Справа № 2404/1169/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2012 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.

при секретарі Задорожняк О.М.

з участю представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Заставна справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до фермерського господарства КВІК-О, треті особи без самостійних вимог на стороні позивачів Заставнівська районна СЕС, Чернівецька обласна СЕС, Заставнівська міська рада про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом зобовязання фермерського господарства КВІК-Оприпинити розведення, вирощування та відгодівлю свиней, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, звернулись до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що їм на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований по вул. Незалежності, 142 в м. Заставна Чернівецької області. З їхнім будинком межує фермерське господарство КВІК-О, що розташоване по вул. Незалежності, 146-А в м. Заставна Чернівецької області власником якого є ОСОБА_7 Від діяльності згаданої свиноферми вони не можуть користуватись своїм житловим будинком, обробляти земельну ділянку, повноцінно жити. Через сморід, запах аміаку, шум витяжок у них почались розлади здоровя, погіршився сон. В порядку досудового врегулювання спору вони звернулись до відповідача ОСОБА_7 з проханням припинити діяльність свиноферми, однак добровільно її діяльність він не припинив. Крім того, з метою врегулювання вказаного питання, вони звернулись із скаргою до Заставнівської районної СЕС, Чернівецької обласної СЕС, Заставнівської міської ради та до прокуратури Заставнівського району. Головним санітарним лікарем Заставнівського району винесена постанова від 18.10.2011 року №165 про припинення експлуатації свиноферми з 01.12.2011 року, однак на сьогоднішній день ФГ КВІК-Опродовжує свою діяльність. Уточнивши позовні вимоги просять суд усунути перешкоди в користуванні належним їм будинком та земельною ділянкою, розташованих по вул. Незалежності, 142 в м. Заставна. Чернівецької області шляхом зобовязання ФГ КВІК-Оприпинити розведення, вирощування та відгодівлю свиней на свинофермі, розташованій по вул. Незалежності, 146-А в м. Заставна Чернівецької області, а також стягнути з ФГ КВІК-Она їх користь моральну шкоду в розмірі по 10000 гривень кожному та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Вказала, що розмір санітарно захисної зони від фермерського господарства по вирощуванню, відгодівлі свиней на 200 голів до житлової забудови або інших прирівняних до неї обєктів становить 400 метрів, однак від ФГ КВІК-Одо будинку позивачів відстань становить 5 метрів. З договору купівлі-продажу вбачається, що відповідач ОСОБА_7 купив не ферму з свинями, а тільки приміщення без худоби, тому засновники ФГ КВІК-Омали б дотриматися вимог санітарного законодавства при запуску та початку роботи ферми. Останні чотири роки позивачі не можуть повноцінно жити в своєму будинку, користуватись своїм майном, а тому розмір моральної шкоди оцінюють в розмірі 20000 тисяч гривень, на момент будівництва їхнього будинку свиноферма вже існувала, однак не діяла, ні запаху ні перешкод не було.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі подав до суду письмові заперечення до позовної заяви в яких вказав, що свиноферма, розташована по вул. Незалежності, 146-а в м. Заставна Чернівецької області була побудована в 1960 році, належала сільськогосподарському кооперативу Агрофірма Заставна, яку ОСОБА_7 у згаданого підприємства купив у 2001 році. У 1983 році позивачі ОСОБА_8 та ОСОБА_6 згідно рішення Заставнівського міськвиконкому №13/163 від 18.11.1983 року отримали дозвіл на будівництво та земельну ділянку, розташовану по вул. Незалежності, 142 в м. Заставна Чернівецької області в безпосередній близькості до свиноферми в санітарно-захисній зоні свиноферми, на якій в той час виконували діяльність по розведенню, вирощуванню та відгодівлі свиней. Вказує, що гучність шуму витяжок ніяким чином не може перешкоджати позивачам користуватись належним їм майном оскільки, відповідно до протоколу проведення досліджень шумових характеристик №152-160 від 31.08.2010 року перевищень шуму не виявлено, крім того 22.09.2011 року Заставнівська районна СЕС надала висновок №8 про можливість подальшої експлуатації свиноферми та дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Також у протоколі Заставнівської районної СЕС зазначено, що атмосферне повітря на межі санітарно-захисної зони відповідає Державним санітарним правилам охорони атмосферного повітря населених місць. Вважає, що вимога позивачів про зобовязання ФГ КВІК-Оприпинити розведення, вирощування та відгодівлю свиней на свинофермі є безпідставною, а у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Представники Заставнівської районної СЕС в судовому засіданні пояснили, що на діяльність ФГ КВІК-Оз приводу неприємного запаху та гучного шуму витяжок до Заставнівської районної СЕС надходили скарги. Відповідно до проведених перевірок з боку діяльності фермерського господарства не виявлено перевищень шуму та забруднення атмосферного повітря. Підстав для відмови в наданні дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, про можливість подальшої експлуатації свиноферми не було. Вказав також, що зараз санітарно захисна зона не витримана, її розмір становить біля 50 метрів.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши доводи сторін, покази свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 суд вважає, що позов доведений та обґрунтований, проте підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований по вул. Незалежності, 142 в м. Заставна Чернівецької області, що вбачається з свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (а.с.12). З їхнім житловим будинком межує ФГ КВІК-О. Вказане фермерське господарство є свинофермою, побудованою у 1960 році, яку ОСОБА_7, купив у 2001 році у сільськогосподарського кооперативу Агрофірма Заставна, у 2006 році провів її реконструкцію без зміни цільового призначення. Дані факти підтверджуються рішенням виконкому Заставнівської міської ради №9 від 27.01.2005 року (а.с.13), рішенням сьомої сесії V скликання Заставнівської міської ради №274/7-2007 р. від 03.05.2007 року (а.с.14), копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ №117399 від 04.05.2007 року (а.с.15), державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №443460 (а.с.16), договором купівлі-продажу від 28.11.2001 року (а.с.52). Як вбачається з Статуту ФГ Квік-О(а.с.41-45), засновником вказаного підприємства є ОСОБА_11, яка одночасно є і його головою. ОСОБА_7 є членом фермерського господарства. Інтереси підприємства представляє голова господарства. Основними завданнями господарства згідно п.п. 4.3-4.4 є забезпечення економічної рівноваги на території місцезнаходження господарства і виконання обовязків щодо охорони і збереження навколишнього середовища. Дотримання діючих нормативів щодо якості продукції ветеринарних, санітарних, екологічних та інших вимог.

Позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ФГ КВІК-Оє суміжними користувачами земельних ділянок, відстань між межами земельних ділянок сторін є значно меншою ніж 400 метрів, що видно з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №443460 (а.с.16), протоколу погодження зовнішніх меж землекористування в натурі від 05.01.2004 року (а.с.40), викопіювання із генерального плану забудови (а.с.51).

За змістом п.1.1 СанПіН №5.02.12/н Санітарні правила і норми розміщення, улаштування та експлуатації малих ферм для утримання тварин (худоби, птиці, звірів) у населених пунктах Української РСРмала тваринницька ферма виробничий обєкт для утримання обмеженої кількості сільськогосподарських тварин (свиней або великої рогатої худоби від 10 до 250 голів, овець від 25 до 500 голів, кролів від 50 до 500 голів, птиці від 50 до 100 голів).

Відповідно до санітарних правил і норм розміщення, влаштування і експлуатації малих ферм для утримання тварин (худоби, птиці, звірів) у населених пунктах Української РСР (чинних на даний час) утримання свиней від 10 до 250 голів передбачає створення малої тваринницької ферми на підставі рішень відповідних органів з їх розміщенням за територією житлової забудови, у виробничій зоні населеного пункту або на спеціально наданій земельній ділянці. При цьому з метою запобігання безпеки забруднення та інфікування навколишнього середовища передбачається створення санітарно-захисної зони від тваринницьких ферм до межі житлової забудови залежно від кількості поголівя тварин, зокрема при створенні свиноферм із кількістю поголівя 200 тварин санітарно-захисна зона має складати 400 метрів.

