Справа №2-15/2012 Головуючий
Провадження№22-ц/2090/3818/2012 1-ї інстанції: ОСОБА_1 Категорія: визнання договору недійсним Доповідач: Трішкова І.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2012 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Трішкової І.Ю.,

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі Асєєвій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Коломацького районного суду Харківської області від 3 квітня 2012 року по справі за позовом приватного підприємства МІКМІКС до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства МІКМІКС, третя особа: ОСОБА_5 про визнання договору дарування удаваним правочином та визнання договору дарування договором купівлі-продажу,

ВСТАНОВИЛА:

30.11.2011 року ПП МІКМІКС звернулось до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності, посилаючись на те, що 04.03.2009 року між ПП МІКМІКС в особі директора ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був укладений договір дарування Коломацького молокозаводу, що розташований за адресою: Харківська область, Коломацький район, с.Коломак, вул. Кірова,2. Позивач вважає, що при укладанні договору дарування були порушені вимоги ч.1 ст.203 ЦК України.

ОСОБА_4 позов не визнав і подав зустрічну позову заяву про визнання договору дарування удаваним правочином та визнання договору дарування договором купівлі-продажу, посилаючись на те, що на його думку фактично мав місце договір купівлі - продажу Коломацького молокозаводу, оскільки ПП МІКМІКС заборгувало йому заробітну плату.

Третя особа ОСОБА_5 підтримала первісний позов, заперечувала проти зустрічного позову. При цьому ОСОБА_5 не заперечувала, що уклали договір відчуження молокозаводу, оскільки ОСОБА_4 вимагав від неї передачі майна в рахунок заборгованості по заробітній платі.

Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 3 квітня 2012 року позов ПП МІКМІКС задоволений.

Визнаний недійсним договір дарування Коломацького молокозаводу, що розташований за адресою: Харківська область, Коломацький район, с.Коломак, вул. Кірова,2, укладений 04.03.2009 року між ПП МІКМІКС та ОСОБА_4.

За ПП МІКМІКС визнано право власності на Коломацький молокозавод.

З ОСОБА_4 на користь ПП МІКМІКС стягнуті витрати по сплаті судового збору в розмірі 844 грн.10 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що суд неправильно застосував норми матеріального права; неповно зясував обставини, що мають значення для справи; не врахував наявні у справі докази та документи, чим допустив невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, у звязку з чим прийняте судом рішення є незаконним.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В судовому засіданні встановлено, що 04.03.2009 року між ПП МІКМІКС в особі директора ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був укладений договір дарування Коломацького молокозаводу, що розташований за адресою: Харківська область, Коломацький район, с.Коломак, вул. Кірова,2.

Зазначений молокозавод належав ПП МІКМІКС на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, укладеного 09.09.2008 року між ТОВ Енергосервіс та ПП МІКМІКС.

Задовольняючи позов про визнання договору дарування нежитлових приміщень недійсним, суд першої інстанції виходив з того, що дії ОСОБА_5 як директора підприємства не відповідали вимогам ч.3 ст.92 ЦК України, оскільки остання, безоплатно відчужуючи основні засоби підприємства, діяла нерозумно і недобросовісно. Тому суд зробив висновок, що при укладанні договору дарування недодержані вимоги ч.1 ст.203 ЦК України, а тому у відповідності до ч.1 ст.215 ЦК України це є підставою для визнання правочину недійсним.

З висновками суду першої інстанції судова колегія не погоджується, оскільки вони зроблені з порушенням норм матеріального права.

У ст.203 ЦК України, в якій визначено основні критерії чинності правочину, зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим акта цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.ст.203,204 ЦК підстави і наслідки недійсності правочину можуть бути передбачені винятково законами.

Нормами цивільного законодавства не передбачена така підстава недійсності договору купівлі-продажу, як нерозумність і недобросовісність дій посадової особи, а також недотримання Статуту.

Суд першої інстанції не звернув уваги на надані суду докази, з яких вбачається, що відповідно рішення №1 засновників ПП МІКМІКС від 25.04.2008 року ОСОБА_5 вирішила створити приватне підприємство, єдиним засновником якого була вона сама.( а.с.37) В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про це було зроблено запис 06.05.2008 року.

В Статуті підприємства було зазначено безліч видів діяльності підприємства ( а.с.46-52), а тому посилання суду на те, що засновник ОСОБА_5 не мала права відчужувати молокозавод, оскільки одним з основних видів діяльності було перероблення молока, не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно наказу № 08/08/07-2 від 07.08.2008 року ОСОБА_4 був призначений на посаду директора ПП МІКМІКС, при цьому ОСОБА_5, як засновник, залишила за собою виконання повноважень директора. (а.с.116)

09.09.2008 року між ТОВ Енергосервіс та ПП МІКМІКС був укладений договір купівлі-продажу нежитлових приміщень Коломацького молокозаводу.

ОСОБА_4 пояснів, що він безпосередньо займався молокозаводом, підприємство заборгувало йому заробітну плату, тому 04.03.2009 року єдиний засновник підприємства розпорядився на свій розсуд нежитловими приміщеннями молокозаводу для погашення заборгованості по заробітній платі, уклавши договір дарування цих приміщень з ОСОБА_4

Зазначена обставина підтверджується актом №1 прийому-передачі майна від 04.03.2009 року від ПП МІКМІКС ОСОБА_4, де вказано, що майно передається обдарованому в якості розрахунків із ним по зарплаті. ( а.с.117)

До листопада 2011 року засновник підприємства ОСОБА_5 ніколи не оспорювала укладений договір дарування.

Як пояснила ОСОБА_5, свої права засновника вона передала іншій особі ОСОБА_8 в листопаді 2011 року, про що є запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 28.11.2011 року ( а.с.122).

Новий засновник прийняв майно підприємства без нежитлових приміщень молокозаводу, тим самим погодившись з переліком майна, переданого йому ОСОБА_5

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що у суда першої інстанції не було підстав для визнання договору дарування недійсним, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, а в задоволенні позовних вимог про визнання договору дарування недійсним слід відмовити.

В інший частині рішення суду є законним і обгрунтованим.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно ( товар) у власність другій стороні ( покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно ( товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 не сплачував підприємству за нежитлові приміщення кошти, а тому підстави вважати договір дарування договором купівлі-продажу відсутні.

Керуючись ст..ст. 303,307,309, 314,319 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Коломацького районного суду Харківської області від 3 квітня 2012 року змінити, скасувавши рішення суду в частині визнання договору дарування недійсним, визнання права власності на Коломацький молокозавод за приватним підприємством МІКМІКС, стягнення з ОСОБА_4 судового збору.

Приватному підприємству МІКМІКС відмовити у задоволенні позову про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності.

В інший частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий:

Судді: