Справа № 1007/3834/2012
Провадження № 2/1007/1578/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу, трьох відсотків річних від простроченої суми

в с т а н о в и в:

У березні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому з урахуванням уточнень просить суд стягнути із ОСОБА_2 на свою користь аванс в розмірі 56000 грн., три проценти річних від простроченої суми за 350 днів користування коштами в розмірі 1610 грн. 96 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 02.06.2011 року ОСОБА_2 зобовязався передати їй у власність будинок № 57 із земельною ділянкою за адресою м. Бровари, вул. Старотроїцька шляхом обміну на двокімнатну квартиру, на підтвердження цього отримав завдаток в сумі 2000 доларів США, про що написав у розписці. Як їй стало відомо пізніше ОСОБА_2 ще до 02.06.2011 року уклав з іншою особою договір купівлі-продажу частини вищевказаної земельно ділянки, про що її не повідомив.

10.08.2011 року вона додатково передала відповідачу в рахунок завдатку грошові кошти в сумі 5000 доларів США

У подальшому відповідач від продажу нерухомого майна та повернення отриманих коштів відмовився, його борг складає 56000 грн., що в еквіваленті становить 7000 доларів США. При цьому враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2 прострочив виконання грошового зобовязання, останній повинен сплатити їй три відсотки річних від прострочено ї суми в розмірі 1610 грн. 96 коп., всього 57710 грн. З підстав стягнення заборгованості змушена звернутися до суду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Додав, що сторони по даній справі домовилися про продаж будинку та земельної ділянки по вул. Старотроїцька, 57 в м. Броварах. Позивачка передала відповідачу в рахунок завдатку 2000 доларів США, після ще 5000 доларів США. Від укладення договору відповідач відмовився, повертати кошти не бажає.

З підстав відмови неповернення позивачці коштів, остання зверталася до органів міліції, однак у порушенні кримінальної справи їй було відмовлено.

Уточнив, що між сторонами укладався договір, однак на руках сторона позивача його не має. Грошові кошти в сумі 5000 доларів США були передані відповідачу 10.08.2011 року на його вимогу при свідках, розписка не писалася. Після передачі цих коштів ОСОБА_2 дозволив ОСОБА_1 заселитися до спірного будинку, в якому вона змінила двері та вікна. Факт отримання відповідачем коштів в сумі 5000 доларів США був встановлений працівниками міліції при проведенні перевірки за заявою ОСОБА_1

У листопаді 2011 року сторони прийшли в нотаріальну контору з наміром укласти договір купівлі-продажу, однак дружина відповідача відмовилася укладати і угода не відбулася. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, пояснив, що у червні 2011 року через брокера познайомився із позивачкою по даній справі. Впродовж трьох місяців чекав від позивачки на здійснення обміну двокімнатної квартири, така домовленість між ними існувала в усній формі.

До укладення договору із ОСОБА_1 він ще укладав договір із брокером на продаж земельної ділянки площею 0,02 га, де розташований спірний будинок. Звертався до БТІ з підстав отримання документів для відчуження земельної ділянки та будинку на користь ОСОБА_1

Зазначив, що розписки про отримання коштів від позивачки він не писав, коштів фактично не отримував, однак не зважаючи на це дозволив проживати останній належному йому на праві власності житловому будинку, яка проживаючи там протягом трьох місяців провела газ, воду, здійснити ремонтні роботи в ньому, встановила паркан, розібрати стіни.

Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала, пояснила, що між сторонами ніколи не існувало договірних відносин, розписка фактично написана іншою особою і є підробкою, жодні кошти не передавалися. Підтвердила, що дійсно між сторонами існували усна домовленість щодо обміну квартири на будинок. Відповідач дозволив їй проживати в будинку, вона самостійно стала проводити в ньому ремонт. Вважає, що позовні вимоги безпідставні, тому в їх задоволенні слід відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідачу по даній справі на праві приватної власності належить житловий будинок № 57 по вул. Старотроїцька в м. Броварах, про що свідчить відповідний витяг з реєстру права власності на нерухоме майно.

Згідно з державним актом серії ЯБ за № 527712 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0978 га для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташована за адресою м. Бровари, вул.. Старотроїцька, 57.

Заявляючи вимогу про стягнення грошових коштів, позивач посилається на наявність між нею та відповідачем зобовязань, що виникають із попереднього договору, укладеного 02.06.2011 року.

При розгляді даної справи по суті стороною позивача самого попереднього договору не надано, про те, не зважаючи на такі обставини, з урахуванням системного аналізу наданих сторонами доказів та пояснень даних ними в судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність зобовязальних відносин між сторонами що витікають із статті 635 ЦК України. Зокрема, в підтвердження зобовязань відповідачем була написана розписка від 02.06.2011 року згідно з якою ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 2000 доларів США в якості за попереднім договором за № 1 від 02.06.2011 року.

Судом враховуються і пояснення самого відповідача в цій частині щодо наміру здійснити обмін, продати належне нерухоме майно, а також фактичне вчинення ним дій, що витікає із договору, а саме заселення позивачки до належного йому будинку та надання їй дозволу на вчинення ремонтних робіт та підключення комунікацій.

Правилами ст. 570 ЦК України встановлює, що завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише у випадку наявності зобовязання, яке б мало виплавати із договору, укладеного сторонами.

При розгляді даної справи по суті судом достовірно встановлено наявність між сторонами правовідносин, що витікають із попереднього договору та не укладення основного.

Оскільки договір купівлі-продажу будинку в установленому порядку між сторонами укладено не було, то передані кошти в сумі 2000 доларів США, що в еквіваленті на гривню за курсом НБУ станом на день постановлення рішення складає 15984 грн., суд вважає авансом. При цьому заявляючи позовні вимоги про стягнення авансу позивач просить суд стягнути суму національній грошовій одиниці, тому суд приходить про задоволення такої вимоги.

Невизнання заявлених позовних вимог стороною відповідача та мінливі пояснення в судовому засідання останнього щодо написання розписки і факту отримання грошових коштів в сумі 2000 доларів США, судом розцінюється як намір ухилитися від повернення авансу, так як будь-яких доказів, які б спростовували посилання позивача, відповідачем надано не було.

У судовому засіданні, відповідач заперечуючи своє особисте написання розписки, на вимогу суду вчиняв написи на окремому аркуші, що приєднані судом до матеріалів справи. Візуально оцінюючи даний напис за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому досліджені наявних доказів у справі, суд вважає, що розписка була написана саме ОСОБА_2 Крім того, судом враховується і та обставина, що стороною відповідача клопотання про призначення почеркознавчої експертизи розписки не заявлялося.

Вирішуючи питання про стягнення суми авансу в розмірі 5000 доларів США, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даної вимоги, так як факт передачі зазначеної суми відповідачу та її отримання останнім в судовому засіданні доведений не був. У даному випадку, суд не може вважати належним та допустимим доказом, який підтверджує факт отримання коштів постанову Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області від 13.12.2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи, в тексті якої зазначено, що в ході проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_2 отримав аванс в розмірі 7000 доларів США, тому не може взяти його за основу.

При вирішення питання про стягнення трьох відсотків річних, суд приходить до вимог ст. 625 ЦК України згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У даному випадку до правовідносин, що склалися між сторонами не підлягає застосуванню ст. 625 ЦК України, так як вони не є грошовими.

Оцінюючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є частково доведеними в розумінні ст. 60 ЦПК України і такими, що підлягають частковому задоволенню з підстав викладених вище.

Суддя Н. П. Маценко