10.05.2012 Справа № 1522/5515/2012
Провадження № 2/1522/7170/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2012 р. Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Нікітіної С.Й.

при секретарі Виноградовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб у м. Одесі ГУМВС України в Одеській області, за участю третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради про визнання відмови надати згоду неправомірною, надання дозволу на виїзд за кордон, зобовязання виконати дії,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду звернулася ОСОБА_1 і, після уточнення позовних вимог, просить визнати дії ОСОБА_3 щодо відмови надати письмову згоду на тимчасовий виїзд за кордон з України неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_1 неправомірними та такими, що ущемляють інтереси дитини; дозволити ОСОБА_1, без згоди батька ОСОБА_3, оформити документи для тимчасового виїзду за кордон у супроводі матері ОСОБА_1 неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; дозволити ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_4, 02 серпня 1996 р. н., у супроводі матері ОСОБА_1 до 2 серпня 2014 року тимчасовий виїзд за кордон з України без згоди та супроводу батька ОСОБА_3; зобовязати УМВС України в Одеській області в особі Відділу громадянства імміграції та оформити документи, необхідні для тимчасового виїзду за кордон з України реєстрації фізичних осіб у м. Одесі неповнолітньої ОСОБА_4, 02 серпня 1996 р. н., у супроводі матері ОСОБА_1 з вирішенням ОСОБА_1 усіх питань виникаючих під час подорожі та вжиття у випадку крайньої потреби необхідних заходів для забезпечення здоровя та життя неповнолітньої ОСОБА_4, 02 серпня 1996 р. н., і забезпечення повернення неповнолітньої ОСОБА_4 в Україну по закінченні терміну перебування за кордоном; допустити негайне виконання рішення суду в частині оформлення документів на тимчасовий виїзд за межі України.

При цьому позивач посилається на те, що її колишній чоловік та батько неповнолітньої ОСОБА_4 взагалі не зареєстрований та не проживає на території м. Одеси та Одеської області. Для встановлення факту вибуття ОСОБА_2 з зареєстрованого місця проживання, позивач звернулась до паспортиста за місцем попередньої реєстрації колишнього чоловіка, де отримала довідку за № 45 від 22.03.2012 р. про те, що її колишній чоловік був знятий з реєстрації у звязку з виїздом за межі України до Німеччини ще у 1998 році. Це свідчить про його відстороненість від участі у вихованні та належному піклуванні в тому числі і матеріальному стосовно доньки. Встановити, де на даний час перебуває батько неповнолітньої не уявляється можливим, що ущемляє інтереси неповнолітньої доньки стосовно можливості пересування разом із матірю в тому числі і за кордоном. В той же час відсутність письмової згоди батька не дозволяє ОСОБА_1 звернутись до компетентних органів щодо виготовлення паспорта дитини для виїзду за кордон з огляду на норми чинного законодавства щодо цього.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву, якою просив слухати справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, викликаний по останньому відомому місцю мешкання та через оголошення в газеті, про причини неявки суд не повідомив.

Представник Відділу громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб у м. Одесі ГУМВС України в Одеській області в судове засідання не зявився, викликаний, про причини не явки суду не повідомлено.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Одеської міської ради у судове засідання не зявився, викликаний, про поважність причин не явки суду не повідомлено.

Суд на місці вирішив закінчити розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Суд, проаналізувавши факти та наявні докази по справі, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому суд виходить з наступного.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво серія 1-ЖД № 065682, актовий запис № 570), є спільною дитиною сторін по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

ОСОБА_2 вихованням доньки не займається, шлюб між сторонами розірвано, сам ОСОБА_2 виїхав до Германії у 1998 році.

В даний час виникла необхідність у виїзді за межі України для заняття спортом неповнолітньої ОСОБА_4.

Проте, отримати від батька згоду на виїзд за межі України ОСОБА_4 у супроводі матері позивач не має можливості.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

В даний час, відповідач ОСОБА_2, у супереч вимогам закону та інтересам доньки відмовляється виконувати свої обовязки як батько так як не цікавиться її особистим життям, в результаті чого позивачка не може отримати від нього згоду на оформлення документів, необхідних для виїзду ОСОБА_4 з метою заняття спортом за кордон разом з матірю.

У ч.2 ст. 155 СК України закріплено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Суд знаходить, що дії відповідача здійснюються всупереч інтересам ОСОБА_4.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 18 СК України суд застосовує встановлені законом засоби захисту сімейних прав або інтересів, п.2 зазначеної статті встановлений такий засіб захисту як примусове виконання добровільно не виконаного обовязку.

Таким чином, у звязку з тим, що сторонам не вдалося мирним шляхом вирішити питання про надання відповідачем дозволу на виїзд неповнолітньої доньки за кордон для заняття спортом, враховуючи викладене в позові та наданні докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 1, 2, 5, 14, 18, 141, 150, 154, 155 Сімейного кодексу України, ст.ст. 15, 16, 270-272, 275, 288, 313 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_3 щодо відмови надати письмову згоду на тимчасовий виїзд за кордон з України неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_1 неправомірними та такими, що ущемляють інтереси дитини.

Дозволити ОСОБА_1, без згоди батька ОСОБА_3, оформити документи для тимчасового виїзду за кордон у супроводі матері ОСОБА_1 неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дозволити ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_4, 02 серпня 1996 р. н., у супроводі матері ОСОБА_1 до 2 серпня 2014 року тимчасовий виїзд за кордон з України без згоди та супроводу батька ОСОБА_3.

Зобовязати УМВС України в Одеській області в особі Відділу громадянства імміграції та оформити документи, необхідні для тимчасового виїзду за кордон з України реєстрації фізичних осіб у м. Одесі неповнолітньої ОСОБА_4, 02 серпня 1996 р. н., у супроводі матері ОСОБА_1 з вирішенням ОСОБА_1 усіх питань виникаючих під час подорожі та вжиття у випадку крайньої потреби необхідних заходів для забезпечення здоровя та життя неповнолітньої ОСОБА_4, 02 серпня 1996 р. н., і забезпечення повернення неповнолітньої ОСОБА_4 в Україну по закінченні терміну перебування за кордоном.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині оформлення документів на тимчасовий виїзд за межі України.

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу через місцевий суд.

Суддя: