Справа № 801/762/2012
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"10" лютого 2012 р.

Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Крамаренко А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участю: позивача - ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, третя особа Бердянський районний відділ Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», про визнання договору оренди землі недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №068769 від 14.08.2002 року йому належить земельна ділянка площею 6,567 га, яка розташована на території ДП 16 п. 341 КСП ім. Леніна Дмитрівської сільської ради Бердянського району.

30.12.2008 року між ним та відповідачем був кладений договір оренди належної йому земельної ділянки, який 04.03.2009 року був зареєстрований у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру».

Зі змісту договору оренди землі від 30.12.2008 року вбачається, що він не містить істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», а саме відсутній підпис власника земельної ділянки ОСОБА_1

Крім того, при укладенні договору оренди між ним та відповідачем не було досягнуто жодної домовленості про укладання даного договору та щодо його істотних умов, а отже цей договір є недійсним.

Просив визнати договір оренди землі від 30.12.2008 року укладений між ним та відповідачем недійсним; зобовязати відповідача повернути йому земельну ділянку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити. Додатково ОСОБА_1 пояснив, що на даний час у нього відпала потреба у здачі в оренду земельної ділянки і він має намір її обробляти самостійно. Крім того, його не влаштовує й строк договору оренди 10 років.

ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що до підписання договору оренди землі від 30.12.2008 року всі істотні умови договору були узгоджені безпосередньо з ОСОБА_1 За згодою останнього, договір оренди був підписаний дружиною ОСОБА_1, яка одразу повідомила чоловіка про підписання цього договору. Протягом дії договору він у встановлені договором строки сплачує позивачу орендну плату, сплачує за позивача податок з доходу та податок за землю. Жодних нарікань або претензій від позивача щодо незаконного оброблення земельної ділянки він не отримував. Разом з тим, з часу державної реєстрації спірного договору, позивач у встановленому договором розмірі отримував орендну плату, що свідчить про схвалення ним такого правочину.

Представник Бердянського районного відділу Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. До суду не надходило заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №068769 від 14.08.2002 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 6,567 га, яка розташована на території ДП 16 п. 341 КСП ім. Леніна Дмитрівської сільської ради Бердянського району.

30.12.2008 року між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 був укладений договір оренди належної ОСОБА_1 земельної ділянки.

Сторонами у справі визнано, і у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню, що підпис в договорі оренди землі від імені ОСОБА_1 поставила його дружина, яка одразу повідомила чоловіка про підписання цього договору.

Вказаний договір оренди землі був зареєстрований у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України»04.03.2009 року.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1, 3, 4 ст. 203 ЦК України, на які посилається позивач, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актом цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 792 відносини щодо оренди земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст. 15 Закону України «Про оренду землі»(в редакції на час укладання договору) істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки; умови збереження стану обєкту оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючи обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення обєкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 10, ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі , мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи надані сторонами докази, суд приймає до уваги, що укладений між сторонами договір оренди землі від 30.12.2008 року відповідає типовій формі договору, затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2006 року №1724, та пройшов державну реєстрацію 04.03.2009 року.

Істотні умови договору оренди присутні в оскарженому договорі та визначені сторонами на власний розсуд та ними погоджені, що відповідає приписам ст. ст. 6, 627 ЦК України.

Твердження позивача щодо відсутності на договорі оренди його підпису суд до уваги не приймає, оскільки, встановивши, що спірний договір за формою і змістом відповідає вимогам закону, але одна із сторін його не підписувала, суд виходить з того, що такий договір є вчиненим. У цьому випадку п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»про не вчинення договору, чи не укладення договору - не застосовується.

Зазначене вище є лише підставою для визнання договору недійсним за ст. ст. 203, 215 ЦК України - підписання договору особою, яка не має на це повноважень та відсутність волевиявлення власника, якщо власник у подальшому не схвалив такого правочину.

Проте, як встановлено судом, спірний договір від імені ОСОБА_1 підписаний його дружиною з повідомленням ОСОБА_1 про його підписання.

Відповідно до відомостей про видачу орендної плати за 2009 2011 роки ОСОБА_1 отримував орендну плату за вказаний період в розмірах, визначених договором, що підтверджує його обізнаність про умови договору та їх схвалення.

З урахування наведеного, суд приходить до висновку, що договір оренди землі від 30.12.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, відповідає вимогам цивільного законодавства, а позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задовленню.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 57 -61, 212 - 215 ЦПК України, Законом України «Про оренду землі», суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4