Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 грудня 2012 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі :

головуючою судді Сімонової С.Г.,

за участі секретаря Тютюнник А.С.,

представника позивачів адвоката ОСОБА_1 (фізичних осіб), представника відповідача ОСОБА_2 (юридичної особи),

розглянувши у відкритому судовому засіданні на вул. Леніна, 41 справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Полтава-Банк»(далі ПАТ «Полтава-Банк») про визнання договорів поруки недійсними, та їх розірвання,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 18.05.2012 звернулися до суду з позовною заявою до ПАТ «Полтава-Банк»(до перейменування Полтавський акціонерний банк «Полтава-банк»(далі ПАБ «Полтава-банк») про визнання договорів поруки недійсними та їх розірвання, просили визнати договори поруки №997 від 22 листопада 2007 року, укладений між ПАБ «Полтава-банк»та ОСОБА_3 та №997/1 від 22 листопада 2007 року, укладений між ПАБ «Полтава-банк»та ОСОБА_4, недійсними, а також розірвати вказані договори.

Свій позов обґрунтовують тим, що 22.10.2007 гр. ОСОБА_5 уклав кредитний договір №997 з ПАБ «Полтава-банк»на отримання спождивчого кредиту у сумі 15000 грн. У забезпечення своєчасного та повного повернення кредиту згідно укладеного з ОСОБА_5 кредитного договору, з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нібито було укладено договори поруки № 997 та № 997/1. Так як ОСОБА_5 кредит не повернув, то відповідач ПАТ «Полтава-Банк»звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_5, та поручителів позивачів у справі.

У договорах поруки стоять підписи, які не належать позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і вони вважають, що зазначені договори не відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають визнанню недійсними, оскільки дані договори поруки укладені без взаємної згоди, чим істотно порушено їх законні права та інтереси, цей правочин суперечить цивільному законодавству, що є підставою визнання його недійсним у відповідності до ч. 1 т. 215 ЦК України.

Позивачі просять також указані вище договори поруки розірвати.

У судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, просять визнати договори поруки № 997 та № 997/1, укладені від їх імені з відповідачем, недійсними та розірвати їх, стягнувши з відповідача на користь позивачів судові витрати.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні просив вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини:

22.11.2007 укладений кредитний договір № 997 між ПАБ «Полтава-банк»та ОСОБА_5 Данієловичом (а.с.8-9).

З метою забезпечення виконання вказаного договору того ж дня відповідачем був підписаний договір поруки № 997, де вказано, що зобовязання по виконанню ОСОБА_5 кредитного договору № 997 бере на себе позивач у справі ОСОБА_3 (а.с. 20-21), а також договір поруки № 997/1 у відношенні позивача у справі ОСОБА_4 (а.с. 18-19).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, ч. 3 вказаної статті передбачає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як слідує з приписів ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Позивачі у справ ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заперечують укладення договорів поруки №№ 997 та 997/1 від 22.11.2007 з відповідачем, стверджуючи, що вказані договори вони не підписували.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи (а.с. 51) підпис від імені ОСОБА_4 у договорі поруки № 997/1 від 22.11.2007 у рядку «ОСОБА_4В.»виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою, підпис від імені ОСОБА_3 в договорі поруки №997 від 22.11.2007 у рядку «ОСОБА_3І.» виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що оскільки оспорювані договори поруки №№ 997 та 997/1 від 22.11.2007 не відповідають волевиявленню позивачів, ними не підписувались, ці договори підлягають визнанню недійсними.

Разом з тим, суд уважає, що недійсний договір не потребує розірвання, а тому позовні вимоги в частині розірвання вказаних вище договорів поруки не підлягають задоволенню

З відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню понесені позивачами судові витрати: по 430 грн за надану правову допомогу, по 107 грн 30 коп у повернення сплаченого судового збору та витрати на проведення експертизи в сумі 5011 грн 60 коп (по 2505 грн 80 коп).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 212, 215 ЦПК України, ст.ст.203, 215, ЦК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Полтава-Банк»про визнання договорів поруки недійсними та їх розірвання - задовольнити частково.

Визнати договір поруки за №997 від 22 листопада 2007 року, укладений між ПАБ «Полтава-банк»та ОСОБА_3, недійсним.

Визнати договір поруки за №997/1 від 22 листопада 2007 року, укладений між ПАБ «Полтава-банк»та ОСОБА_4, недійсним.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Полтава-Банк»(код 09807595, кор. рахунок 120071 у Полтавському обласному Управлінні НБУ) на користь ОСОБА_3 в поверненні судових витрат 3 043 (три тисячі сорок три) грн 10 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного тоаариства «Полтава-Банк»»(код 09807595, кор. рахунок 120071 у Полтавському обласному Управлінні НБУ) на користь ОСОБА_4 в поверненні судових витрат 3 043 (три тисячі сорок три) грн 10 коп.

У решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Головуючий: