АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження № 22ц/2090/3132/2012 Головуючий 1 - інстанції ОСОБА_1
Справа № 2/2014/27/2012 Доповідач Зазулинська Т.П.
Категорія самочинне будівництво
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів колегії - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 12 березня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_7, Комунального підприємства «Зміївське бюро технічної інвентаризації», Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області, Комунального підприємства «Архітектурне бюро Зміївського району»про визнання самовільними забудовниками,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2010 року позивачі звернулись з вказаним позовом, в якому просили визнати їх самочинними забудовниками гаражу № 9 по вул. Курортній в с.Дачне Зміївського району Харківської області; визнати незаконними дії Комунального підприємства «Зміївське БТІ»щодо видачі технічного паспорту на вказаний гараж на ім'я ОСОБА_7 як користувача гаражем; визнати незаконними дії КП «Архітектурне бюро Зміївського району»щодо видачі висновків від 16 березня 2009 року щодо технічного стану гаража на предмет можливості його експлуатації за замовою ОСОБА_7 як користувача гаража; скасувати рішення 32 сесії 5-го скликання № 337 від 30 вересня 2009 року Геніївської сільської ради, яким ОСОБА_7, що мешкає в АДРЕСА_1, було надано дозвіл на розробку технічної документації, які посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва гаражу розміром 0,01 га в с.Дачне.

В обґрунтування позову посилалися на те, що в 1986 році ОСОБА_8 у дворі жилого будинку 40 по вул.Курортній в с.Дачне Зміївського району Харківської області був самовільно збудований гараж, який знаходився в його користуванні до серпня 2003 року.

В серпні 2003 року до них звернувся ОСОБА_8 з пропозицією купити у нього вказаного гаражу.

17 серпня 2003 року ОСОБА_5 з коштів нажитих в період браку з ОСОБА_4 передав суму в розмірі 500 доларів США ОСОБА_8 за гараж 9 по вул. Курортній в с.Дачне Зміївського району Харківської області. Свідком передачі грошів є ОСОБА_9

З серпня 2003 року вони є фактичними власниками самочинно збудованого гаражу.

В 2005 році ОСОБА_8 помер.

Після придбання гаражу, який був у ветхому стані, позивачем зроблений його капітальний ремонт, що підтверджується відповідними квитанціями.

В серпні 2009 року стало відомо, що дружина померлого ОСОБА_8 ОСОБА_7 подала заяву в КП «Зміївське БТІ»щодо оформлення прав власності на гараж, а також заяву до Геніївської сільської ради про приватизацію земельної ділянки, на якій знаходиться гараж, чим ввела в оману співробітників БТІ та сільради щодо користувача гаражу.

17 листопада 2008 року Зміївським БТІ виданий ОСОБА_7 технічний паспорт на приміщення, з вказавши, що користувачем спірного гаражу є вона.

Зазначали, що на аналогічну заяву ОСОБА_7 БТІ відповідало, що не може видати технічний паспорт, оскільки не визначений власник гаражу, між тим видало паспорт на її ім'я, що додатково підтверджує незаконність дій КП «Зміївське БТІ».

Крім того вважали незаконними дії КП «Архітектурне бюро Зміївського району»щодо обстеження гаражу та надання висновку з приводу його технічного стану на предмет можливості експлуатації,

оскільки у ОСОБА_7 не було доступу до гаражу.

Вказують, що на момент купівлі гаражу у ОСОБА_8 ніяких прав власності на цей об'єкт не було, в КП «Зміївське БТІ»не оформлялося, його дружина фактично з ним не проживала. За час користування гаражем вони значно його збільшили та перебудували.

Оскільки технічний паспорт на гараж виданий на ім'я ОСОБА_7 з порушеннями норм закону, вважали незаконним рішення Геніївської сільської ради на розробку технічної документації,яке прийнято на підставі технічного паспорту.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_5 і ОСОБА_4 в частині скасування рішення 32 сесії 5-го скликання Геніївської сільської ради від 30.09.2009 року за № 337 залишені без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 12 березня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачів ОСОБА_6 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що, рішення суду є незаконним, висновки його не відповідають обставинам справи, судом невірно застосовані норми матеріального та процесуального права. Відмовляючи у позові, суд виходив з того, що позивачами не доведені ті обставини, на які вони посилалися.

Вказує, що судом не були прийняті до уваги свідчення техніка КП «ЗБТІ»ОСОБА_10, в яких вона підтвердила, що проводилось обстеження лише зовнішнього стану гаражу, до приміщення вона не заходила, оскільки у ОСОБА_7 не було ключів.

Також судом не прийнятий до уваги строк загальної позовної давності згідно ст. 257 ЦК України, оскільки позивачі придбали гараж у 2003 році, строк позовної давності сплинув у 2006 році, однак у визначений строк ОСОБА_7 до суду не зверталась.

Не прийняті до уваги докази та пояснення свідків про те, що за час користування гаражем позивачі його значно збільшили та перебудували, тобто майно вважається новоствореним.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційного скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Заперечуючи проти позову відповідач ОСОБА_7 та її представник, пояснили, що у шлюбі з ОСОБА_8 ОСОБА_7знаходилась з 16 грудня 1989 року, мали автомобіль, а тому у 1990 році розпочали будівництво гаражу, однак воно здійснювалось без належно оформленої проектно-технічної документації та дозволу на виконання будівельно-монтажних робіт. Після закінчення будівництва у 1991 році з об'єктивних причин не змогли ввести збудоване приміщення в експлуатацію.

09 травня 2005 року ОСОБА_8 помер. Після його смерті вона оформила спадщину на 1/3 частину квартири та вирішила оформити право власності на вищевказаний гараж, для чого отримала технічні документи від КП «Зміївське БТІ»та КП «Архітектурне бюро Зміївського району».

Між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ніколи не укладалася будь-яка письмова угода, у тому числі договір купівлі-продажу гаражу. ОСОБА_8 не отримував від позивача грошових коштів в сумі 500 доларів США. Крім того право продажу належить власнику майна, але на момент продажу ОСОБА_8 не був власником, що не заперечують і самі позивачі. Оскільки ОСОБА_8 не міг самостійно розпорядитися без згоди ОСОБА_7 гаражем, він лише дав згоду ОСОБА_5 на тимчасове користування ним до придбання їх сім»єю нового авто.

Вказували також, що позивачі стверджують про придбання гаражу за спільні кошти подружжя, у той час як шлюб мін ними був зареєстрований 10 серпня 2004 року. Крім того ОСОБА_5 взагалі зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник КП «Зміївське БТІ»у судове засідання не з'явився, подав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що оформлення права власності на гараж № 9 при житловому будинку № 40 по вул. Курортна в с. Дачне Зміївського району Харківської області було неможливо в зв'язку з відсутністю документів про виділ земельної ділянки та смертю забудовника. У виготовленому та виданому ОСОБА_7 технічному паспорті на гараж № 9 вказано, що це є самочинним будівництвом і згідно ст. 376 ЦК України легалізація здійснюється у судовому порядку.

Представник КП «Архітектурне бюро Зміївського району»у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій проти позову заперечував, вважаючи його безпідставним та необгрунтованим, оскільки відповідно до абз. 6 п. 2.2.2. Статуту КП «Архітектурне бюро Зміївського району»бюро має право на замовлення громадян проводити обстеження та надавати висновки щодо стану несучих та огороджувальних конструкцій і якості будівельно-монтажних робіт. 19 березня 2009 року на підставі замовлення ОСОБА_7, матеріалів КП «Зміївське БТІ»та підтвердження свідка ОСОБА_11 ( з приводу того, що гараж збудовано у 1991 році ) було проведено обстеження спірного гаражу на предмет можливості його експлуатації, про що наданий висновок. Оскільки гараж збудовано самовільно на земельній ділянці, що не була надана для цієї мети, ОСОБА_7 запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на даний об'єкт.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною 2 ст. 376 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, а відповідно не має права вчиняти будь-які правочини з цим майном, в тому числі, продавати.

Згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Судом встановлено, що спірний гараж у 1991 році збудовано ОСОБА_8 без відповідного дозволу та затвердженого проекту, без вирішення питання про відведення земельної ділянки під цю забудову або під здійснене будівництво, що не заперечується позивачами. ОСОБА_8 помер у 2005 році.

За замовленням ОСОБА_7 КП «Зміївське БТІ»проведена інвентаризація гаражу № 9 по вул. Курортна, 40 в с. Дачне Зміївського району Харківської області як самочинно збудованого, що підтверджується листом від 02 вересня 2009 року № 365. Право власності на вказану будівлю не оформлено. ( а.с. 18 ).

Відповідно до рішення ХХХІІ сесії V скликання Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області від 30 вересня 2009 року № 337 ОСОБА_7 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва гаражу в с. Дачне, загальною площею 0,01 га ( а.с. 19 ).

З висновку про технічний стан індивідуального гаражу на предмет можливості його експлуатації, виданого КП «Архітектурне бюро Зміївського району»від 19 березня 2009 року, вбачається, що будівництво індивідуального гаражу № 9 по вул. Курортна, 40 в с. Дачне Зміївського району Харківської області розпочато у 1990 році та закінчено у 1991 році без належно оформленої проектно-технічної документації та дозволу на виконання будівельно-монтажних робіт. Даним висновком встановлено, що конструктивні елементи гаражу знаходяться в задовільному технічному стані, експлуатація його можлива. ( а.с. 11-12 ).

Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 грудня 2005 року ОСОБА_7 прийняла у спадщину 1/3 частини квартири № 30, що знаходиться в с. Дачне Зміївського району Харківської області по вул. Курортна, 40 ( а.с. 75 ).

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав у задоволенні позову, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні та підтверджується наявними у матеріалах справа доказами, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не мають права на гараж № 9, розташований в с. Дачне Зміївського району Харківської області, по вул. Курортна, 40, не є його забудовниками , земельна ділянка, на якій знаходиться спірна будівля їм не виділялась і за жодним з них не закріплена.

Обставини, які б свідчили про правомірне набуття ними права власності на спірний гараж позивачами не доведені.

Судова колегія вважає що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. ст. 213 -215 ЦПК України повно і всебічно з»ясував обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідив в судовому засіданні надані докази; правильно встановив правовідносини сторін , які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин , вирішив справу згідно із законом і навів в рішенні мотиви, з яких вважав встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення., та з яких ним взяті до уваги чи відхиленні надані докази.

Доводи апеляційної скарги представника позивачів не спростовують висновків суду, не свідчать про порушення ним норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, що відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст..ст.303,304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319,324 ЦПК України судова колегія ,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 12 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з моменту проголошення. Касаційна скарга на ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії