АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №2-5462/11 Головуючий 1-ї інстанції Оксененко В.А.
Провадження №22ц/2090/640/2012 Доповідач: Довгаль Г.П.
Категорія: житлові правовідносини
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль Г.П.

суддів Коровіна С.Г., Коваленко І.П.

при секретарі Щегельському Д.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив визнати її на підставі ст.ст. 71,72 ЖК УРСР такою, що втратила користування житловим приміщенням квартирою №119 у будинку №11-Б по вул. Познанська в м. Харкові.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є його дочкою, яка з 1992 року за місцем своєї реєстрації - у спірній квартирі не проживає без поважних причин, особистих речей її в квартирі немає, поштова кореспонденція на імя не надходить, участі у сплаті комунальних послуг вона також не приймає. Останнім часом відповідач постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні суду першої інстанції відповідач заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що спірна квартира була надана їй разом з батьком, її включено до ордеру на це житло. Протягом всього часу вона дбала за квартирою, сплачувала комунальні платежі. На меншій по розміру кімнаті встановила замок, там знаходяться її особисті речі й майно. Проживати з батьком вона не може, тому, що він складний чоловік, не дає їй користуватися житлом, між ними з цього приводу виникають непорозуміння. З моральних міркувань і з огляду на вік батька вона не зверталася до суду за захистом своїх прав. На теперішній час батько одружився і цей позов подано ним в інтересах нової дружини.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2011 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з цим рішенням суду, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить його скасувати і ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на неповне зясування обставин, що мають значення для вирішення справи, та на неналежну оцінку наданим сторонами доказам. Зокрема вказує, що надані відповідачкою квитанції про сплату комунальних послуг носять епізодичний характер, необхідністю сплати не викликані та направлені на складання штучного враження звязку її з квартирою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Як розяснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад установлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, в осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Висновок суду про те, що відповідач не втратила права користування спірною жилою площею є обґрунтованим і підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Вирішуючи спір, суд повно та всебічно дослідив обставини справу, правильно визначив природу спірних відносин і закон, якій підлягає застосуванню, а також надав належну оцінку всім наданим сторонами доказам, в тому числі показанням свідків.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у двокімнатній квартирі №119, загальною площею 27,61кв.м, у будинку №11-Б по вул. Познанській в м. Харкові значаться зареєстрованими дві особи сторони у справі - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 Особовий рахунок на квартиру відкрито на імя позивача. Відповідача було включено до ордеру на зайняття спірної квартири як члена родини позивача (дочка).

ОСОБА_1 не заперечував той факт, що відповідач ще до звернення його з цим позовом до суду, вселилася у квартиру, завезла свої речі й меблі, зайнявши одну із кімнат, на дверях якої встановила замок. Позивач також визнав, що у нього з дочкою склалися ненормальні стосунки, які породжують конфлікти та які погіршалися після того, як він знову одружився.

Судом правильно не взято до уваги, як підставу для задоволення позовних вимог, твердження позивача про те, що його дочка була відсутня в квартирі з 2002 року, т.я. вийшла заміж і проживала разом зі своїм чоловіком на його жилплощі, а також акт, складений комісією дільниці №31 КП „Жилкомсервис м. Харкова, оскільки на той час позивач не звертався з відповідним позовом до суду, отже, зберігав за дочкою право на житло.

У судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 також пояснила, що, окрім спірної квартири, іншого жилого приміщення для проживання вона не має. Після смерті її чоловіка, вона деякий час змушена була жити в с. Звідьки Зміївського району Харківської області, доглядаючи свою матір, яка знаходиться у похилому віці.

Оскільки доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, висновків суду не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення, яке ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -