Справа № 2-н/0519/1189/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2012 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з Маріупольської міської ради заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2012 року до адреси суду надійшла вказана заява ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з Маріупольської міської ради заборгованості з заробітної плати на користь заявниці. В обгрунтування вказаної заяви ОСОБА_2 зазначає, що вона працює прибиральницею сходових клітин та службових приміщень у Житлово-комунальному підприємстві «Житловик», яке з 2005 року знаходиться у стадії ліквідації, відповідно до рішення Маріупольської міської ради № 974 від 22.03.2005 року. В порушення ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці»строком на 07.02.2012 року заявниці не сплачено її заробітну плату за період з 01.10.2010 року по 07.02.2012 року у розмірі 10 543 грн. 75 коп., яку ОСОБА_2 просить стягнути з Маріупольської міської ради.

Ознайомившись із вказаною заявою про видачу судового наказу та документами, які додано до неї, приходжу до висновку щодо відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу. При цьому виходжу з наступного.

Наказне провадження це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, що одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Вважаю за необхідне зазначити, що відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13, згідно зі ст. 21 КЗпП належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір.

Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові № 14 Пленуму ВССУ від 23.12.2011 року наявність спору про право ( яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Відповідно до матеріалів, які додано до заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з Маріупольської міської ради заборгованості із заробітної плати, зокрема, довідки від 07.08.2012 року, ОСОБА_2 працює у ЖКП «Житловик» на посаді прибиральниці службових приміщень з 06.10.2009 року та має заборгованість з заробітної плати станом на 07.02.2012 року у розмірі 10 543 грн. 75 коп. Факт наявності трудових відносин між ОСОБА_2 та ЖКП «Житловик»підтверджується також трудовою угодою від 01.12.2009 року, укладеною між ЖКП «Житловик»та ОСОБА_3

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2011 року № 14, до заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердження суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсація за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Проте, до заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу не додано документу, який б підтверджував факт правонаступництва Маріупольською міською радою прав та обов'язків ЖКП «Житловик», зокрема обов'язку із сплати заборгованості з заробітної плати працівникам ЖКП «Житловик».

З огляду на викладене, проаналізувавши норми діючого законодавства, приходжу до висновку про наявність у даному конкретному випадку спору про право, який належить розглядати в порядку позовного провадження, оскільки ОСОБА_2 просить стягнути заборгованість з юридичної особи, з якою вона не перебуває у трудових відносинах, а в матеріалах, які додано до заяви про видачу судового наказу відсутні відомості про правонаступництво ММР прав та обов'язків ЖКП «Житловик».

Керуючись п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з Маріупольської міської ради заборгованості по заробітній платі відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судової ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.Л.Соловйов