Справа № 2-2110/11
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.02.2012 року Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Мєркулової Л.О.
при секретарі Худайбердиєвої Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди , та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання договору позики, суд, -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
У своєму позові та у судовому засіданні позивач пояснила, що у вересні 2007 року ОСОБА_2 звернувся до неї з проханням про надання йому позики в сумі 10 000 гривень. Оскільки грошей у позивача не було, вирішили отримати гроші через установу АКБ «Індустріалбанк» на ім*я ОСОБА_1
Після отримання кредиту ОСОБА_2 склав розписку, якою підтвердив факт отримання грошей в сумі 10 000 грн. та зобов*язався протягом трьох років погасити борг.
Але, борг він не намагався повернути, то позивач змушена була сама погашати заборгованість перед банком.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнав у повному обсязі і звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про осопорювання договору позики, в якому вказав, що він перебував у дружніх стосунках з ОСОБА_1 У 2007 році вона звернулася до нього з проханням підстрахувати її перед матір*ю, яка не знає, що вона уклала кредитний договір і написати розписку проте, що банківський кредит вона оформила для ОСОБА_2 Відповідач написав цю розписку як друг і товариш, але грошей від ОСОБА_1 він не отримував.
Відповідач вважажє, що позивач ОСОБА_1 ввела його в оману і він написав розписку під впливом обману з боку ОСОБА_1
Представник відповідача у судовому засіданні просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.
Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін, доводи представника позивача та представника відповідача, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_2 задоволеннюне підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей,визначених родовими ознаками.
Відповідно до п. 2 ст. 1047 ЦКУ на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання абоодностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності занеможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму ванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтвердив той факт, що дійсно він склав розписку і не заперечував проти її дійсності.
На думку суду, доводи відповідача ОСОБА_2 про оспорювання договору позики внаслідок обману з боку ОСОБА_3 не знайшли жодного доказу у судовому засіданні, є безпідставні, і такі, що не відповідають дійсності.
Згідно ст.230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.
Із пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що з боку позивача ОСОБА_1 не мало місце обман, оскільки, ОСОБА_2 було відомо, що кредитний договір оформлен на ім*я ОСОБА_1 і у випадку несплати кредиту, банк буде пред*являти вимоги саме до ОСОБА_1, а не до нього, ОСОБА_2
Суд вважає, що в даному випадку обман мав місце з боку відповідача ОСОБА_2, який використовуючі дружні і близькі стосунки з позивачем, обманним шляхом отримав від неї гроші.
Враховуючи, що між сторонами фактично виникли правовідносини з приводу укладання договору позики, а не грошові зобов*язання, то в частині стягнення інфляції, річних відсотків та упущеної вигоди позовні вимоги ОСОБА_1 не знайшли свого обгрунтування і тому в цій частині задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чт бездіяльністю, вішкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.
Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи характер і тривалість страджань, які були завдані протиправними діями відповідача, суд приходе до висновку, що ОСОБА_1 було завдано моральну шкоду, але розмір, який вказала ОСОБА_1 не відповідає вимогам розумності і справедливості. На думку суду, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 грн.
Таким чином, суд приходе до висновку, що позов ОСОБА_1 частково знайшов свої докази і обгрунтування у судовому засіданні і тому підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_2 своїх доказів та обгрунтування не знайшов і тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 208,209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167 України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 романа вікторовича про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 гривень на відшкодування матеріальної шкоди, 3 000 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу та 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також за сплату держмита 100 грн. та120 грн. витрат за сплату ІТЗ.
В іншій частині позову відмовити.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання договору позики відмовити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, але рішення не скасовано, рішення набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.О.Мєркулова