Справа № 22-2690/3869-2012 р. Головуючий у 1 інстанції -
Доповідач - Лапчевська О.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2012 року колегія суддів судової палати в

цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого судді - Лапчевської О.Ф.

Суддів - Корчевного Г.В., Нежури В.А. при секретарі - Ушаковій Н.В.

за участю

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_5, що діє в

інтересах ОСОБА_6

на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21

листопада 2011 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення боргу за

договором позики, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21

листопада 2011 року ОСОБА_6 в позові до ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором

позики відмовлено. В зустрічній позовній заяві ОСОБА_7

Валерійовича до ОСОБА_6 про визнання договору недійсним також відмовлено. /а.с. 130-133/

ОСОБА_5, що діє в інтересах ОСОБА_6, подала

апеляційну скаргу на вказане рішення суду в частині відмови у задоволені основного позову, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не було застосовано вимоги ст.. 625, 1048 ЦК. Крім того, застосовуючи

строк позовної давності, судом не було враховано вимог ст.. 264

ЦК, а саме визнання відповідачем весною 2008 року боргу. Просила

в цій частині рішення суду скасувати, та постановити нове, яким

основний позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь суді Лапчевської О.Ф., пояснення

представників сторін, дослідивши та обговоривши доводи

апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що

апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії боргової

розписки (а.с.9-11), відповідач ОСОБА_7 взяв у борг

05.05.2004 року у позивача ОСОБА_6 110000 грн., які

зобов»язувався повернути до 05.05.2005 року.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем було пропущено строк позовної давності для звернення до суду, встановлений ст..ст.

256, 257 ЦК, вимогами відповідача застосувати строк позовної

давності, відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 267 ЦК, та того, що строк

повернення грошових коштів, встановлено в розписці 05 травня

2005 року, а з вказаним позовом до суду позивач звернувся 28

грудня 2010 року.

Доводи апеляційної скарги про визнання відповідачем ОСОБА_7 в 2008 році вказаного боргу, що свідчить про переривання

строку позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки

пояснення ОСОБА_7,, що містяться на а.с. 43-47 не містять

дату їх написання.

Обставини складення вказаної розписки були предметом

розгляду в суді першої інстанції та їм дана належна оцінка.

Судом першої інстанції спір було вирішено на підставі

наданих доказів з боку сторін, відповідно до ст. 60 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України Апеляційний суд

відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо

визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням

норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 301, 307, 308, 314-315 ЦПК України,

колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, що діє в

інтересах ОСОБА_6 , відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21

листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду по розгляду цивільних та кримінальних

справ шляхом подачі касаційної скарги на протязі двадцяти днів

з дня проголошення.

Головуючий Судді