Розміри санітарно-захисних зон та санітарних розривів від сільськогосподарських підприємств і виробничих комплексів слід приймати відповідно до Санитарных правил для животноводческих предприятий№ 4542-87, Санитарных правил и норм размещения, устройства и эксплуатации малых ферм для содержания животных (скота, птицы, зверей) в населенных пунктах Украинской ССР№ 5.02-12/Н, ДБН Б.2.4-3-95 Генеральні плани сільськогосподарських підприємств(додаток № 5).

Згідно вказаних нормативно-правових актів, розмір санітарно захисної зони від фермерського господарства по вирощуванню, відгодівлі свиней на 200 голів до житлової забудови або інших прирівняних до неї обєктів становить 400 метрів.

На сьогоднішній день у ФГ КВІК-Оутримується 170 голів свиней. Вказане поголівя худоби, з урахуванням розташування господарства позивачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 не відповідає розмірам санітарно-захисних зон.

Дана обставина також випливає з постанови про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства №165 від 18.10.2011 року. Зокрема в ній йдеться про те, що в результаті розгляду акту перевірки дотримання санітарного законодавства на свинофермі фермерського господарства КВІК-Овстановлено на день перевірки знаходження 80 свиноматок, 186 голів на дорощуванні та 191 голова на відгодівлі. Санітарно-захисна зона до житла позивачів не витримана. Даною постановою припинено роботу ФГ КВІК-Оз 01.12.2011 року. За невиконання вказаної постанови на ОСОБА_7 було складено протокол про адміністративне правопорушення та 21.06.2012 року винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу в розмірі 102 гривні.

Також в судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення виконкому Заставнівської міської ради від 27.01.2005 року №9 приватному підприємцю ОСОБА_7 дано дозвіл на реконструкцію та добудову до свиноферми (а.с.13). Рішенням від 03.05.2007 року №274/7-2007 р. видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке розташоване по вул. Незалежності, 146-А в м. Заставна Чернівецької області на ФГ КВІК-О, взамін свідоцтва про право власності на імя ОСОБА_7

З вказаного вбачається, що приватний підприємець ОСОБА_7 добудував та реконструював приміщення старої свиноферми, а отже створив фактично новий комплекс нерухомого майна, отримав відповідні правовстановлюючі документи на нього та в подальшому, ставши членом ФГ КВІК-О, передав вказане майно товариству.

Таким чином відповідачем утримання поголівя свиней здійснюється з порушенням діючих санітарних правил. За висновком суду це порушення полягає в недотриманні ФГ КВІК-Осанітарних, епідеміологічних та будівельних норм при розміщенні на своїй земельній ділянці в межах житлової забудови, у безпосередній близькості від жилого будинку позивачів, господарських споруд для вирощування поголівя свиней у кількості, яка перевищує допустимі норми утримання в межах житлової зони, що перешкоджає позивачам належним чином здійснювати права власників жилого будинку і порушує їхнє право на безпечне довкілля.

Статтею 41 Конституції України, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 283 ЦК України, гарантовано право особи на повагу до житла і до приватного життя, на безпечне для життя і здоровя довкілля. Зокрема частиною 2 ст. 293 ЦК України. передбачено, що діяльність фізичної та юридичної особи, яка завдає шкоди довкіллю, може бути припинена за рішенням суду.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які зокрема означають можливість належним чином використовувати річ для своїх потреб за її призначенням.

За положеннями ст. 319 ЦК України, при здійсненні права власності власник зобовязаний дотримуватись вимог закону і моральних засад суспільства, та не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

За змістом ч. 3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник, права якого порушені, має право вимагати усунення будь-якого порушень його права, хоч би вони й не були повязані з порушенням права володіння, та має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9, яка є донькою позивачів вказала, що чує запах та шум від діяльності ФГ КВІК-О. Вона проживала у будинку позивачів з 1998 року по 2008 рік. За цей проміжок часу незручностей не було, лише після того як ФГ КВІК-Орозпочало свою діяльність одразу почались неприємності та незручності. Постійний шум витяжок та неприємний запах не дають змоги повноцінно жити та перебувати у будинку позивачів. Вона разом із позивачем ОСОБА_6 постійно перебуває на прийомі у лікаря в звязку із головними болями, мати уникає перебування у власному домі. ЇЇ батька ОСОБА_5 незручності, що виникають через діяльність ФГ КВІК-Отакож турбують.

Свідок ОСОБА_10, який був керівником сільськогосподарського кооператива Агрофірма Заставнав судовому засіданні пояснив, що з 1982 року вони постійно добудовували різні приміщення на території агрофірми, в той час на підприємстві утримувалось більше 1000 свиней, коні. Під час діяльності підприємства зауваження від Заставнівської СЕС постійно були з приводу відстані між житловими будинками та фермою, оскільки немає санітарного розриву. У 2003 році Агрофірма Заставнаприпинила свою діяльність, частина приміщень була роздана на паї людям, а свиноферму він продав ОСОБА_7

З наведених норм закону, пояснень сторін та свідків, досліджених письмових доказів по справі, суд дійшов висновку, що права позивачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 на належні умови проживання у власному будинку та права на повагу до приватного життя порушені, оскільки утримання відповідачем у житловій зоні та безпосередній близькості від будинку позивачів поголівя свиней, що перевищує допустимі санітарні норми, має негативні наслідки для позивачів, які повязані з проживанням останніх в умовах поширення неприємного запаху, несвіжого повітря, значної кількості мух, що створює загрозу для їх здоровя, здоровя членів їх сімї, й безпечного епідеміологічного стану, а також є наслідком завдання їм моральної шкоди, яка полягає у їх перебуванні в нервовому, напруженому стані через порушення їх прав з боку відповідача, спричиняє їм душевні страждання.

З наданих в судовому засіданні представником позивача консультативних висновків від 18.07.2011 року та 10.07.2012 року вбачається, що позивачу ОСОБА_6 встановлено діагноз:сенсибілізація до побутових алергенів з проявами алергічного риніту. Серед рекомендацій вказано на уникнення контакту з алергенами. Також встановлено диспансерний нагляд.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Визначаючи розмір компенсації моральної шкоди суд враховує характер та обсяг фізичних страждань ОСОБА_5, ОСОБА_6, повязаних з негативними наслідками поширення неприємних запахів, тривалості порушення прав власників на належні умови проживання з кінця 2007 року по даний час, а також виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів суд визначає виходячи з пропорційності задоволених позовних вимог.

Таким чином, суд вважає, що фермерське господарство КВІК-Ослід зобовязати припинити розведення, вирощування та відгодівлю свиней на свинофермі, оскільки їх утримання здійснюється з порушенням діючих санітарних правил та порушує права позивачів на належні умови проживання у власному будинку, стягнути з відповідача ФГ КВІК-Она користь позивачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, 8000 (вісім тисяч) гривень у відшкодування моральної (немайнової) шкоди, а також судові витрати в сумі 53,65 (пятдесяти трьох) гривень 65 копійок, задовольнивши позовні вимоги частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 23, 283, 293, 317, 319, 375, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в користуванні власністю, а саме житловим будинком та земельною ділянкою за адресою: м. Заставна, вул. Незалежності, 142, Чернівецької області, шляхом зобовязання фермерського господарства КВІК-Оприпинити розведення, вирощування та відгодівлю свиней на свинофермі, що знаходиться за адресою: м. Заставна, вул. Незалежності, 146 А, Чернівецької області.

Стягнути з фермерського господарства КВІК-Она користь ОСОБА_5 4000 (чотири тисячі) гривень моральної шкоди.

Стягнути з фермерського господарства КВІК-Она користь ОСОБА_6 4000 (чотири тисячі) гривень моральної шкоди.

Стягнути з фермерського господарства КВІК-Она користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 понесені ними судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 53, 65 (пятдесят три) гривні 65 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: