Справа № 2-6382/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2012 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Рибачик О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської Ради про визнання таким, що припинено право користування земельною ділянкою та розірвання договору оренди землі, -

встановив:

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та визнати таким, що припинено з 31 березня 2011 року право користування земельною ділянкою площею 180 кв.м., яка знаходиться у м.Рівне, вул.Симона Петлюри, 6-Б, що надавалося в оренду згідно договору оренди землі від 02 листопада 2009 року, зареєстрованого у ОСОБА_2 міському відділі ОСОБА_2 регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельних ресурсах» 15 грудня 2009 року за №57; розірвати договір оренди землі від 02 листопада 2009 року, зареєстрований у ОСОБА_2 міському відділі ОСОБА_2 регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельних ресурсах» 15 грудня 2009 року за №57, укладений між ОСОБА_2 міською Радою та ОСОБА_1, оскільки саме з моменту укладення договору дарування обєкта нерухомості - будівлі кафе вважає, що він припинив користування орендованою земельною ділянкою.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав, просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов та пояснив, що позивачем по справі не надано належним чином оформлених докази направлення до відповідача ОСОБА_2 міської ради пропозиції, оформленої відповідно до норм чинного законодавства, а також з такою пропозицією не звертався обдарований.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що на виконання рішення ОСОБА_2 міської Ради від 21 травня 2009 року №2477 про передачу земельної ділянки в оренду, між ОСОБА_2 міською Радою та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі від 15 грудня 2009 року №57.

Даний договір підписаний головою ОСОБА_2 міської Ради ОСОБА_3, який діяв на підставі ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ОСОБА_1

Відповідно до п. 1 даного договору оренди, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 180 кв.м. для обслуговування кафе, з правом дострокового вилучення цієї ділянки для потреб міста, яка знаходиться в м.Рівне, вул.С.Петлюри, 6-Б. Строк дії договору становить 10 років.

Договір оренди землі прийнятий сторонами. Орендар користується земельною ділянкою та сплачує орендну плату. Договір містить всі істотні умови та зареєстрований в установленому законом порядку.

31 березня 2011 року позивач по справі ОСОБА_1 подарував будівлю кафе загальною площею 100,3 кв.м. що знаходиться за адресою м.Рівне, вул.С.Петлюри, 6-Б ОСОБА_4.

Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні договором дарування серії ВРК №004306 посвідченого 31 березня 2011 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_5

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 652 ЦК України наведено підстави та порядок розірвання договору у звязку з істотною зміною обставин.

Всупереч наведеній нормі вказаної статті, позивач не навів доказів того, що наявні одночасно всі умови для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Також, пунктами 35,36 договору оренди землі від 15 грудня 2009 року №57 передбачені випадки припинення дії договору, зокрема:

п.35 договору передбачає, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом;

п.36 договору передбачає, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що відзначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди; строк дії договору оренди і орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умова використання та цільове призначення земельної ділянки і таке інше.

Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до положень Закону України «Про оренду землі» договір оренди підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. При розірванні договорів, що підлягають обовязковій державній реєстрації, відповідні дані щодо їх розірвання повинні бути внесені також до державного реєстру.

Позивачем не надані докази направлення до відповідача ОСОБА_2 міської ради пропозиції, оформленої відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до ст. 12 Земельного Кодексу України до повноважень міської ради відноситься розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок комунальної власності у користування, а також припинення права власності чи користування земельними ділянками.

В силу вимог статей 81-83,92,93 Земельного Кодексу України землекористувачі користуються земельними ділянками на праві власності, оренди, постійного чи тимчасового користування.

Відповідно до ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди та його державної реєстрації.

Підпункт 34 ч. 1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає виключну компетенцію міських рад у вирішенні відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Дана норма закону є одним із засобів забезпечення провідної ролі міських рад, як органів міського самоврядування, які покликані представляти відповідні територіальні громади і здійснювати від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Виключна компетенція місцевих рад означає, що ніякі інші органи чи посадові особи не мають права приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції рад.

Стаття 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що міські ради правомочні розглядати та вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Частиною 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рада в межах повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території.

Згідно протокольних доручень, поданих під час 1 пленарного засідання 2 сесії ОСОБА_2 міської ради 05 січня 2011 року (пункт 3) при підготовці проектів рішень ОСОБА_2 міської Ради про припинення права оренди земельних ділянок одночасно вносити до них пункти щодо передачі вилучених з користування земельних ділянок в оренду відповідним землекористувачам - власникам (користувачам) розташованих на цих ділянках обєктів.

Разом з тим, виникнення права власності на обєкт нерухомості не тягне за собою безумовного переходу права власності на земельну ділянку під обєктом нерухомості, а вимагає в цьому випадку окремого договірно-правового регулювання шляхом укладення відповідних цивільно-процесуальних угод між власником земельної ділянки і власником споруди в установленому порядку. При цьому, закон не встановлює обовязковість укладання чи поновлення з вказаних підстав договору оренди земельної ділянки, на якій розташована будівля.

Отже, правочини, що тягнуть перехід права власності на обєкти нерухомості, одночасно є підставою для переходу права на землю, проте оформлення такого права здійснюється у встановленому законом порядку.

Тому, виключно міською радою повинно вирішуватися питання щодо припинення права користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч.3 ст.653 ЦК України якщо договір розривається в судовому порядку, зобовязання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили.

Тобто, договір оренди землі може бути припинений лише на майбутнє, оскільки не можливо повернути вже здійснене за ним користування земельною ділянкою, тому право користування земельною ділянкою не може бути припинене з 31 березня 2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги не довів, а представник відповідача їх повністю спростував наданими письмовими доказами по справі, а саме те, що позивачем не надані докази направлення до відповідача ОСОБА_2 міської ради пропозиції, оформленої відповідно до норм чинного законодавства, не надано суду правовстановлюючих документів про право власності обдарованого по договору дарування, оскільки даний договір потребує крім нотаріального посвідчення і державної реєстрації, заяви від обдарованого ОСОБА_4В про оренду спірної земельної ділянки відповідачу не надано, умов договору оренди відповідачем не порушено, тому у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,88,212,213,215,294 ЦПК України, ст.ст.638,640,651,652,653,654 ЦК України, ст.ст.12,124,125 Земельного Кодексу України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про оренду землі», суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської Ради про визнання таким, що припинено право користування земельною ділянкою та розірвання договору оренди землі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його

проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: