Справа №2-1319/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2012 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Полонця С.М.

при секретарях с/з - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 Держкомзему в м. Житомирі про скасування Державних актів на землю та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять скасувати Державні акти на право власності на землю, видані: ОСОБА_5 серії ЯА №427036 від 19.09.2005р., ОСОБА_4 серії ЯЗ №430995 від 06.07.2010р., ОСОБА_3 серії ЯЗ №430996 від 21.08.2010р. як незаконні та зобовязати ОСОБА_6 Держкомзему в м. Житомирі видати громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 нові Державні акти на право власності на землю, в яких зазначити конкретні межі кожної із земельних ділянок та нові кадастрові номери. При цьому посилаються на те, що всупереч вимогам закону в державних актах на право власності на земельні ділянки сторін зазначені межі всієї земельної ділянки, що рахується за будинком, без визначення конкретних розмірів та меж кожної ділянки та вказаний один і той же кадастровий номер, а тому вказані акти підлягають скасуванню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання відповідач ОСОБА_5 не з»явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_6 Держкомзему в м. Житомирі в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 86 ЗК України, в редакції чинній на час видачі оскаржуваних актів, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначення частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Право спільної власності на землю посвідчується державним актом на право власності на землю.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співвласниками житлового будинку та земельної ділянки по пров. Чапаєва, 23 в м. Житомирі.

Співвласник вказаного будинку ОСОБА_5 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку від 19.09.2005р. на підставі договору дарування від 25.06.2005р., зареєстрованого в реєстрі за №4272 на земельну ділянку площею 0,0174 га по пров. Чапаєва, 23 в м. Житомирі.

ОСОБА_3 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку від 21.08.2009р. на земельну ділянку площею 0,0267 га, а ОСОБА_4 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку від 06.07.2010р. на земельну ділянку площею 0,0154 га за вищевказаною адресою.

Державні акти на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 видані на підставі рішення 27 сесії Житомирської міської ради пятого скликання від 06.11.2008р. №777 в порядку безоплатної приватизації згідно ст. 118 ЗК України, а Державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 виданий в порядку ст. 120 ЗК України на підставі цивільно-правової угоди.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004р. №7, в разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх. У випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди за рішенням суду. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за ц частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки.

Як вбачається з матеріалів справи, для земельної ділянки по пров. Чапаєва, 23 в м. Житомирі встановлено єдиний кадастровий номер, який зазначений у Державних актах на право власності на земельні ділянки всіх співвласників цієї ділянки. В оскаржуваних Державних актах на право власності на земельні ділянки зазначені площі земельних ділянок кожного співвласника пропорційно його частці у вартості будинку та визначено зовнішні межі всієї земельної ділянки, а тому посилання позивачів на те, що вони не є співвласниками земельної ділянки, а кожен з них є власником своєї частини земельної ділянки, не відповідає матеріалам справи.

Документи, на підставі яких було видано оскаржувані Державні акти на право власності на земельні ділянки, а саме договір дарування ОСОБА_5 та рішення міської ради про безоплатну передачу земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_4, є чинними та не визнані недійсними у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 88, 120 Земельного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 Держкомзему в м. Житомирі про скасування Державних актів на землю та зобовязання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення суду.

Суддя: