АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2012 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Болтунової Л.М

суддів: Козлова С.П., Тамакулової В.О.

при секретарі: Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 19 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна в натурі , -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2007 року позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача і просили виділити в натурі кожному по 1/3 частині житлового будинку та земельній ділянці по вул. Залізничній №38 у м. Підгородне Дніпропетровського району, Дніпропетровської області в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5

В процесі розгляду справи, позивачі, 21 вересня 2010 року, уточнили свої вимоги і просили виділити їм 2/3 частини будинку та земельної ділянки, а відповідачу 1/3 частину, згідно першого варіанту судової будівельно-технічної експертизи.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про поділ майна в натурі задоволені.

В апеляційній скарзі відповідач просив дане рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на те, що воно є незаконним та порушує норми матеріального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачам на праві власності належить по 1/3 частині житлового будинку та земельної ділянки по вул. Залізничній №38 у м. Підгородне Дніпропетровського району, Дніпропетровської області в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, які видані 14 квітня 2007 року Дніпропетровською районною державною нотконторою та реєстрацією права власності на нерухоме майно в КП «ДМБТІ» від 25 травня 2007 року.

Відповідач являється сином спадкодавця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, 18 лютого 2009 року отримав додаткове свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину спадкового майна, але це майно не зареєстрував в КП «ДМБТІ», що підтвердив в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги позивачів та виділяючи їм в натурі 68/100 ідеальних часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та відповідно земельну ділянку за першим варіантом судової будівельно-технічної експертизи , суд першої інстанції виходив з положень ч.1 ст.364 ЦК України та ст. 152 ЖК України, зобов*язавши позивачів здійснити переобладнання приміщень та виконати рекомендації компетентних органів та служб.

З таким висновок погоджується колегія суддів і вважає його таким, що відповідає вимогам ст. ст. 213-214 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів, відповідач ОСОБА_2 на період розгляду справи не звертався до суду з позовними вимогами; згідно до ч.2 ст. 1299 ЦК України у нього не виникло право на виділ у натурі його 1/3 частки житлового будинку та земельної ділянки, оскільки, він не зареєстрував право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Між тим, дані обставини у подальшому не позбавляють відповідача права на такий позов, так як право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновки суду відповідають вимогам закону та обставина справи, рішення суду ухвалено з дотриманням вимог процесуального та матеріального права, підстави для його скасування при розгляді справи в апеляційній інстанції відсутні.

В апеляційній скарзі не наведено доводів, які б спростовували висновки суду, викладені в рішенні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: