АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

У Х В А Л А

17 липня 2012 року м.Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Григорченко Е.І., Міхеєвої В.Ю.

при секретарі - Завідонової К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2005 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом ОСОБА_4 про визнання заповітів недійсними, в якому з урахуванням уточнень просив: визнати заповіти, що складені ОСОБА_5 01 листопада 2004 року та 12 липня 2005 року, недійсними та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на нежитлове приміщення №75 у житловому будинку А-5 по пр. К.Маркса, 115 у м. Дніпропетровську та на ? частину квартири АДРЕСА_1.

У липні 2010 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про визнання заповіту дійсним та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, в якому просила визнати дійсним заповіт, складений ОСОБА_5 12 липня 2005 року та визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на нежитлове приміщення №75 у житловому будинку А-5 по пр. К.Маркса, 115 у м. Дніпропетровську.

У липні 2008 року третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_2, про визнання заповіту недійсним, в якому просила визнати заповіт, складений ОСОБА_5 12 липня 2005 року, недійсним.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2012 року в задоволенні позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_6 відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено частково, яким визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на нежитлове приміщення №75 у житловому будинку А-5 по пр. К.Маркса, 115 у м. Дніпропетровську після смерті ОСОБА_5, який помер 18 серпня 2005 року.

На зазначене рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, а також представником апелянта заявлено клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи для визначення психічного стану померлого ОСОБА_5 в момент складання заповітів.

Зазначене клопотання преставник апелянта підтримала у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Вислухавши заявника, думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки експертиза призначається для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо (ч.1 ст.143 ЦПК України), проте зясування питань, поставлених в клопотанні не стосуються предмету позову, крім того позивач та його представник в суді першої інстанції також заявляли такі клопотання, та судом було дано належну оцінку цим клопотанням у рішенні суду.

У звязку з чим колегія суддів вважає, що підстави для задоволення клопотання відсутні.

Керуючись ст.ст.143, 144, 304 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи відхилити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді