АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-5100/2011 Головуючий у 1-й інстанції
Категорія 34 ОСОБА_1
Доповідач: Радченко С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2012 року лютого місяця 20 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого: Цуканової І.В.

Суддів: Радченка С.В., Вейтас І.В.

при секретарі: Кримцевій І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 05 грудня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 20.08.2010 року внаслідок ДТП з вини відповідача ОСОБА_2 був пошкоджений належний їм на праві власності автомобіль Nissan Vanette, державний номер НОМЕР_1. Вартість відновлюваного ремонту зазначеного автомобіля склала 36 011, 95грн. Оскільки цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК Уніка» страховою компанією було виплачене страхове відшкодування у розмірі 17000грн. Просили стягнути зі ОСОБА_2 12 711, 95 грн. матеріальної шкоди, 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а зі страхової компанії 8500 грн. недоплаченого страхового відшкодування.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 05 грудня 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_3 8 500 грн. недоплаченого страхового відшкодування.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2000 грн. моральної шкоди, а також 312, 12грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Уніка», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просять скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У письмових запереченнях, які надійшли на адресу суду, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 посилаються на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з тих підстав, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та таким, що винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просять залишити його без змін.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, що з'явились до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у визначених процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Уніка» підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 20.08.2010 року, близько 19.30 год. на 35 км + 500 м автошляху Херсон-Феодосія-Керч відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Nissan Vanette, державний номер НОМЕР_1 та ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2, внаслідок чого автомобіль Nissan Vanette, належний на праві спільної сумісної власності подружжю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Скадовського районного суду Херсонської області від 29.10.2010 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с.6).

Відповідно до полісу № ВС/8013585 від 27.10.2009 року обовязкова цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 перед третіми особами була страхована в ЗАТ СК «Кредо-класік» (правонаступником якої є ПрАТ «СК «Уніка») (а.с.5).

Відповідно до страхового акту №00050787/1 від 18.11.2010 року (а.с.41), складеного на підставі звіту про оцінку субєкта оціночної діяльності «Декра Експерт» від 22.09.2010 року (а.с.82), матеріальний збиток, завданий автомобілю Nissan Vanette, державний номер НОМЕР_1 дорівнює його ринковій вартості до ДТП і становить 29 035, 20 грн. На думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано послався на зазначений акт, визначаючи розмір спричиненої майнової шкоди позивачам, оскільки він складений відповідно до вимог ОСОБА_1 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 N 142/5/2092, у редакції від 24.07.2009 року та не оспорювався сторонами по справі.

Відповідно до ч.1 ст.988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо

передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції позивач відмовився від визнання належного йому транспортного засобу фізично знищеним, а тому відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди з відповідача ОСОБА_2, суд обґрунтовано послався на ст.30 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та дійшов висновку, що власнику транспортного засобу повинна бути відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з цим, при обчислені розміру матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача зі страхової компанії в порядку ст.30 Закону, суд припустився помилки, невірно обрахувавши суму відшкодування та безпідставно стягнув з ПрАТ «СК «Уніка» вартість транспортного засобу після ДТП у розмірі 8500грн., що не передбачено п.30.2 статті 30 Закону, на яку посилався суд. Висновок суду стосовно того, що страховою компанією не наведено розрахунків та обґрунтувань вартості пошкодженого автомобіля після ДТП не відповідає дослідженим обставинам справи, оскільки в страховому акті (а.с.41) зазначено, що вартість залишків ТЗ становить 8 500 грн. За таких обставин рішення суду в цій частині підлягає зміні на підставі п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України.

А саме, на користь позивачів підлягає стягненню різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Вартість транспортного засобу до ДТП становила 29 035, 20грн., а не 25 500грн., як посилається ПрАТ «СК «Уніка». Вартість транспортного засобу після ДТП становить 8500грн. Різницю становить сума 3 535, 20грн. і ця сума підлягає стягненню на користь власника пошкодженого транспортного засобу.

При визначені розміру відшкодування моральної шкоди у сумі 2000грн. на користь ОСОБА_3 суд, в межах наданих доказів, врахував вимоги розумності і справедливості, характер дій відповідача у спірних правовідносинах, характер та тривалість заподіяння позивачці душевних страждань внаслідок пошкодження її майна, а тому доводи апеляційної скарги щодо не зясування судом в цій частині усіх обставин справи підлягають відхиленню.

Заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо неправильного стягнення з нього судових витрат.

З врахуванням сум матеріальної і моральної шкоди, стягнутої на користь позивачки на час ухвалення рішення, відповідно до вимог статті 88 ЦПК України, на користь ОСОБА_3 з ПрАТ «СК «Уніка» підлягають стягненню судові витрати у розмірі 171 грн. (51грн. - судовий збір, 120 грн. інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи) та зі ОСОБА_2 на користь держави підлягають стягненню 100 грн. недоплаченого судового збору від суми стягнутої моральної шкоди.

На підставі ст.ст.988, 1187, 1194 ЦК України, Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» задовольнити частково.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 05 грудня 2011 року в частині стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» недоплаченого страхового відшкодування змінити, зменшивши стягнуту суму з 8500 грн. до 3 535, 20грн.

Зазначене рішення суду в частині стягнення судових витрат скасувати та прийняти в цій частині нове рішення.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_3 171 грн. витрат по оплаті судового збору та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави 100 грн. недоплаченого судового збору.

В іншій частині зазначене рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: