Справа № 913/84/2012
Номер провадження 2/913/24/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2012 року смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,третя особа приватний нотаріус Рожнятівського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування, -

встановив:

У своїй позовній заяві позивачка просить суд постановити рішення,яким визнати недійсним Договір дарування ОСОБА_3домоволодіння № 22 по вул. Зелена в смт. Рожнятів Івано-Франківської області, посвідчений 06.01.2009 року приватним нотаріусом Рожнятівського районного нотаріального округу ОСОБА_4П.(далі- Договір,Договір дарування).

Свою позовну заяву позивачка обгрунтувала тим,що 30 квітня 2010 року помер її син ОСОБА_5,після смерті якого відкрилася спадщина.У визначений законом термін вона подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, згідно якої просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом.

Однак, 12.10.2010 року, Рожнятівською державною нотаріальною конторою, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Коли вона звернулася з приводу правовстановлюючих документів в Івано-Франківське ОБТІ то дізналася, що спірне домоволодіння подаровано ОСОБА_3Вона не сподівалась таке почути, оскільки після розлучення, приблизно з 1978 року ОСОБА_5 проживав окремо від своєї сімї. Після цього було взято план на будівництво даного будинка, який практично був збудований для сина нею,позивачкою, та її чоловіком.Крім цього, останні два роки, приблизно з 2008 року син почав сильно хворіти, лікувався в різних медичних закладах, однак, ні разу вона не бачила, щоб його відвідували його діти в тому числі ОСОБА_3 Практично всю ношу на його лікування та його утримання було взято нею та її дочкою. Він завжди говорив, що рідніших крім нас у нього немає, оскільки його діти про нього забули.Тому вважає, що без її відома, договору дарування не могло бути вчинено.

Договір оформлений з порушенням вимог, встановлених Законом, а тому підлягає визнанню недійсним виходячи з того, що він не відповідає волі дарувальника, складений та посвідчений без участі самого ОСОБА_5, а підпис у Договорі не відповідає справжньому підпису дарувальника.Перед смертю сина вона мала з ОСОБА_5 розмову, який повідомив, що ніякого договору відчуження він не складав і тому, виходячи з вищенаведеного, вважає, що Договір ним не складався та був підписаний іншою особою, а не ОСОБА_5

Іншою підставою визнання Договору недійсним є те, що дароване майно не належить та не може належати ОСОБА_5,оскільки предметом Договору значиться домоволодіння під № 22 в якому дослівно зазначається, що дарувальник подарував, а обдаровуваний ОСОБА_3 прийняв у дар належне ОСОБА_5 домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами № 22, що розташоване в смт. Рожнятів, Івано-Франківської області по вул. Зелена.

Про здійснення такого правочину свідчить ОСОБА_5 про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 6900734 від 06.01.2009 року в якому значиться, що предметом правочину є будинок 22 вулиця Зелена, смт.Рожнятів, Рожнятівського району, Івано-Франківської області.

Як вбачається з Свідоцтва про право власності на жилий будинок від 04 березня 1986 року, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами належить ОСОБА_5, який розташований в смт. Рожнятів по вул. Цапліна (зараз Зелена) № 85. Таким чином, ОСОБА_5не мав права на здійснення відчуження чужого майна, оскільки він не володів будинком № 22 з господарськими будівлями та спорудами, як зазначається в Договорі, і відповідно до ст. 202 ЦК України, дія ОСОБА_5 не спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав,викладених в позовній заяві,а крім того суду пояснила про те,що про існування Договору вона дізналася незадовго до смерті ОСОБА_5 Відповідач не доглядав хворого ОСОБА_5,тому останній не міг подарувати домоволодіння відповідачу ОСОБА_3

Відповідач позов не визнав,вважає Договір законним,оскільки його підписував сам особисто дарувальник ОСОБА_5,в присутності своєї дружини,як співвласника домоволодіння,яка дала нотаріусу свою згоду на укладання Договору.

Третя особа в судове засідання не прибула,подала заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності.

Вислухавши сторін,вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.Сторони та інші особи,які беруть участь у справі,мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом.Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи,сприяє здійсненню прав сторін.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин,що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін,та інших обставин,які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін,третіх осіб,їхніх представників,допитаних як свідків,показань свідків,письмових доказів,речових доказів,зокрема,звуко-і відеозаписів,висновків експертів.

Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Сторони підтвердили суду,що інших доказів на підтвердження чи заперечення позову,крім тих що є в матеріалах даної справи не існує.

Позивачка просить визнати Договір дарування недійсним мотивуючи тим,що його зміст не відповідає волі дарувальника,Договір складений без участі самого дарувальника,оскільки підпис не відповідає справжньому підпису ОСОБА_5

За правилами ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України, загальними вимогами додержання яких є необхідним для чинності правочину є волевиявлення учасника правочину, яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Копією Свідоцтва про право власності на жилий будинок,виданого 04.03.1986 року підтверджено ,що ОСОБА_5 належало на праві приватної власності домоволодіння,що по вул. Цапліна,85 (а.с.11).

Копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.12.2008 року підтверджено,що ОСОБА_5Ю.є власником домоволодіння,що знаходиться в смт.Рожнятові вул.Зелена ( вул.Цапліна,вул.Зелена,вул.Чорновола Вячеслава,вул.ОСОБА_6 вул.Цапліна,вул.Кірова),буд.22 (а.с.9).

Копією договору дарування домоволодіння від 06.01.2009 року підтверджено,що ОСОБА_5 подарував,а ОСОБА_3прийняв у дар домоволодіння,що знаходиться в смт.Рожнятів по вул.Зелена ( Цапліна,Чорновола,ОСОБА_6,Кірова) Івано-Франківської області (а.с.10).

Копією свідоцтва про смерть підтверджено,що ОСОБА_5помер 30.04.2010 року (а.с.7).

Копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.01.2009 року підтверджено,що ОСОБА_3 набув права власності на домоволодіння,що знаходиться в смт.Рожнятові вул.Зелена ( вул.Цапліна,вул.Зелена,вул.Чорновола Вячеслава,вул.ОСОБА_6 вул.Цапліна,вул.Кірова),буд.22 ,на підставі Договору дарування від 06.01.2009 року (а.с.72).

Позивачка не надала суду доказів на підтвердження тієї обставини,що волевиявлення дарувальника не було вільним і не відповідало його волі.

Не надано суду доказів і про те,що Дарувальник не був присутнім особисто при укладанні спірного правочину а тому підпис у Договорі не відповідає справжньому підпису дарувальника Навпаки,зазначені обставини спростовуються висновком № 69 судово-почеркознавчої експертизи від 09.02.2012 року,яким підтверджено,що на всіх документах, які надані експертній установі судом,в тому числі і в Договорі,належать одній і тій самій особі,тобто дарувальнику ОСОБА_5Ю.(а.с.61-67).

Твердження позивачки про те,що без її відома Договору дарування не могло бути вчинено,суд не приймає до уваги,оскільки вони також є необґрунтованими.

Не заслуговує на увагу вимога позивачки визнати правочин недійсним з тієї підстави,що дароване майно не належало та не могло належати ОСОБА_5,оскільки предметом Договору значиться домоволодіння під № 22 в якому дослівно зазначається, що дарувальник подарував, а обдаровуваний ОСОБА_3 прийняв у дар належне ОСОБА_5 домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами № 22, що розташоване в смт. Рожнятів по вул. Зелена.

Такі твердження спростовуються рішенням Рожнятівської селищної ради від 08.04.1992 року (а.с.46) та довідкою № 472 від 10.06.2011 року (а.с.47),якими підтверджено,що назва вулиць,де знаходиться спірне домоволодіння та його номер,неодноразово змінювалися у встановленому законом порядку.Крім цього,ОСОБА_2не представила суду доказів про належність спірного домоволодіння їй або іншій особі.

Інших підстав недійсності Договору дарування домоволодіння ОСОБА_2суду не навела та не надала доказів, а судом таких підстав не встановлено.

Згіднь ст.728 ЦК України,до вимог про розірвання договору дарування застосовується позовна давність в один рік.

З пояснень позивачки судом встановлено,що про існування спірного Договору вона дізналася незадовго до смерті ОСОБА_5,який помер 30.04.2010 року,а до суду звернулася 12.05.2011 року.

Однак,згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р.№ 14Проо судове рішення у цивільній справі встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Аналіз вищенаведених судом фактичних даних,дає суду підстави прийти до переконання про те,що будь-яких доказів на підтвердження того,що спірний Договір підписаний не дарувальником, чи посвідчений з порушенням вимог норм чинного цивільного законодавства та порядку вчинення нотаріальних дій,чи волевиявлення дарувальника не відповідало його волі, ОСОБА_2суду не надала,тому її позовні вимоги є безпідставними.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного,ст.ст.202,203,207,717,718 ЦК України,керуючись ст.ст.209,213-215,218,294, 296 ЦПК України,суд-

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3,третя особа приватний нотаріус Рожнятівського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: