АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Справа №2-2527/2011 Головуючий 1 інст. Погасій О.Ф.
Провадження № 22ц/2090/417/2012
Категорія: договірні Доповідач: Маміна О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Маміної О.В.

суддів Цвірюка В.О., Крилової Т.Г.,

при секретарі Єндовицькій І.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на заочне рішення Московського районного суду міста Харкова від 29 липня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2011 року Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі Банк) звернувся до суду з зазначеним позовом.

В обґрунтування вимог зазначав, що 13 грудня 2005 року між Банком та відповідачем було укладено договір кредиту № НААОАК00030038, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 60 345, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 12.12.2012 року. Відповідач повністю припинив виконувати зобовязання за договором кредиту, у звязку з чим виникла заборгованість. Просив стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором 80 318, 78 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Московського районного суду міста Харкова від 29 липня 2010 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 суму боргу за кредитним договором 80 318, 78 грн. та судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач в особі свого представника просить рішення суду першої інстанції від 29 липня 2011 року скасувати, і ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповне зясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно умов договору кредиту № НААОАК00030038 від 13 грудня 2005 року Банк надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах строковості, платності, повернення, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 60 345, 00 грн. зі сплатою 15 % річних, з щомісячним погашенням основної заборгованості по 910, 00 грн. та кінцевим терміном погашення основної заборгованості до 12 грудня 2012 року.

Відповідно до п.п. 2.2.1 2.2.4, 2.2.7 кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо забезпечувати повернення кредиту, відсотків за його використання, а також сплати пені у разі невиконання кредитних зобовязань у визначений термін, а також обовязок достроково повернути кредит, погасити нараховані відсотки та сплатити штрафні санкції у випадках, передбачених договором.

На час звернення позивача до суду відповідач повністю припинив виконувати обов'язки щодо повернення заборгованості за кредитом та сплаті процентів за його використання. Станом на 26.10.2010 р. у відповідача склалась заборгованість в сумі 80 318, 78 грн. Обовязок по поверненню кредитних коштів та сплаті штрафних санкцій до теперішнього часу не виконано.

За змістом положень ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

За правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором.

Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про стягнення суми заборгованості, відсотків та пені з Відповідача. При цьому розмір заборгованості доведений матеріалами справи.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Московського районного суду міста Харкова від 29 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя -

Судді -