Справа № 1625/2439/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2012 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Стрюк Л.І.

при секретарі Недавній Т.П.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що між ним та відповідачем було укладено у письмовій формі у вигляді розписки договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 21.11.2010 року отримала у ОСОБА_1 50 000 грн. у борг строком до 20.04.2011 року, проте зобовязання відповідач не виконала до цього часу, що дає право позивачу вимагати стягнення зазначеного боргу у сумі 50 000 грн. .

Позивач в судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглядати без його участі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідач до суду не з»явилася, попередньо надавши суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення, справу просить розглядати без її участі на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити судове рішення у попередньому судовому засіданні, відповідно до положень ч. 4 ст. 130 ЦПК України ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Встановлено, що ОСОБА_2 21.11.2010 року отримала у ОСОБА_1 50 000 грн. у борг, які зобовязувалася повернути до 20.04.2011 року ( а.с. 5,9,10).

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За таких обставин , суд приходить до висновку , що оскільки відповідач порушив умови договору позики , не виконала свої зобовязання , а тому вимоги позивачів щодо стягнення боргу за договором позики підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст.10, 11, 59-61, 88, 130, 174, 208-218, 224-226 ЦПК України , ст..ст. 1046,1047, 1049 ЦК України , суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 21.11.2010 в сумі 50 000 грн. .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500, 00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі десяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_3