Справа № 438/728/12
Провадження № 2/438/160/12
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" березня 2012 р.

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої - судді Омелюх В.М.,

при секретарі Савчуковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання спільної повнолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку, посилаючись на те, що аліменти на утримання сина до його повноліття стягувались з відповідача за рішенням суду, але в звязку з досягненням сином 18 років стягнення було припинено. В той же час син після досягнення повноліття продовжує навчання у Дніпропетровському технікумі залізничного транспорту, внаслідок чого не може самостійно себе забезпечувати та потребує матеріальної допомоги для забезпечення нормальної життєдіяльності, але відповідач, який є працездатною особою, працює та отримує заробітну плату за місцем роботи і може надавати йому таку матеріальну допомогу, не приймає участі в утриманні повнолітнього сина, в звязку з чим вона змушена звернутися з даним позовом до суду про стягнення з нього аліментів за рішенням суду.

Позивачка, який належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.13), у судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву (а.с.14), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити.

Відповідач, яка належним чином повідомлений про час та місце розгляду (а.с.11), у судове засіданні не зявилася. Згідно наданої до суду письмової заяви проти стягнення з нього аліментів на період навчання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини його прибутків не заперечував та прохав розглядати справу у його відсутність (а.с.17).

Третя особа - ОСОБА_4, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи(а.с.12) у судове засідання не зявився. Згідно заяви прохав розглядати справу у його відсутність (а.с.15), позовні вимоги позивачки підтримав та прохав стягнути з відповідача аліменти на його утримання.

В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч. 2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком спільного з позивачкою повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2), який народився у позивачки в період шлюбу з відповідачем(а.с.4,5) та який згідно довідки Солонянської селищної ради Дніпропетровської області проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.6,7), а батько дитини у вихованні сина участі не приймає.

Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними 23 років, якщо діти навчаються і через це потребують матеріальної допомоги, за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»№3 від 15 травня 2006 року зазначено що обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальної допомоги та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що спільний повнолітній син сторін є студентом 2 курсу Дніпропетровському технікумі залізничного транспорту, денної форми навчання, а строк навчання закінчується 30 червня 2014 року (а.с.3), внаслідок чого потребує матеріальної допомоги для придбання одягу, продуктів харчування, підручників та забезпечення інших матеріально-побутових умов з урахуванням його віку, стану здоровя, віддаленості місця проживання від місця навчання та інше.

В той же час, відповідач - батько дитини, на день розгляду справи судом працює в Солонянському районі електричних мереж ПАТ «Енергетична компанія «Дніпрообленерго», де отримує заробітну плату та має земельну ділянку, від здачі в оренду якої отримує орендну плату в розмірі 1500 гривень, що свідчить про те, що він може надавати повнолітньому сину, який навчається, матеріальне утримання, але не робить цього в добровільному порядку.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України враховує сукупність таких юридичних фактів, як досягнення сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років (а.с.6); продовження ним навчання (а.с.11); потреби в звязку з навчанням в матеріальному утриманні батьками, в тому числі і відповідачем; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу, в тому числі батька, який працює та отримує заробітну плату, стан здоровя та матеріальне становище відповідача та повнолітньої дитини, доведеності у судовому засіданні витрат, повязаних з навчанням.

Враховуючи вищенаведене, суд, відповідно до ст.ст. 199-200 СК України, вважає за потрібне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частина доходу щомісячно до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, а фактично дитину утримує позивачка, з якою він проживає. Син, що навчається, потребує витрат на забезпечення харчування, одягу, навчальних посібників та матеріально-побутових умов з урахуванням його віку та розвитку, а встановлений законодавством мінімальний прожитковий мінімум для особи даного віку з 01 січня 2012 року становить 1073 гривні. В той же час, аліменти за рішення суду підлягають стягненню не до виконання дитині 23 років, а лише на період навчання повнолітньої дитини, але не більше, ніж до виконання двадцятитрьохрічного віку, в звязку з чим в задоволені іншої частини позову необхідно відмовити

В звязку з частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 198-200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 367 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір»суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28 лютого 2011 року на період його навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу, відмовивши в задоволенні іншої частини позову.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: суддя