АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0411/2-/2184/11
Справа № 0411/2-2184/11 Головуючий в першій інстанції
Провадження № 22-ц/491/738/12 суддя Папарига В.А.
Категорія 20 (ІV) Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Зубакової В.П.

суддів - Митрофанової Л.В., Турік В.П.

при секретарі - Євтодій К.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 19 січня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Відділ ДАІ з обслуговування адміністративної території м.Кривого Рогу та автомобільно-технічної інспекції підпорядкований УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу і стягнення штрафних санкцій.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - ОСОБА_5,

представник третьої особи Відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м.Кривого Рогу та автомобільно-технічної інспекції підпорядкований УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області - ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2011 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу і стягнення штрафних санкцій, зазначаючи, що 17 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір на суму 65 000,00 грн. строком до 16 вересня 2010 року із сплатою 22,0% річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 17 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «УКргазбанк», та ОСОБА_3 було укладено договір застави, предметом якого є автомобіль. У звязку з цим до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис про заставу.

Однак, незважаючи на відсутність згоди на продаж автомобіля, 02 квітня 2009 року ОСОБА_3, через представника ОСОБА_7, продав зазначений транспортний засіб ОСОБА_4, що суперечить вимогам п. 3.3.5 договору застави.

Посилаючись на вищевикладене, просив суд визнати біржовий договір купівлі-продажу транспортного засобу № 14940 від 02.04.2009р., зареєстрований на Черкаській центральній товарній біржі між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 недійсним, скасувати реєстрацію автомобіля ОСОБА_8, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за новим власником ОСОБА_4 на підставі зазначеної біржової угоди, повернути сторони біржової угоди у первісний стан та зобовязати їх повернути один одному у натурі все одержане на виконання договору (провести двосторонню реституцію), стягнути з ОСОБА_3 штраф за відчуження предмета застави без письмової згоди банку у розмірі 5% від заставної вартості предмета застави 4 500,00 грн. на підставі п. 4.2. Договору застави, витрати по сплаті судового збору у розмірі 68,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 19 січня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, висновок суду про те, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем суперечить ч.1 ст. 10 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», згідно якої особа, яка придбала майно у боржника, який не мав права його відчужувати, за відплатним договором вважається його добросовісним набувачем лише за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна, а Банком в установленому законом порядку було внесено відомості про заставу до реєстру обтяжень.

Судом не взято до уваги доводів позивача щодо наявності омани з боку ОСОБА_9 при укладені договору купівлі-продажу транспортного засобу ОСОБА_4, яка виявилась у неповідомленні ОСОБА_9 покупця про те, що автомобіль знаходиться у заставі.

Висновок суду про те, що позивачем не доведено укладення спірного договору ОСОБА_9 суперечить матеріалам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів заявлених позовних вимог та апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №439/03/4, за яким ОСОБА_3 було надано кредит у розмірі 65 000, 00 гривень на строк по 16 вересня 2010 року зі сплатою за користування кредитом 22% річних (а.с. 9-12).

На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_3 17 вересня 2008 року укладено договір застави №439/03/6/1з, предметом якого є автомобіль ОСОБА_8, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 (а.с. 13-15). У той же день до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис про заставу (а.с. 17).

У звязку з порушенням ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором виникла заборгованість в сумі 47 070,50 грн., яка за рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 15 жовтня 2010 року стягнута з ОСОБА_3 та звернено стягнення на предмет застави (а.с. 19-20).

Як вбачається з біржової угоди купівлі-продажу транспортного засобу №14940 від 02 квітня 2009 року ОСОБА_10, від імені якого діяли ОСОБА_11 та ОСОБА_7, здійснив відчуження заставленого автомобіля ОСОБА_4 (а.с. 33).

Автомобіль продано без згоди банку.

Звертаючись до суду із позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» просив визнати вищезазначену біржову угоду недійсною з тих підстав, що продавець ОСОБА_3 ввів в оману покупця ОСОБА_4, не повідомивши її про перебування автомобіля у заставі, та у звязку з недодержанням в момент вчинення правочину вимог закону.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк», суд виходив з того, що позовні вимоги не обґрунтовані і не доведені, та, оскільки суду не надано доказів того, що ОСОБА_11 при укладенні спірного договору купівлі-продажу діяв від імені ОСОБА_3, позов заявлено до неналежного відповідача, який не може бути залучений до участі у справі без клопотання позивача. Крім того, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд зазначив, що відповідач ОСОБА_4 є добросовісним набувачем і позивачем не надано жодного доказу щодо введенні останньої в оману щодо істотних умов оспорюваного договору.

Колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, зазначені вимоги закону судом першої інстанції не дотримані, через що судове рішення у справі не можна визнати таким, що є законним і обґрунтованим.

Такого висновку колегія суддів дійшла з огляду на наступне.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Застава припиняється у випадках, передбачених ст. 28 Закону України «Про заставу», а саме: з припиненням забезпеченого заставою зобовязання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобовязань, установлених законом.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, яка придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції на вказані вимоги закону та зміст договору застави уваги не звернув.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_11, який діяв від імені ОСОБА_7, який в свою чергу діяв від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності ВМС №615593 від 22.03.2009р., продав заставлений транспортний засіб ОСОБА_4 Однак, сам по собі факт реалізації предмета застави на підставі біржової угоди не припиняє зобовязання боржника перед кредитором. Відповідно до ст. 9 вищезазначеного Закону зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 17.09.2008р. автомобіль марки ОСОБА_8, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 перебуває у заставі у позивача. Таким чином, ОСОБА_4 придбавши автомобіль, який був внесений до Державного реєстру обтяжень рухомого майна я к предмет застави, набула права власності на цей автомобіль з обтяженням, а тому на автомобіль може бути звернено стягнення як на предмет застави згідно з договором застави транспортного засобу від 17 вересня 2008 року.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ПАТ АБ «Укргазбанк» не вірно обрав спосіб захисту порушеного права, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про визнання біржового договору купівлі-продажу недійсним.

Також, відповідно до положень ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть.

Ознакою обману є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї.

Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 19, 20 постанови № 9 від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочин, вчинений під впливом обману, є оспорюваним і на підставі ст. 230 ЦК може бути визнаний судом недійсним. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Вирішуючи справу, суд не взяв до уваги, що банк не був стороною правочину, а правочин, вчинений під впливом оману може бути визнаний судом недійсним лише за позовом сторони правочину, яка вчинила його під впливом омани.

Таким чином, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення відповідно до п.п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання біржової угоди недійсною з вищевикладених мотивів.

Розглядаючи позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про стягнення штрафних санкцій за відчуження предмету застави без письмової згоди банку, колегія суддів виходить з порушення прав позивача неналежним виконанням зобов`язання відповідачем та наявності в зв`язку з цим підстав для стягнення штрафних санкцій.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.528 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимогам ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 17 Закону України від 02 жовтня 1992 року №2654-ХІІ «Про заставу» заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.

Укладаючи 17.09.2008 року договір застави, сторони домовилися про набуття, зміну або припинення своїх прав та обовязків, закріпивши їх в договорі, який ними підписано (а.с. 13-15).

Підписавши вказаний договір, відповідач погодився із його змістом, в тому числі й зі змістом п. 4.2., щодо права Банку стягнути із заставодавця за неналежне виконання п.п. 3.3.1-3.3.8. цього договору штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета застави згідно п.2.3. договору, яка становить 90 000,00 гривень. При цьому п. 3.3.5 цього договору передбачено обовязок ОСОБА_3 не розпоряджатись предметом застави (не відчужувати у будь-який спосіб) без письмової згоди банку.

Оскільки, відповідно до принципу свободи договору (ст.ст. 6, 627 ЦК України), сторони договору на власний розсуд визначають його зміст і формулюють його конкретні умови, якщо тільки зміст якої-небудь умови імперативно не визначений законом чи іншими правовими актами, колегія суддів вважає необхідним захистити порушене право позивача шляхом стягнення з відповідача штрафу за продаж предмета застави без згоди банку.

У звязку з цим рішення суду в цій частині позовних вимог необхідно скасувати на підставі п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про стягнення штрафних санкцій за відчуження предмету застави без письмової згоди банку.

Судові витрати понесені Банком (в тому числі: судовий збір у сумі 68,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.), підлягають стягненню з ОСОБА_3 на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. п. 3,4 ч.1 ст. 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 19 січня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Відділ ДАІ з обслуговування адміністративної території м.Кривого Рогу та автомобільно-технічної інспекції підпорядкований УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу і стягнення штрафних санкцій задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» штраф за відчуження предмету застави без письмової згоди Банку у розмірі 5% від заставної вартості предмета застави 4 500,00 гривень на підставі п.4.2. Договору застави №439/03/6/13 від 17.09.2008 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 68,00 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 гривень.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)