справа № 2/229/27/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2012 року

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді - Задорожного В.П.

при секретарі - Бондаренко В.П.

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

третьої особи - Чечельницької державної нотаріальної контори

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чечельник справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи Чечельницької державної нотаріальної контори про встановлення факту, що є рівними частки у майні, яке було у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка 22.06.2011 року звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила встановити факт що є рівними частки у майні, яке було у спільній сумісній власності бувшого подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_5 та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на 1/6 спадщини, що відкрилася після смерті її батька ОСОБА_5 та знаходиться за адресою: Вінницька обл., смт. Чечельник, вул. Ворошилова, 1а. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на час подачі заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, вдова покійного ОСОБА_6 утримує в себе документи які засвідчують спільну сумісну власність її та покійного. В такий спосіб намагається усунути решту спадкоємців від спадкування майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності подружжя.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали та посилались на те, що житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: Вінницька обл., смт. Чечельник, вул. Ворошилова, 1а був набутий подружжям за час шлюбу з 10.07.1990р. по 19.10.2010р. Документи, що підтверджують спільну сумісну власність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в неї відсутні, тому встановлення факту що є рівними частки у майні, яке було у спільній сумісній власності бувшого подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_5 в судовому порядку необхідно їй для реалізації її спадкових прав за законом. Так-як між сторонами наявний спір про право, тому таку вимогу про встановлення факту що є рівними частки у майні, яке було у спільній сумісній власності вона пред'являє в позовному провадженні.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що не зазначено, яке майно позивач просить визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_8, відсутня постанова державного нотаріуса Чечельницької Державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, а отже відсутній факт порушення права позивача, що дає підставу звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування, не зазначено на яке майно позивач просить визнати право власності. Будівництво житлового будинку за адресою: Вінницька обл., смт. Чечельник, вул. Ворошилова, 1а здійснювалось за особисті кошти ОСОБА_6 в період з 1988р. по квітень 1990р., тобто до реєстрації шлюбу з ОСОБА_5

Представник Чечельницької районної державної нотаріальної контори при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення зі слідуючих підстав.

Як встановлено судом позивачка ОСОБА_7 є дочкою ОСОБА_5, що вбачається з свідоцтва про народження І-АВ № 039599.

Відповідачка ОСОБА_6 є дружиною ОСОБА_5 що вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу ІІ-АМ № 390790.

Як вбачається з свідоцтва про смерть 1-АМ № 189795 від 20.10.2010 року ОСОБА_5В помер 19.10.2010 року.

Вищевказані обставини сторонами не заперечувалися в звязку з чим доказуванню не підлягають.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як встановлено судом, заповіту спадкодавець не залишив. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач, відповідач та третя особа ОСОБА_1 є спадкоємцями першої черги за законом.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В установлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач ОСОБА_1 третя особа ОСОБА_9 та відповідач ОСОБА_6 звернулися до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з відповідною заявою про прийняття спадщини, що вбачається з матеріалів спадкової справи наданої суду Чечельницькою районною державною нотаріальною конторою..

Житловий будинок 1а по вулиці Ворошилова в смт. Чечельник Вінницької області був побудований на земельній ділянці виділеній особисто ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Панасюк) рішенням виконавчого комітету Чечельницької селищної ради за № 30 від 24.03.1988 року. Відповідно до рішення Чечельницької районної ради від 21.08.1994 року за № 73 та свідоцтва виконавчого комітету Чечельницької селищної ради за № 1672 від 21.08.1994 року зазначене домоволодіння було передане ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», відповідно до ст.12 Закону України «Про власність»у приватній власності громадян можуть знаходитись жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах, наприклад, за договором купівлі-продажу, міни, дарування, за правом спадщини. Оскільки згідно зі ст.17 ЗК і ст.14 Закону України «Про власність»земельна ділянка для будівництва жилого будинку і господарських будівель надається громадянину у приватну власність, участь інших осіб у будівництві не створює для них права приватної власності на жилий будинок, крім випадків, коли це передбачено законом. Згідно зі статтями 16 і 17 Закону України «Про власність», таке право, зокрема, виникає, коли будівництво велось подружжям в період шлюбу - жилий будинок у зв'язку з цим є їх спільною сумісною власністю, або велось за рахунок спільної праці членів сім'ї - жилий будинок стає їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно. Таке ж право за цих умов належить членам сім'ї власника жилого будинку, якщо вони приймали участь лише у будівництві підсобних будівель (літньої кухні, сараю, тощо) і підсобних приміщень або коли їх затрати на ремонт жилого будинку перевищували покладений на них ст.156 ЖК обов'язок.

Згідно із ст. 24 КПШС України 1969 року, ст. 57 СК України, 2002 року, визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

З технічного паспорту на будинок за адресою: Вінницька обл., смт. Чечельник, вул. Ворошилова, 1а вбачається що житловий будинок побудовано 1990 року відомості про будівництво інших будівель та споруд не має.

З показів свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16І, квитанцій та накладних на придбання будівельних матеріалів вбачається, що на час укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (10.07.1990 рік) спірний будинок за адресою: Вінницька обл., смт. Чечельник, вул. Ворошилова, 1а вже існував. Позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів того, що вказаний будинок зводився за час перебування у шлюбі або за рахунок спільних коштів подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Допитавши свідків ОСОБА_17І та ОСОБА_18, суд критично ставиться до їх показів, як на підставу для задоволення вимог позивачки про визнання спірного будинку спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6І, виходячи з родинних та дружніх стосунків з позивачкою по справі.

На думку суду момент реєстрації права власності за ОСОБА_6 під час зареєстрованого шлюбу не має в даному випадку істотного значення, оскільки будинок був побудований та існував вже у 1990 році, до реєстрації шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6

За таких обставин суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання права за позивачкою на 1/6 частину будинку за адресою: Вінницька обл., смт. Чечельник, вул. Ворошилова, 1а оскільки вказаний будинок не є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Позиція відповідачки про те, що вказаний будинок є її особистою власністю є обґрунтованою.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 1217, 1269, 1270 ЦК України ст.ст. 10, 60, 81, 88, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Чечельницька державна нотаріальна контора про встановлення факту, що є рівними частки у майні, яке було у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом у спадщині в розмірі 1/6 частки спадкового майна відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня виготовлення повного рішення - 26.03.2012 року, особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис

Вірно : Суддя В.П. Задорожний