Справа № 2-986/11
28.02.2012 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
при секретарі Чабан Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи КЖЕП №43, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилались на те, що 10 листопада 1984 року батьку позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 був наданий ордер на право заняття житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 на склад сім'ї з трьох осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6 (дружина) та ОСОБА_1 (син).
У 1997 році за згодою ОСОБА_5 були зареєстровані його онуки та відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
ОСОБА_6 померла 25.07.1998 року, а ОСОБА_5 помер 03.03.2000 року.
У грудні 2008 року відповідачі зібрали свої речі та пішли з квартири, з цього часу в квартирі АДРЕСА_1 не проживають, їх особисті речі відсутні, місце проживання або перебування невідомо.
Позивачі не перешкоджали відповідачам у проживанні в даній квартирі, замки від вхідних дверей квартири не міняли. Оскільки в квартирі АДРЕСА_1 відповідачі не проживають без поважних причин більше 6-ти місяців, тому позивачі просили суд визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування даним житловим приміщенням.
У судовому засідання позивачі підтримали позовні вимоги у повному обсязі.
У судове засідання відповідачі не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлені в установленому законом порядку відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, через оголошення в газеті Вісті Придніпровявід 02.02.2012 року №08 (1297), про зміну свого місця проживання та про причини неявки суду не повідомляли. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Представник третьої особи КЖЕП №43 в судове засідання не з'явився, просив справу слухати за його відсутності, про що надав до суду письмову заяву.
Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що 10 листопада 1984 року батьку позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 був наданий ордер на право заняття житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 на склад сім'ї з трьох осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6 (дружина) та ОСОБА_1 (син).
У 1997 році за згодою ОСОБА_5 були зареєстровані його онуки та відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
ОСОБА_6 померла 25.07.1998 року, актовий запис №1298, а ОСОБА_5 помер 03.03.2000 року, актовий запис №494.
У грудні 2008 року відповідачі зібрали свої речі та пішли з квартири, з цього часу в квартирі АДРЕСА_1 не проживають, їх особисті речі відсутні, місце проживання або перебування невідомо.
Факт непроживання відповідачів з грудня 2008 року по теперішній час у спірній квартирі підтверджується актами про непроживання від 20.05.2009 року, 12.11.2009 року та 14.02.2012 року, затвердженими начальником КЖЕП №43 ОСОБА_7
Оскільки в квартирі АДРЕСА_1 відповідачі не проживає без поважних причин більше 6-ти місяців, перешкод у проживанні позивачі їм не чинили, у зв'язку з реєстрацією відповідачів за вказаною адресою вони змушені нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, тому суд вважає визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування даним житловим приміщенням - квартирою №146 будинку №18 по пров. Л.Мокієвської у м. Дніпропетровську, скасувавши їх реєстрацію за даною адресою
Керуючись ст.ст.11, 60, 77, 169, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд, -
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою №146 будинку №18 по пров. Л.Мокієвської у м. Дніпропетровську, скасувавши їх реєстрацію за даною адресою.
На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження в апеляційний суд через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення та апеляційна скарга в апеляційний суд через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Суддя: