Справа № 2-317/12
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2012 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Линника В.Я.

при секретарі Адаменко А.В., Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Піску нова ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на обовязкову частку в спадщині, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 17.04.2011 р. померла його жінка ОСОБА_4, з якою він проживав в цивільному шлюбі з 1995 року по день її смерті. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді будинковолодіння № 3 по вул. Садовій в смт. Ворзель Київської області. Вважає, що відповідно до ст. 1264 ЦК України, в звязку з тим, що прожив 16 років разом з ОСОБА_4 однією сімєю є спадкоємцем четвертої черги. Після звернення до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини за законом йому стало відомо про заповіт ОСОБА_4 на користь відповідачки ОСОБА_2

З даним розпорядженням своєї дружини він частково згоден, але вважає, що також згідно ст. 1241 ЦК України має право на обовязкову частину спадкового майна, оскільки проживав в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 16 років і є інвалідом другої групи, учасником війни та пенсіонером.

Просить встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_4, як чоловіка та жінки без шлюбу; Визнати за ним право на обовязкову частку на 1/4 частину у спадщині після смерті ОСОБА_4, померлої 17.04.2011 р. у вигляді будинковолодіння № 3 по вулиці Садовій в смт. Ворзель Київської області.

В судове засідання позивач не зявився, його представники в судовому засіданні позов підтримали, підтвердили наведені в позовній заяві обставини, просили задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, її представник в судовому засіданні заперечувала проти позову. Вказувала, що позивач не має права на обовязкову частку в спадщині після смерті ОСОБА_4, оскільки він не був її чоловіком, а факт спільного проживання однією сімєю надає йому лише право бути спадкоємцем четвертої черги по закону. Просила відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти позову.

Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, показання свідків, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 17.04.2011 р. померла ОСОБА_4, яка за життя проживала у власному будинку № 3 по вул. Садова в смт. Ворзель Київської області разом із позивачем ОСОБА_1

На випадок смерті вона склала заповіт від 24.09.2008 р., яким все своє майно заповіла своїй онуці відповідачці по справі ОСОБА_2

З метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 у шестимісячний строк із відповідними заявами до нотаріуса звернулись позивач та відповідачі.

Зазначені обставини визнаються сторонами та підтверджуються копією спадкової справи №5/2011 до майна померлої 17.04.2011 р. ОСОБА_4 (а.с. 39-93).

Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Оскільки після смерті ОСОБА_4 відбувається спадкування за заповітом, а позивач не є вдівцем, тому що не був чоловіком спадкоємиці, відсутні підстави для визнання за ним права власності на обовязкову частку у спадковому майні.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що він із спадкодавицею проживав однією сімєю більше 16 років, оскільки така обставина лише надає йому право на спадкування по закону після смерті ОСОБА_4 в четверту чергу відповідно до ст. 1264 ЦК України.

Отже, суд відмовляє в задоволенні позову в частині визнання за позивачем права власності на обовязкову частку у спадковому майні після смерті ОСОБА_4, яка померла 17.04.2011 р.

Суд також відмовляє в задоволенні позову в частині встановлення факту проживання однією сімєю із спадкодавицею ОСОБА_4, оскільки від встановлення даного факту не залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав позивача, повязаних із спадкуванням.

Суд не бере до уваги посилання відповідача ОСОБА_6 на те, що після смерті ОСОБА_4 залишився інший, більш пізній заповіт, який було складено у приватного нотаріуса ОСОБА_7В. Сахновщинського району Харківської області, оскільки згідно витягу із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 22.04.2011 р. (а.с. 44-45) такий заповіт було складено ОСОБА_4, яка народилась 03.06.1927 р. в с. Єфремівка Вовчанського району Харківської області, тобто не сестрою ОСОБА_6, яка народилася 26.01.1926 р. в ст. Калитвінська Каменського району Ростовської області.

На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1241, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 15, 30, 60, 62, 202, 203, 209-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Піску нова ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на обовязкову частку в спадщині.

Рішення в повному обсязі буде виготовлено до 17.04.2012 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні під час проголошення рішення, - з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: ОСОБА_8