2014/2603/2012
2/2014/791/2012
РІШЕННЯ
Іменем України

29.10.2012 м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді Бібіка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Онацької В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Змієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями за набувальною давністю,
встановив:
30 травня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом.
25 вересня 2012 року позивач ОСОБА_1 подав уточнену позовну заяву про визнання права власності на ? частину житлового будинку № 35 з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Щорса в с. Лиман Зміївського району Харківської області за набувальною давністю.
В обґрунтування позову вказав, що він є власником ? частки житлового будинку № 35 по вулиці Щорса в с. Лиман Зміївського району Харківської області з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом. Інша ? частки житлового будинку з надвірними будівлями зареєстрована на праві власності за померлою 29 листопада 1992 року матір`ю ОСОБА_2, оскільки його рідна сестра ОСОБА_3 за життя не оформила право власності на ? частку спірного будинку, який заповідала їй мати.
Вважає, що набув право власності за набувальною давністю на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями № 35 в с. Лиман Зміївського району Харківської області, так як здійснюючи обслуговування зазначеного будинку в цілому, догляд за ним, добросовісно заволодів належною померлій ОСОБА_2 ? часткою нерухомого майна, якою він відкрито, безперервно володіє понад 10 років.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача Лиманської сільської ради Зміївського району у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Розгляд справи проведено за відсутності сторін та інших осіб, які беруть участь у справі за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
За життя ОСОБА_2 належав житловий будинок з надвірними спорудами № 35, розташований в с. Лиман Зміївського району Харківської області, що належав їй на підставі свідоцтва про право власності, виданого Готвальдівською державною нотаріальною конторою 12 грудня 1986 року за реєстром № 3526, зареєстрованого Балаклійським міжміським бюро технічної інвентаризації 29.12.1986 року за реєстром 3 11-1488, свідоцтва про право власності, виданого Готвальдівською державною нотаріальною конторою12 грудня 1986 року за реєстром № 3524, зареєстрованого в Балаклійському бюро технічної інвентаризації 29.12.1986 року за реєстром 3 11-1488, що вбачається із копії в свідоцтва про право на спадщину на ім.»я позивача ( а.с.5).
Як вбачається з матеріалів справи, 29 листопада 1992 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1V-ВЛ № 342669, зареєстрованого Лиманською сільською радою Зміївського району Харківської області, про що в Книзі реєстрації смертей 30.11.1992 року зроблено відповідний актовий запис за № 69 (а.с. 39).
За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений виконкомом Лиманської селищної ради народних депутатів 15 жовтня 1988 року по реєстру № 111, заповідавши по ? частки житлового будинку № 35 з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Щорса в с. Лиман Зміївського району Харківської області своїм дітям: ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
Після смерті ОСОБА_2 її син ОСОБА_1 належним чином оформив свої спадкові права на ? частку житлового будинку № 35 з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Щорса в с. Лиман Зміївського району Харківської області., що підтверджується копією свідоцтва про право власності, виданого Готвальдівською державною нотаріальною конторою 14.12.1993 року за реєстром № 1-4434, зареєстрованого в Зміївському малому державному підприємстві технічної інвентаризації 20.12.1993 року за реєстром № 11-1488 (а.с. 5)
Інша ? частки житлового будинку № 35 по вулиці Щорса в с. Лиман Зміївського району Харківської області належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Готвальдівською державною нотаріальною конторою 12.12.1986 року за реєстром № 3524, зареєстрованого в Балаклійському бюро технічної інвентаризації 29.12.1986 року за реєстром № 11-1488, свідоцтво про право на спадщину видане Готвальдівською державною нотаріальною конторою 12.12.1986 року за реєстром № 3526, зареєстрованого в Балаклійському бюро технічної інвентаризації 29.12.1986 року за реєстром № 11-1489, що підтверджується довідкою, виданою КП «Зміївське БТІ»30.03.2012 року за № 3280 (а.с. 4)
У відповідності до вимог статті 548 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою чи з застереженням.
ОСОБА_3 не здійснила жодних дій, що свідчили б про бажання прийняти спадщину. Вона мала право прийняти спадщину, однак таким правом не скористалася, до нотаріальної контори з заявою про прийняття або відмову від спадщини не зверталася, що підтверджується довідкою, виданою Зміївською державною нотаріальною конторою 15.10.2012 року за № 2217/01-16 (а.с. 49).
Таким чином, з часу смерті ОСОБА_2 позивач не сумнівався у тому, що на майно, а саме, на житловий будинок та господарські споруди, не претендують інші особи та він отримав його з достатніх підстав для того, щоб мати право власності на нього в цілому.
Відразу після смерті матері позивач почав відкрито володіти та користуватися усім житловим будинком з надвірними будівлями.
Крім того, систематично, в указаний проміжок часу, позивач сплачує комунальні послуги, що підтверджується квитанціями про сплату, згідно яких особовий рахунок для сплати комунальних послуг з газо та електропостачання відкритий на ім"я ОСОБА_1 (а.с. 6-8).
Фактів перешкоджання доступу до спірного майна будь-яких осіб, які мали встановлене законом право на володіння чи користування цим майном, не встановлено.
Користування позивачем вказаним будинком очевидне для усіх інших осіб.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що має місце сукупність трьох ознак володіння за набувальною давністю: позивач добросовісно заволодів вказаними частинами будинку, користувався і володів частинами будинку відкрито та безперервно більше 10 років.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 197, 212-215 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, суд-
вирішив:
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на ? частки житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Лиман Зміївського району Харківської області по вул. Щорса, 35 та складається з літ. «В» - сарай, літ. «Г» - сарай, літ. «Е» - навіс, № 1 огорожа.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: Бібік О.В.