Справа № 2 1486/12 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 грудня 2012 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 22.08.2008 року між ЗАТ ОТП Банк, правонаступником якого є ОТП «Факторинг Україна» та нею укладено кредитний договір № СМ-SME 400/117/2008. Згідно з умовами кредитного договору від 22.08.2008 року Банк надав позичальнику кредит у розмірі 283320 дол. США строком до 21.08.2023 року. Також 22.08.2008 року між нею, як майновим поручителем за кредитним договором і ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, відповідно до умов якого в іпотеку банку передано нежитлові приміщення торговельного павільйону, що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, вул. Космонавтів,88/4 «в».

26 серпня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було вчинено виконавчий надпис, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки і за рахунок коштів отриманих від реалізації предмету іпотеки задовольнити вимоги ОСОБА_5 за кредитним договором.

Посилаючись на те, що заборгованість за кредитним договором не може вважатися безспірною, та письмової вимоги ОСОБА_5 про усунення порушення вона не отримувала, просила суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав позов, просив задовольнити позов. Вказував також на те, що виконавчий напис також вчинено і з порушенням вимог діючого на тей час Наказу Міністерства юстиції України від 15.06.2009 року, а саме виконавчий напис вчинено до закінчення строку основного зобовязання та іпотечного договору.

Представник відповідача проти позову заперечувала. Просила в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Порядок вчинення виконавчих написів визначається положеннями Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5, відповідно до яких, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості і для одержання виконавчого напису подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекоджержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися, зокрема, суми, що підлягають стягненню.

Як вбачається з матеріалів справи 22.08.2008 року між ЗАТ ОТП Банк, правонаступником якого є ОТП «Факторинг Україна» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № СМ-SME 400/117/2008. Згідно з умовами кредитного договору від 22.08.2008 року Банк надав позичальнику кредит у розмірі 283320 дол. США строком до 21.08.2023 року. Також 22.08.2008 року між ОСОБА_3, як майновим поручителем за кредитним договором і ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, відповідно до умов якого в іпотеку банку передано нежитлові приміщення торговельного павільйону, що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, вул. Космонавтів,88/4 «в».

18 лютого 2009 року ОСОБА_3 ОСОБА_5 надіслано вимогу про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначено про необхідність погашення суми кредиту в розмірі 280878 грн. 98 коп., суми відсотків за користування кредитом в розмірі 4203 грн. 14 коп., нарахованої пені в розмірі 4734 грн. 27 коп., 150 грн. штрафу.

26 серпня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було вчинено виконавчий надпис, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки і за рахунок коштів отриманих від реалізації предмету іпотеки задовольнити вимоги ОСОБА_5 за кредитним договором.

Згідно з п.284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

В тей же час матеріали справи не містять доказів безспірності заборгованості ОСОБА_3 на момент вчинення виконавчого напису.

Так з матеріалів справи слідує, що складовими частинами заборгованості у виконавчому написі зазначено: залишок заборгованості за кредитом 280379 грн. 78 коп.; сума відсотків за користування кредитом за період з 22.08.2008 року по 10.08.2009 року 25111,18 дол. США; сума пені 192521 грн. 51 коп.; штраф 150 грн.

Хоча банком досудова вимога боржниці про погашення саме такої суми заборгованості не направлялася.

Як вбачається з досудової вимоги, направленої позивачці 18.02.2009 року, отриманої нею 23.03.2009 року, суми заборгованості зазначені в ній є іншими ніж у виконавчому написі.

Таким чином, при вчиненні виконавчого напису 26.08.2009 року нотаріус не мав доказів безспірності вимог іпотекодержателя, а тому і підстав для його вчинення відповідно до Інструкції та Переліку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Що стосується інших доводів позову та пояснень представника позивачки щодо неправомірності виконавчого напису, то вони є необґрунтованими.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Виконавчий напис № 6838 від 26.08.2009 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про звернення стягнення на нерухоме майно: нежитлові приміщення торгівельного павільйону, що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, вул.Космонавтів,88/4 «в» на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», визнати таким, що не підлягає виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н.А. Спінчевська