р.; - закінчився строк позовної давності, що є підставою для відмови в позові. Суд безпідставно не застосував наслідки спливу строку позовної давності; - на депозитний рахунок внесено суму, яка не відповідає реальній вартості нерухомого майна; - нерухомого майна, вказаного в договорі купівлі-продажу немає. Є новостворене майно; - при виготовлені державного акту на право власності на земельну ділянку як ОСОБА_3, так і ОСОБА_7 погодили межі земельної ділянки, а тому їм були відомі обставини щодо продажу нерухомого майна. Останні незаконним шляхом намагаються отримати у власність частину чужої земельної ділянки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про повну відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 та задоволення його позову. Посилається на те, що рішення ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, з порушенням норм матеріального (ст. ст. 257, 362 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 60, 212, 213 ЦПК України) права: - не зясовано волевиявлення ОСОБА_4 щодо вибору покупця серед претендентів на її частку; - суд неправильно застосував строк позовної давності до його вимог, оскільки на час виникнення спірних правовідносин він вже не виконував обовязки голови правління ДБК; - ОСОБА_3 не довела, що про укладення договору купівлі-продажу їй стало відомо у 2010 р.; - він є безпосереднім сусідом ОСОБА_6 як по земельній ділянці, так і по спірній будівлі, а тому має більше прав на неї ніж ОСОБА_3, яка дуже незначною частиною нерухомості межує з відповідачем.

Представник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав доводи і вимоги, які викладені в апеляційній скарзі його довірителя. Також вважав необхідним задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_6. Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не визнав, вважав необхідним відхилити їх, посилаючись на їх необґрунтованість.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі його довірителя. Інші скарги вважав необхідним відхилити. В наданих ним суду письмових запереченнях на апеляційні скарги ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, також вважав необхідним відхилити вказані апеляційні скарги, посилаючись на їх необґрунтованість..

Представник ОСОБА_14 в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі його довірителя. Також вважав необхідним задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_5, а апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_7 відхилити.

Представник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги, які викладені в скарзі його довірителя. Інші скарги вважав необхідним відхилити.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційних скарг та заперечень на них, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 треба відхилити, апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 треба задовольнити, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 треба задовольнити частково, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3 та відмову в задоволенні позову ОСОБА_7, суд першої інстанції, виходив з того, що ОСОБА_4 при укладанні 04.06.99 р. договору купівлі-продажу 9/1000 частин дачних будівель порушила переважне право ОСОБА_3, як співвласника дачі, на купівлю части в спільному майні. ОСОБА_6 набула право власності на земельну ділянку, площею 0,0681 га., по вул. Фонтанська дорога, 76 в м. Одесі, на якій розташована, в тому числі і спірна будівля, на підставі договору купівлі-продажу і отриманого надалі державного акту про право власності на землю. Право власності ОСОБА_6 на вказану земельну ділянку ніким не оспорюється. Вимоги ОСОБА_3 про відшкодування ОСОБА_6 на її користь матеріальної шкоди у розмірі 8 344,77 грн., вартості частини самочинно зруйнованої дачної будівлі літера У, недоведені. ОСОБА_3 не пропустила строк для звернення до суду за захистом порушеного переважного права купівлі частки. ОСОБА_7 порушив строк позовної давності для звернення до суду з позовом про переведення на нього прав та обовязків покупця (Т. 3, а. с. 119 - 121).

Колегія суддів вважає, що повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна.

Висновок суду про відмову в задоволенні позову ОСОБА_7 є обґрунтованим. Суд в цій частині повно та всебічно дослідив надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин, вірно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 є неспроможними. Відповідно до ст. 80 ЦК УРСР сплив строку позовної давності до предявлення позову є підставою для відмови в позові. Судом правильно встановлено, що ОСОБА_7, як голові ДБК Сонячне, було достеменно відомо про укладення у 1999 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договору купівлі-продажу 9/1000 частин дачі. Ці обставини були підтверджені самим ОСОБА_7 в суді першої інстанції. Підстави для поновлення ОСОБА_7 строку звернення до суду за захистом порушеного права майже через тринадцять років після укладення договору купівлі-продажу відсутні.

Разом з тим, висновків про те, що ОСОБА_3 тільки у вересні 2010 р. довідалася про наявність договору купівлі-продажу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 04.06.99 р., задоволення вимог ОСОБА_3 про переведення на неї прав та обовязків покупця за договором купівлі-продажу, визнання за ОСОБА_3 права власності на 9/1000 частин дачних будівель (ДБК Сонячне) в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 76 (ділянка 24), суд першої інстанції дійшов при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на дачу № 3-1177 від 04.05.98 р. (Т. 1, а. с. 67, 183) ОСОБА_4 належало 9/1000 частин ДБК Сонячне. ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право власності на дачу № 3-1233 від 09.06.98 р. (Т. 1, а. с. 9, 11) є власником 6/1000 частин ДБК Сонячне. Належні їм приміщення знаходяться в будівлі літера У (Т. 1, а. с. 13).

Згідно укладеного 04.06.99 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на Одеській Спеціалізованій біржі нерухомості договору купівлі-продажу № 99.06-906 (Т. 1, а. с. 68 69, 184 185) ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_5А купила за 14 400 грн. 9/1000 частин дачі в літері У, за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 76, ділянка 32, загальною площею 47,8 кв. м., які складаються з: - 3-1 кухня; - 4-1 жила; - 4-2 жила; - 4-3 веранда; - № 54 сарай; - № 188 погріб. 01.07.99 р. ОСОБА_5 зареєструвала нерухомість в КП ОМБТІ та РОН на своє імя, запис № 55 стор. 103, кн. 13с. (Т. 1, а. с. 185 зворотна сторона). Відомостей про письмове сповіщення з боку ОСОБА_4 інших співвласників дачі про продаж належної їй частки матеріали справи не містять.

16.11.99 р. ОСОБА_4 (Т. 1, а. с. 59, 70, 98, 186) продала ОСОБА_5 належну їй на підставі державного акту на право власності від 13.09.98 р. земельну ділянку, площею 0,0681 га., по вул. Фонтанська дорога, 76/24 в м. Одесі.

29.02.2000 р. ОСОБА_5 отримала державний акт на право приватної власності на землю (Т. 1, а. с. 58) - земельну ділянку, площею 0,0681 га., по вул. Фонтанська дорога, 76/24 в м. Одесі, цільове призначення якої - експлуатація дачних будівель.

31.05.02 р. (Т. 1, а. с. 57, 187) ОСОБА_5 продала ОСОБА_6 належну їй на підставі державного акту на право власності від 29.02.2000 р. земельну ділянку, площею 681 кв. м., по вул. Фонтанська дорога, 76/24 в м. Одесі. ОСОБА_6 отримала державний акт від 18.11.03 р. (Т. 1, а. с. 33, 188) на право власності на вказану земельні ділянку.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.04.02 р. (Т. 1, а. с. 199) визнано дійсним договір № 99.06-906 купівлі-продажу нерухомого майна від 04.06.99 р., завірений в Жовтневій філії Одеської Спеціалізованої Біржі Нерухомості,за яким ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_5 купила 9/1000 частин дачі за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, будинок 76, ділянка № 32. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 9/1000 частин дачі по вул. Фонтанська дорога, 76 ділянка 32, загальною площею 47,8 кв. м., яка складається з 2 кімнат житловою 26 кв. м. (приміщень в літ. У: 3-1 кухня, 4-1 житлова, 4-2 житлова, 4-3 веранда, № 54 сарай, № 188 погріб). Рішення суду ОСОБА_5 в КП ОМБТІ та РОН не зареєструвала.

Згідно висновку будівельно-технічної експертизи № 073/2011 від 14.09.11 р. (Т. 2, а. с. 55 72) у будівлі літера У реконструйовані приміщення 4-1, 4-1а, площею 5,10 кв. м., внаслідок демонтажу приміщення 4-3, а також частини приміщення 4-1 з будівництвом нової зовнішньої стіни. У приміщенні 4-2, площею 15,0 кв. м., реконструкція або нове будівництво відсутні. Будівельні роботи відбулися у 2004 р. (Т. 2, а. с. 69).

