Номер провадження: 22-ц/1590/3074/2012
Головуючий у першій інстанції Погрібний
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.,

суддів: Панасенкова В.О.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Сенчук А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 12 грудня 2011 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину та на утримання дружини,-

в с т а н о в и л а:

10 жовтня 2011 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину та на утримання дружини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що сторони по справі знаходились у шлюбі з 05 вересня 2009 року, 26 березня 2010 року у них народився син ОСОБА_4 З квітня 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перестали проживати однією сімєю і вести спільне господарство, шлюб розірвали у судовому порядку. Відповідач ОСОБА_2 добровільно надав їй матеріальну допомогу на утримання дитини, однак тих сум, які він надавав ОСОБА_3, як зазначає позивачка, не вистачає, оскільки син хворіє і потребує більших витрат.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 добровільно не бажає збільшити суму матеріальної допомоги на утримання сина, вона просить задовольнити її позовні вимоги і стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1 500 гривень щомісяця і до повноліття сина, додаткові витрати на лікування сина у розмірі 500 гривень, а також аліменти на її утримання у розмірі 300 гривень щомісяця до досягнення дитиною 3-х річного віку.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, пояснив, що в даний час ніде не працює, знаходиться на обліку в центрі зайнятості Котовського міського центру Одеської області.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 12 грудня 2001 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 750 гривень щомісяця, починаючи з 10 жовтня 2010 року до повноліття сина, а саме до 26 березня 2028 року, стягнуто додаткові витрати на сина у розмірі 500 гривень щомісяця та аліменти на утримання дружини у розмірі 300 гривень щомісяця, починаючи з 10 жовтня 2010 року до досягнення сином 3-х річного віку, а саме до 26 березня 2013 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду першої інстанції, стягнути з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини у розмірі 300 гривень, додаткові витрати на сина у розмірі 200 гривень, скасувати рішення суду у частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 у розмірі 300 гривень.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 і його пояснення на апеляцію та заперечення на апеляційну скаргу представника ОСОБА_3В ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка і відповідач знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2009 року по 11 квітня 2011 року, про що свідчить копія рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ЖД №217259 (а.с. 7).

З квітня 2011 року сторони по справі однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, фактично припинивши свої шлюбні відносини.

Неповнолітній ОСОБА_4 постійно проживає з матірю, ОСОБА_3, що підтверджується довідкою від 13 вересня 2011 року, виданої Житлово будівельним кооперативом «Суворовський 7» (а.с. 8).

Так, судом першої інстанції було правильно застосовано норму ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не працює і має мінливий заробіток, що підтверджується довідкою №2459 від 08 грудня 2011 року, виданої Котовським міським центром зайнятості Одеської області (а.с. 24).

Враховуючи те, що відповідач не працює і не має постійного доходу, слід стягнути з нього аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат на сина, оскільки відповідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого та довідки №512 від 23 вересня 2011 року, виданої КП «Дитяча міська поліклініка №2 м.Одеси» ОСОБА_4 страждає захворюванням нирок і потребує постійного лікування, періодичної госпіталізації та санаторно курортного лікування (а.с. 9, 10).

Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи, оскільки його доводи суперечать закону та інтересам дитини.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції в межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу, дав належу оцінку наданим доказам, постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 303,307 ч.1 п.1, 308,313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 12 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справа протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

ОСОБА_7

ОСОБА_1