Провадження № 2/2020/216/2012 Справа № 2-1565/11
17 січня 2012 року Комінтернівський районний суд міста Харкова
у складі : головуючого судді: Курганникової О.А.
за участю секретаря судового засідання: Люленко Т.В.
представника позивачки: ОСОБА_1
представника 3 особи ОСОБА_2: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Харківської міської ради про визнання права власності,
- Інспекція державного архітектурно- будівельного контролю у Харківській області,
- Сьома Харківська державна нотаріальна контора,
Позивачка звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради, 3 особа : ОСОБА_2, Інспекція державного архітектурно- будівельного контролю у Харківській області, Сьома Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на житлову кімнату площею 15 кв. м., будинку № 11, кв. 7 по вулиці Костичева у м. Харкові, посилаючись на те, що на підставі на підставі свідоцтва про право власності на житло , виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду від 16 квітня 1998 року їй належало 53/100 частини комунальної квартири АДРЕСА_1 (житлова кімната 17 кв. метрів), яку вона 14 грудня 2005 року подарувала своєму племіннику ОСОБА_2
Згідно свідоцтва про право власності на житло , виданого комісією по приватизації житлового фонду ХДП Завод ім.. Малишевавід 12.12.1996 року № 3-96-1421 ОСОБА_5 набула право власності на 47/100 комунальної квартири АДРЕСА_2 ( житлова кімната 15 кв. м.).
14 березня 1997 року ОСОБА_6 померла, після її смерті позивачка почала користуватись її квартирою. Сплачувати комунальні послуги та утримувати її в належному стані.
У звязку з тим, що позивачка добросовісно заволоділа майном житловою кімнатою площею 15 кв. м. квартири АДРЕСА_2 володіє нею відкрито, безперервно на протязі 14 років, вважає, що набула на неї право власності, та просить за нею визнати таке право.
Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача до судового засідання не зявився, повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини не явки до суду не повідомив.
3 особа ОСОБА_2 до судового засідання зявився, проти задоволення позову не заперечував.
Представник 3 особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 проти задоволення позову не заперечувала.
Представник Сьомої ноторіальної контори до судового засідання не зявився, надав до суду заяву с проханням слухати справу за його відсутності.
Зі згоди позивачки та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши думку, пояснення, доводи сторін по справі, свідків, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов не підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.
По справі встановлені наступні обставини.
На підставі свідоцтва про право власності на житло , виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду від 16 квітня 1998 року ОСОБА_4 набула право власності на 53/100 частини комунальної квартири АДРЕСА_1 (житлова кімната 17 кв. метрів).
14 грудня 2005 року ОСОБА_4 подарувала частину комунальної квартири своєму племіннику ОСОБА_2 (а. с. 10).
Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Враховуючи наведену норму закону, скористатися правом власності на чуже майно на підставі набувальної давності може особа, якщо вона:
-заволоділа майном добросовісно, тобто на законних підставах, або ж володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна продовжує володіти ним відкрито і безперервно;
-продовжує володіти ним протягом установленого терміну (в нашому випадку 10 років).
Виходячи з положень статті 390 Цивільного кодексу України недобросовісним набувачем є особа, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно.
На підставі свідоцтва про право власності на житло , виданого комісією по приватизації житлового фонду ХДП Завод ім.. Малишевавід 12.12.1996 року № 3-96-1421 ОСОБА_5 набула право власності на 47/100 комунальної квартири АДРЕСА_2 ( житлова кімната 15 кв. м.) (а. с. 50), яка померла 13 березня 1997 року (а. с. 65).
Відповідно до ст. 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.
Визнання права власності за ОСОБА_4 в порядку набувальної давності суперечить чинному законодавству, адже як зазначалось вище, для визнання права власності в порядку набувальної давності особа повинна добросовісно володіти майном.
ОСОБА_4 достовірно знала, що 47/100 частин квартири належить на праві приватної власності ОСОБА_5, тому після її смерті право власності на квартиру повинно перейти до спадкоємців відповідно до книги 6 Цивільного кодексу України, або ж перейти у власність територіальної громади в порядку ст. 1277 Цивільного кодексу України.
Згідно положень статті 390 Цивільного кодексу України недобросовісним набувачем є особа, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно.
Виходячи з викладеного, ОСОБА_4 є недобросовісним набувачем, адже вона знала про незаконність володіння спірною квартирою, у зв'язку з чим стаття 344 Цивільного кодексу України на неї не розповсюджується.
Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Як вбачається з довідки про нарахування та оплату за житлово-комунальні послуги, особовий рахунок відкритий на ОСОБА_5, тобто на відповідній дільниці КП Жилкомсервіснемає відомостей про її смерть, у зв'язку з чим особовий рахунок не закрито (а. с. 13).
Це підтверджує недобросовісність володіння майном, яке залишилось після смерті ОСОБА_5, адже позивач всіляко приховувала факт її смерті.
У випадку закриття особового рахунку у зв'язку зі смертю, КП Жилкомсервісневідкладно повідомляє Харківську міську раду про звільнену житлову площу у випадку відсутності спадкоємців.
Враховуючи, що ані КП Жилкомсервіс, яке відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 року № 1186 Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харковає балансоутримувачем житлового фонду територіальної громади м. Харкова, ані Харківська міська рада не знала про смерть ОСОБА_7
ОСОБА_2 ОСОБА_8 в судовому засіданні , як свідки пояснили, що ОСОБА_4 з ОСОБА_6 були дружні стосунки, вони проживали разом. Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_4 стала проживати в її кімнаті, сплачувати комунальні послуги та утримувати кімнату у належному стані.
Суд, розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно, неупереджено, в межах заявлених вимог, дійшов обґрунтованого висновку відсутності правових підстав у вимогах позивача, у звязку з чим вони є незаконними та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.. 10,11, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224 ЦПК України, 390, 1277, ЦК України, суд,
У позовних вимогах ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: ОСОБА_9