На підставі заяви ОСОБА_5 від 24.01.11 р. (Т. 2, а. с. 93) до КП ОМБТІ та РОН про закриття реєстраційної справи, відповідно до листа КП ОМБТІ та РОН від 31.01.11 р. (Т. 1, а. с. 190) скасовано запис про реєстрацію договору купівлі-продажу № 99.06-906 від 04.06.99 р., зареєстрованого Жовтневою філією Одеської Спеціалізованої Біржі Нерухомості.

Між сторонами склалися правовідносини спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 114 ЦК УРСР (чинного на час укладення у 1999 р. договору купівлі-продажу) при продажу частки в спільній власності сторонній особі решта учасників спільної часткової власності має право привілеєвої купівлі частки, що продається по ціні, за якою вона продається, і на інших умовах, крім випадку продажу з прилюдних торгів. Продавець частки в спільній частковій власності зобовязаний повідомити в письмовій формі решту учасників спільної часткової власності про намір продати свою частку сторонній особі з зазначенням ціни та інших умов, на яких продає її. При продажу частки з порушенням права привілеєвої купівлі інший учасник спільної часткової власності протягом трьох місяців може звернутися до суду з позовом про перевід на нього прав і обовязків покупця.

Чинне на час ухвалення судом рішення законодавство кореспондує вищевказаним положенням ЦК УРСР, тільки встановлює інший строк позовної давності. За правилами, передбаченими ст. 362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобовязаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він продає її. У разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може предявити до суду позов про переведення на нього прав та обовязків покупця. Одночасно позивач зобовязаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець. До таких вимог застосовується позовна давність в один рік.

Встановлено, що частина належних ОСОБА_4 і проданих ОСОБА_5 у 1999 р. приміщень, які складали 9/1000 частин дачі, як на час звернення у вересні 2009 р. ОСОБА_3 з позовом до суду, так і на час ухвалення у серпні 2012 р. судом рішення вже не існує. Із колись належних ОСОБА_4 приміщень, розміщених за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 76, ділянка 32, в літері У, загальною площею 47,8 кв. м. (Т. 2, а. с. 61), повністю відсутні: - 3-1 кухня; - 4-3 веранда. Частина жилого приміщення 4-1 знесена. Іншу частину, яка залишилася, реконструйовано під 4-1 коридор, площею 3,0 кв. м., 4-1а - туалет, площею 2,1 кв. м.. Повністю залишилося тільки приміщення 4-2 - літня жила, площею 15,0 кв. м. (Т. 2, а. с. 61 зворотна сторона).

Виходячи із встановленого, колегія суддів відхиляє відомості про відсутність та повне знесення колись належного ОСОБА_5 нерухомого майна за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 76 (ділянка 32), які містяться в листах КП ОМБТІ та РОН від 27.01.11 р. (Т. 2, а. с. 92) та від 31.01.11 р. (Т. 1, а. с. 190). Однак, відповідно до складеного 17.10.05 р. КП ОМБТІ та РОН технічного паспорту на дачу № 76 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі, ДБК Сонячне (Т. 3, а. с. 74 82), виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Сертифікату відповідності № 15000349 від 13.04.10 р. (Т. 3, а. с. 73), виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради Свідоцтва про право власності на дачні будівлі від 19.07.10 р. (Т. 1, а. с. 189), листа КП ОМБТІ та РОН від 04.02.11 р. (Т. 2, а. с. 16) частина дачної будівлі літера У, в якій знаходяться наявні спірні приміщення, площею 20,10 кв. м., належить ОСОБА_6, а не ОСОБА_5. Вказане свідоцтво про право власності на дачні будівлі є чинним, та ніким не оспорювалось.

Таким чином, на час вирішення судом у 2012 р. спору відбулися суттєві зміни у складі спірного майна та серед власників цього майна. Майно, яке було предметом укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договору купівлі-продажу від 04.06.99 р., не існує. Залишилася тільки частина цього майна. Власником цієї частини дачі, в якій знаходяться наявні спірні приміщення, є ОСОБА_6, а не ОСОБА_5. Колись належна ОСОБА_4 земельна ділянка, на якій було розміщено спірне майно, перейшла у власність ОСОБА_6.

Відбулася суттєва переробка нерухомого майна, шляхом реконструкції колись належних ОСОБА_4 9/1000 частин дачі в літері У, за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 76, ділянка 32, загальною площею 47,8 кв. м., які складалися з: - 3-1 кухня; - 4-1 жила; - 4-2 жила; - 4-3 веранда; - № 54 сарай; - № 188 погріб. В результаті переробки виник новий обєкт нерухомого майна - 4-1 коридор, площею 3,0 кв. м., 4-1а - туалет, площею 2,1 кв. м., 4-2 - літня жила, площею 15,0 кв. м., загальною площею 20,10 кв. м..

З огляду на зміст ст. 321 ЦК України право власності ОСОБА_6 на нерухоме майно є непорушним. Її не можна свавільно позбавити права власності на частину дачних будівель (літера У) та частину земельної ділянки, на якій знаходиться це нерухоме майно, у тому числі, враховуючи положення ч. ч. 1, 4 ст. 332 ЦК України.

Виходячи з встановленого колегія суддів вважає, що вимоги ОСОБА_3 про переведення на неї прав та обовязків покупця за договором купівлі-продажу від 04.06.99 р., визнання за ОСОБА_3 права власності на 9/1000 частин дачних будівель (ДБК Сонячне) в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 76 (ділянка 24) є безпідставними і не підлягають задоволенню, оскільки неможливо перевести на ОСОБА_3 права та обовязки на неіснуюче і неналежне стороні за договором купівлі-продажу нерухоме майно.

Крім того, колегія суддів вважає, що зміни, які відбувалися після укладення у червні 1999 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договору купівлі-продажу, були відомі ОСОБА_3. Ще 05.06.99 р. (Т. 1, а. с. 178) ОСОБА_4 звернулася до правління ДБК Сонячне із заявою про її виключення із складу членів ДБК та передачу її паю ОСОБА_5. На цій заяві є підпис ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - Акимова) Н.А. про те, що вона претензій не має. Згідно протоколу № 45 від 04.07.02 р. засідання ради ГО Сонячне (Т. 1, а. с. 152 153) на цьому засіданні розглядалася заява Митричевої та ОСОБА_3 щодо ведення будівельних робіт на дачі ОСОБА_6. ОСОБА_3 не мала жодних перешкод довідатися про підстави переходу права власності на частину дачі від ОСОБА_4 до інших осіб.

Згідно ст. 80 ЦК УРСР закінчення строку позовної давності до предявлення позову є підставою для відмови в позові, що є окремою підставою для відмови в задоволенні позову у випадку обґрунтованості позовних вимог.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що переведення прав та обовязків покупця на ОСОБА_3 за ціною, вказаною у договорі купівлі-продажу, укладеному у 1999 р., враховуючи суттєву зміну цін на нерухомість станом на час ухвалення судом рішення, не відповідає і загальним засадам цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦПК України).

На підставі встановленого та вищевказаних положень законодавства, колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції в частині задоволення вимог ОСОБА_3 про переведення на неї прав та обовязків покупця за договором купівлі-продажу 9/1000 частин дачних будівель (ДБК Сонячне), визнання за нею права власності на 9/1000 частин дачних будівель (ДБК Сонячне) неповно зясував обставини справи щодо наявності спірного майна та його власників, порушив норми матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення по суті позовних вимог є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи, що неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про переведення на ОСОБА_3 прав та обовязків покупця за договором купівлі-продажу 9/1000 частин дачних будівель (ДБК Сонячне), визнання за нею права власності на 9/1000 частин дачних будівель (ДБК Сонячне), рішення суду в цій частині необхідно скасувати. В задоволенні позову ОСОБА_3 в цій частині необхідно повністю відмовити. В решті рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 березня 2012 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про переведення на ОСОБА_3 прав та обовязків покупця за договором купівлі-продажу 9/1000 частин дачних будівель (ДБК Сонячне), визнання за ОСОБА_3 права власності на 9/1000 частин дачних будівель (ДБК Сонячне) - скасувати. В задоволенні позову ОСОБА_3 в цій частині - повністю відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. М. ОСОБА_15 ОСОБА_2