Справа № 2-1682/11
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2012 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого -судді Цішковського В.А. при секретарі Крупській В,В.
розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом військової частини НОМЕР_1 м. Старокостянтинова до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за шкоду, завдану військовій частині під час проходження військової служби,
Військова частина НОМЕР_1 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за шкоду, завдану під час проходження ним військової служби, в сумі 4151,34 грн. На обгрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 був призначений на посаду командира паркової батареї технічного дивізіону військової частини НОМЕР_1 , За час проходження військової служби ОСОБА_1 неодноразово притягувався до матеріальної відповідальності. Згодом його було звільнено з військової служби у запас, відповідно до підпункта «ж» пункту 118 Тимчасового положення про проходження військовогжбіі: сержантами та солдатами за контрактом, у зв`язку з набранням чинності обвинувального вироку Військового суду Хмельницького гарнізону від 21 березня 2001 року та виключено із списків особового складу частини і направлено на зарахування на військовий облік у Старокостянтинівський РВК Хмельницької області.
Наказами командира військової частини НОМЕР_1 № 124 від 19.06.2000 р., №163 від
28.08.2000р., №175 від 11.09.2000 р., №22 від 30.01.2001 р. ОСОБА_1 притягнуто до матеріальної відповідальності всього на суму 4262,84 грн., з яких 4151,34 грн. залишилось неповернутими. Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовляється погасити дану заборгованість представник відповідача просить стягнути її в примусовому порядку.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача, просив здійснити заочний розгляд справи.
Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з`явився. У відповідності до ст.224 ч.І ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів -в порядк) заочного розгляду.
Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15 жовтня 1998 року № 138 (по стройовій частині) капітан ОСОБА_1 прт>/аче?шй на посаду командира паркової батареї технічного дивізіону військової частини НОМЕР_1 . Проте, за час проходження військової служби ОСОБА_1 неодноразово притягувався до матеріальної відповідальності, зокрема наказами командира військової частини НОМЕР_1 №124 від 19.06.2000 р., №163 від 28.08.2000 р., №175 від 11.09.2000 р., №22 від
30.01.2001 р. ОСОБА_1 притягнуто до матеріальної відповідальності всього на суму 4262,84 грн., з яких 4151,34 грн. залишилось неповернутими.
Вироком Військового суду Хмельницького гарнізону від 21 березня 2001 року ОСОБА_1 засуджено до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1Л належного йому на праві власності майна та з позбавленням військового звання «капітан» і направлено на зарахування на військовий облік у Старокостянтинівський РВК Хмельницької області.
Згідно книги грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 сума залишку невідшкодованих відповідачем завданих державі збитків складає 4151 грн.34 коп.
Дані обставини підтверджуються витягом з наказу командира військової частини від 15 жовтня 1998 року № 138 (по стройовій частині); копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.06.2000 р. № 124 «Про факт нестачі дизельного пального в технічному дивізіоні та покарання винних»; копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.08.2000 р. № 163 «Про нестачу автомобільного майна паркової батареї та покарання винних»; копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 від
11.09.2000р. № 175 «Про виявлення нестачі ПММ при проведені документальної ревізії та покарання винних»; копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2001 р. № 22 «Про притягнення до матеріальної відповідальності та покарання винних, за нестачу пального під час прийому посади начальника служби ПММ»; витягом з наказу командира військової частини від 31.05.2001 р № 129 (по стройовій частині); копією запису книги грошових стягнень військової частини НОМЕР_1 р/з-91; витягом з вироку Військового суду Хмельницького гарнізону від 21 березня 2001 року.
Згідно ч.І ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно п. 31 Постанови Верховної Ради України № 243/95 ВР від 23.06.1995 року « П по затвеп тгітто в і шїЖіТість ~в і й с. ько roc пужбо в пі в за
шкоду заподіяну державі», у разі звільнення в запас винної особи до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир військової частини у порядку, встановленим чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.
Таким чином, суд вважає позов обгрунтованим і таким що підлягає задоволенню.
Судові витрати розприділяються відповідно до ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст. 1166 ЦК України, п. 31 Постанови Верховної Ради України № 243/95 ВР від 23.06.1995 року «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі», ст.ст. З, 4, 60, 88, 212-215, 224-228, 294 ЦПК України, суд -
вирішив:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 м. Старокостянтинів 4151,34 грн. ( чотири тисячі сто п`ятдесят одна грн. 34 коп.) та 188 грн. 20 коп. судових витрат.
На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя