Справа №2014/2-811/11
РІШЕННЯ

іменем України

20.09.2012 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шахової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Міненко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою Казеного підприємства «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод»ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надання послуг з водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

Казене підприємство «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод»звернулось з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надання послуг з водовідведення, при цьому вказало, що відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг, але своїх обов`язків по оплаті послуг за водовідведення не виконують. За період з 01.01.2006 року по 01.11.2010 року боржники мають заборгованість в розмірі 1603, 90 грн., яку просить солідарно стягнути з відповідачів.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила стягнути з відповідачів суму заборгованості.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що він є учасником бойових дій та на підставі цього має пільгу, яка розповсюджується на всіх членів його сім`ї. При оформленні договору про надання послуг з водовідведення від 01.01.2006 року ним надавались усі необхідні документи для оформлення пільги, однак позивач призводив нарахування без урахування пільги. Сплату за надання послуг з водовідведення сплачував кожного місяця тому заборгованості за надані послуги не має. Крім того, відповідач просив застосувати до спірних правовідносин ст.. 267 ЦК України щодо наслідків спливу позовної давності.

Суд, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.01.1995 року Зміївським АТП 16343 р-р № 5-484 (а.с. 10).

01.01.2006 року між позивачем з однієї сторони та відповідачем ОСОБА_1 з другої сторони було укладено договір про надання послуг з водовідведення, відповідно до умов якого позивач зобовязується надавати споживачеві (відповідачам по справі) послуги з прийому та очистці стічних вод, а споживачі зобовязуються своєчасно оплачувати послуги, за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (а.с.8).

Відповідно до довідки виконкому Зміївської міської ради від 05.03.2010 року ОСОБА_1 дійсно зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та має склад сімї: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 7).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачам по справі за період з 01.01.2006 року по 01.11.2010 року надавались послуги з водовідведення за тарифами, затвердженими рішенням Зміївської міської ради Харківської області від 30.08.2005р. №328 (а.с. 3-5).

Згідно розрахунку заборгованості за надання послуг з водовідведення відповідачі по справі мають заборгованість за спожиті комунальні послуги за період з 01.01.2006 року по 01.11.2010 року в розмірі 1603,90 грн.

Відповідно до ст.. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено трирічний строк позовної давності.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач подав вказану позовну заяву про стягнення з відповідачів заборгованості за період з 01.01.2006 року по 01.11.2010 року до суду лише 07.06.2012 року, тобто з пропуском встановленого Цивільним кодексом України трирічного строку звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Таким чином, позивачем частину позовних вимог заявлено понад строк позовної давності, у звязку з чим позовні вимоги за період з 01.01.2006 року по 06.06.2009 року включно задоволенню не підлягаю на підставі ч.4 ст. 267 ЦК України.

При цьому, суд зазначає, що представником позивача не надано доказів на підтвердження відсутності у позивача обєктивної можливості здійснити захист своїх прав та інтересів до спливу строку позовної давності. Тому причини пропуску строку позовної давності визнані судом неповажними.

Щодо позовних вимог за період з 07.06.2009 року по 01.11.2010 року, суд дійшов висновку, що вони також є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за надання послуг з водовідведення, відповідачам за період з 07.06.2009 року по 01.11.2010 року надано послуг з водовідведення на суму 519, 52 грн., а відповідачами за період з 07.06.2009 року по 01.11.2010 року згідно вищенаведеного розрахунку сплачено коштів за надані послуги в розмірі 521,40 грн. (а.с. 3-4).

Таким чином, суд зазначає, що за період з 07.06.2009 року по 01.11.2010 року у відповідачів відсутня заборгованість за надані послуги з водовідведення (519,52 521,40 = -1, 88), у звязку з чим позовні вимоги в цій частині є необгрунтованмии та такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому, суд не приймає доводи відповідача ОСОБА_1, що йому, як учаснику бойових дій, позивачем по справі повинна була надаватись пільга по сплаті за послуги з водовідведення, оскільки доказів того, що відповідач належним чином проінформував позивача, що він є учасником бойових дій, ОСОБА_1 не надано.

Керуючись ст.ст. 509, 526 ЦК України, ст. 67 ЖК України, ст.ст. ст.ст.10,11,209,212,214,215,218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Казеного підприємства «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод»до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надання послуг з водовідведення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: