Справа № 22ц-1815/12 Головуючий у І-й інстан.-ОСОБА_1
Категорія: 34 Доповідач в 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області

у складі: головуючого Каблака П.І.

суддів Курій Н.М., Крайник Н.П.

з участю: секретаря - Мариняк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2011 року у цивільній справі

за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

до Перегноївської сільської ради

про визнання права користування жилим приміщенням

та зустрічним позовом Перегноївської сільської ради

до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

про визнання втратившими права користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваним рішенням в задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено. Визнано ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 втратившими право користування жилим приміщенням в будинку №53а по вул.Шевченка в с.Перегноїв Золочівського району Львівської області.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять рішення суду скасувати з ухваленням нового про задоволення їхнього позову, посилаючись на незаконність такого, оскільки судом не враховано те, що їхня сімя вибула зі спірного житла в інше не на постійне, а на тимчасове проживання. Крім того, донька ОСОБА_6 з 2005 року навчається у ВУЗі, а за студенткою зберігається жиле приміщення, яке вона займала.

Представник Перегноївської сільради подав заперечення на скаргу в якому просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачки ОСОБА_4 та її адвоката на підтримання апеляційної скарги, представника відповідача на заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статей 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК).

Судом встановлено, що спільним рішенням правління і профспілкового комітету колгоспу ім.Шевченка від 18.04.1988 року позивачу ОСОБА_3 було надано для проживання його сімї спірне житло (будинок) в с.Перегноїв, однак, він ніколи в це житло не прописувався, сімя проживала в наданому будинку до 1995 року та після затоплення будинку покинула його, не здійснюючи в такому ремонт, а проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, де позивач ОСОБА_3 служить священником місцевої церкви та проживає з дружиною ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_6 в наданому церковною громадою будинку. В даному будинку позивач ОСОБА_3 проживає без реєстрації, дружина ОСОБА_4 зареєстрована в будинку у 2003 році, донька ОСОБА_6 в 2005 році, син ОСОБА_5 у звязку з одруженням зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 16.09.2009 року.

В спірному будинку ніхто з позивачів не зареєстрований.

Колегія суддів вважає, що суд прийшов до правильного висновку про те, що позивачі за первісним позовом втратили право користування спірним жилим приміщенням відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України, оскільки вибули на постійне проживання до іншого населеного пункту, тому їхні вимоги не підлягають до задоволення.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що позивачі за первісним позовом обрали інше місце проживання, як розяснює судова практика в абз.2п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України, та відповідають вимогам Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні- це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік (ст.6) та ст.17 ЦК України 1963 року, що діяв на час вибуття позивачів в с.Кальне місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає, що аналогічно відображено і в ст.29 діючого ЦК України 2003 року.

Таким чином, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307 ч.1п.1, 308, 314 ч.1п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Каблак П.І.

Судді: Курій Н.М.

ОСОБА_7