АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/1750/2012 Номер провадження 22-ц/1690/1750/2012Головуючий у 1-й інстанції Савічев В.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2012 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1

Суддів: Дорош А.І. Бутенко С.Б.

При секретарі : Ємельяновій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 березня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

колегія суддів , заслухавши доповідь судді - доповідача Обідіної О.І.

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 березня 2012 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 21455, 93 долара США.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права , неповне з»ясування обставин справи , що на його думку призвело до невірного вирішення спору , просить рішення скасувати та постановити нове про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

По справі встановлено, що 15.07.2008 р. між ОСОБА_2 та ВАТ АК «Укргазбанк» ( на даний час - ПАТ АК «Укргазбанк») укладено кредитний договір №650 к-ф , за яким банк надав позичальнику 22400 доларів США на строк з 15.07.2008 р. по 14.07.2018 р. , зі сплатою процентів за користування кредитом , виходячи з 14,8% річних.

За умовами договору, позичальник повинен щомісячно 3 1-го по 10-те число кожного місяця сплачувати кредит в розмірі не менше 1/120 від суми отриманого кредиту, що становить 186 ,67 доларів США та сплачувати щомісячно проценти за користування кредитом .

Проте, відповідачем не в повній мірі виконувались зобов»язання по поверненню кредиту та сплати відсотків, що призвело до утворення простроченої заборгованості, яка згідно наданих позивачем розрахунків станом на 16.03.2012 року ( позивач вдруге подав уточнену позовну заяву) скЛала : 3806, 22 долара США простроченої заборгованості, 215,99 долара США заборгованості за несплаченими процентами. У зв»язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, банком нараховано пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 2932,75 долара США та пеню за несвоєчасну сплату процентів -314 ,45 доларів США . Залишок по кредиту склав 14186,52 доларів США.

Задовольняючи уточнені позовні вимоги, суд першої інстанції послався на положення ст. 526, 1054 ЦК України та п.п. З.З.З.- 3.3.4 кредитного договору та зазначив, що позичальник борг за кредитним договором не сплатив, порушував графік повернення кредиту та сплати відсотків , згідно наведених позивачем розрахунків останній складає - простроченої заборгованості по поверненню кредиту 3806,22 дол. США, заборгованість по процентам 215,99 дол. США, пені за несвоєчасне погашення кредиту 2932,75 дол. США , пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом - 314,45 дол. США . При цьому судом першої інстанції до заборгованості по кредиту також було віднесено і залишок по кредиту в розмірі 14186 2 долара США.

З вказаним висновком не в повній мірі погоджується колегія судців з наступних підстав.

Як вбачається з змісту судового рішення його мотивувальна частина фактично містить, висновки щодо законності надання банком кредиту в іноземній

валюті, при цьому судом належним чином не було здійснено аналізу спірних правовідносин та підстав для дострокового стягнення кредиту.

Як свідчать зібрані по справі докази, позивачем дійсно допущено порушення встановлених строків повернення кредиту та процентів за його користування , що призвело до утворення простроченої заборгованості , яка станом на 17.11.2011 р. складалась з 3923,84 дол. США по поверненню кредиту та 322,08 дол. США по процентам, а станом на 16.03.2012 р. складала відповідно 3806,22 дол. США та 215 ,99 дол. США .

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що остання підлягає стягненню з боржника на користь банку.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду в частині дострокового повернення кредиту , колегія суддів зазначає, що дійсно, за правилами ч.2 ст. 1050 ЦК України банк наділений самостійним правом пред»являти вимогу про дострокове повернення кредиту в разі прострочення боржником повернення чергової частини кредиту. Разом з цим, по справі наявні істотні обставини, які свідчать про поважність причин, в силу яких було допущено таке прострочення виконання зобов»язань.

Так, на обґрунтування своїх заперечень , відповідач надав суду ксерокопії квитанцій про внесення ним протягом липня 2008 р. - лютого 2011 року оплати за кредит та щомісячні проценти (.а.с. 71-107 ). З наданих письмових доказів вбачається, що фактично боржником протягом зазначеного часу було здійснено 42 платежу на погашення кредиту та відсотків, що не суперечить даним відповідача, який в своїх довідках про заборгованість зазначив, що із загальної суми нарахованих процентів за користування кредитом - 10495 дол. США , ОСОБА_2 станом на 11.11.2011 року сплачено-10173 дол. США, тобто заборгованість склала лише 322 дол. США,а на даний

час складає 215,99 дол. США , що свідчить про суттєвий ступінь виконання боржником зобов»язання.

Крім того, відповідач надав суду докази, які свідчать про причини, в силу яких в нього змінився в сторону погіршення майновий стан - народження в грудні 2010 року дитини -інваліда, з вродженими фізіологічними вадами , лікування якого та виконання програми реабілітації потребувало значних коштів, що призвело до неможливості в достатніх обсягах виконувати щомісячні зобов»язання по кредитному договору. В силу таких обставин, позичальник неодноразово звертався до банку з проханням дозволити реструктуризацію кредитної заборгованості, в чому йому було відмовлено.

Також впродовж листопада 2011 року - лютого 2012 року відповідачем на погашення простроченої заборгованості по кредиту та процентах було сплачено 2049,70 дол. США, що підтверджується копіями наданих квитанцій та не заперечується позивачем.

Вказані обставини як істотні заслуговують на увагу, тому колегія суддів приймає їх до відома при вирішенні питання про дострокове стягнення кредиту та враховує обставини, які свідчать про відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання.

На підставі викладеного та зважаючи на наявність поважних причин, в силу яких позичальник допустив порушення своїх зобов»язань, колегія судців на даний час не вбачає підстав для задоволення вимоги про дострокове стягнення кредиту в розмірі 14186,52 дол. США.

Крім того, підлягає зменшенню в межах строку спеціальної позовної давності за правилами ст. 258 ЦК розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту з 2932, 75 дол. США ( нарахована за період з 11.12.2008 р. по 11.11.2012 року) до 1468,33 дол. США (за період з березня 2010 року по квітень 2011 року) та розмір пені за несвоєчасну сплату процентів , який за період часу з березня 2010 року по квітень 2011 року становить 100,93 дол. США.

Оскільки рішення суду першої інстанції ґрунтується на неповному з»ясуванні обставин справи, воно підлягає зміні внаслідок зменшення розміру заборгованості по кредиту , яка включає в себе прострочену заборгованість по поверненню кредиту в розмірі 3806,22 дол. США , 215 ,99 дол. США заборгованості по процентам, 1468,33 дол. США пені за несвоєчасне погашення кредиту та 100,93 дол. США пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, що загалом становить 5700 дол. США.

Оскільки залишок кредиту в розмірі 14186,52 дол. США не є простроченою заборгованістю та по справі наявні істотні обставини, що свідчать про поважність причин неналежного виконання боржником своїх зобов»язань, стягнення вказаної суми на даний час є передчасним , тому розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника ОСОБА_2 становитиме 5700 дол. США , що є підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 309 ч.іп.1 , 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 березня 2012 року змінити, зменшивши розмір кредитної заборгованості з 21455, 93 долара США до 5700 долара СЩА.

Рішення набирає сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

СУ Д Д І :

Згідно.