Провадження: 2/1421/1361/12 р.
Справа № 1421/3874/12 р.
УХВАЛА

30.07.2012р. суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

27.07.2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 5000 грн..

27.07.2012 року ОСОБА_2 разом з позовом подав заяву про забезпечення позову в якій просить забезпечити його позов до ОСОБА_3 шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_3 та на всі належній їй грошові кошти та інші цінності, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах, та заборонити вчиняти будь-які дії, спрямовані на їх відчуження.

Заява ОСОБА_2 про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові без розгляду, оскільки вона подана без додержання вимог, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Згідно п. 1. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 21.12.2006 р. єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Згідно п. 4. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 21.12.2006 р. розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У поданій до суду заяві заявник не обґрунтовує існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не приводить даних про особу відповідача, а крім того не вказує конкретне рухоме та нерухоме майно належне ОСОБА_3, його місце знаходження, дані про вартість майна на яке необхідно накласти арешт, а також не вказує конкретні грошові кошти та інші цінності, їх реальне місце знаходження.

Відсутність зазначених відомостей у заяві ОСОБА_2 про забезпечення позову позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Повернуту заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - заявникові без розгляду.

Копію ухвали направити ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я : підпис.

Копія вірна. Суддя: