Справа № 2-5169/11
28.03.2012 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Щербини-Почтовик І.В.,
при секретарі Штонді О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
До суду позивач надав заяву, у якій просив його позов задовольнити та розглянути справу за його відсутності.
Суд виконав вимоги ч.6 ст.76 ЦПК України, щодо того, що якщо особа, яка бере участь у справі, перебуває під вартою або відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, обмеження волі, арешту, повістка та інші судові документи вручаються їй під розписку адміністрацією місця утримання особи, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цієї особи до суду.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, оскільки відповідач відбуває покарання у Жовтоводській ВК № 26 Дніпропетровської області у своїх письмових пояснень пояснив, що він не згоден з сумою відшкодування та просив суд розглянути справу після його звільнення з місць позбавлення волі, тобто після 24.07.2016 року.
Клопотань про виклик його до суду для надання пояснень не заявляв.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 08 жовтня 2008 року о 07-20 год. рухаючись автодорогою Київ-Луганськ відповідач керуючи автомобілем НОМЕР_1 не обрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого не впорався із керуванням скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що рухався попереду під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого автомобілю останнього було завдано механічні пошкодження, а позивачу, як власнику автомобіля, спричинено матеріальну та моральну шкоду.
Відповідно до Довідки виданої ОСОБА_1, автомобіль НОМЕР_4, отримав механічні пошкодження ( а.с.8)
За вказаним фактом постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2008 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 68.00 гривень, зазначена постанова не оскаржувалася на набрала чинності.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справах, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сила, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно висновку Українського експертного центру Уксперт-сервіс автопро оцінку автомобіля НОМЕР_3 № 58 від 16.02.2009 року вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 18 449,46 гривень.
Відповідно до ст.7 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україніпроведення оцінка майна є обовязковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092.
Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги саме висновок №58 про оцінку автомобіля НОМЕР_5 від 16.02.2009, проведений у відповідності до зазначених вище нормативних актів ( а.с.9-30).
З огляду на норми ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В свою чергу, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; за ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, оскільки вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є доведеною, то суд, розвязуючи питання лише щодо розміру відшкодування виходить з того, що (ст. 1187 ЦК) джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.
Як розяснює Пленум Верховного Суду України в п.5 своєї постанови №4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди(з послідуючими змінами) при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд обовязково повинен зясувати: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.
Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, який він пережив під час дорожньо-транспортної пригоди; непоправній втраті часу проведеного на місці пригоди із моменту зіткнення, до оформлення співробітниками ДАІ всіх необхідних документів; моральних та психічних переживаннях, повязаних з пошкодженням належного йому майна, вишукуванням додаткового часу і додаткових психічних та фізичних зусиль для підготовки та подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди.
Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в сумі 500 гривень та витрати повязані з оплатою вартості проведення оцінки автомобіля Українським експертним центром Уксперт-сервіс-автов сумі 500 гривень ( а.с.6)
Вирішуючи відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України питання розподілу судових витрат, для суду вбачаються правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, які складаються з судового збору в сумі 219.49 гривень та витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120.00 гривень.
Керуючись ст.ст. 10,11, 57-60, 209, 212, 214-215, 218, 222, 88 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати повязані з оплатою вартості проведення оцінки автомобіля 500.00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 219.49 гривень та витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120.00 гривень.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя