УХВАЛА

про залишення заяви без руху

2/0519/4218/12

11.10.2012 року суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Ікорська Є.С., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд виявив, що позивачкою порушені вимоги ст. 119, ст. 120 ЦПК України.

Відповідно до статті 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Всупереч вимогам п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України позивачкою не конкретизований розмір позовних вимог, не вказано ціну позову щодо вимог майнового характеру. Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збірставка судового збору за подання заяви майнового характеру становить, 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідно заява подається до суду.

Відповідно до п.9 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається:у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу позивачки, що ціна позову має бути визначена виходячи з дійсної вартості нерухомого майна, а саме - спірного будинку, та з урахуванням цього сплачено судовий збір у відповідному розмірі.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ст.15 ЦК України особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення.

Згідно з п. 9 Постанови пленуму ВСС України від 30.03.2012 р. №6 Про застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)визначено, що за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 ЦПК України). У звязку із цим, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватись за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. При вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані обєкти суд має звертати увагу чи зазначено у позовній заяві відповідно до вимог статті 119 ЦПК обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття обєкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин. У разі відсутності посилання на такі обставини або докази суд має відповідно до вимог ст.121 ЦПК залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків із наслідками, передбаченими ч.2 ст.121 ЦПК.

Окрім того, відповідно до вимог ст.1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Документом, який посвідчує прийняття особою спадщини є свідоцтво про право на спадщину, яке видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкуванняза наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Позивачкою в позовній заяві не зазначено, яким саме чином Маріупольська міська рада порушує, не визнає, або оспорює її право власності та якими доказами це підтверджується, оскільки в позовній заяві мова про це взагалі не йдеться. Одночасно позивачкою не зазначено, чи зверталась вона до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття обєкта до експлуатації.

Зазначені недоліки позбавляють суд можливості вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України, позовна заява подана без додержання вимог, передбачених ст. 119 та ст. 120 ЦПК України, залишається без руху, а позивачеві надається строк для їх усунення.

Керуючись ст. 119, ст. 121 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху.

Надати позивачці строк протягом п'яти днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині.

У випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.С. Ікорська