Справа № 2-508/12
Провадження № 2/1014/293/12
Рішення

іменем України

"05" листопада 2012 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виконання грошового зобов»Язання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 1 січня 2009 року вона позичила відповідачці грошові кошти в сумі 13180 євро, що еквівалентно 138126 грн . під 20% річних, про що відповідачка власноручно написала розписку.

Згідно розписки відповідачка зобовязувалась повернути кошти до 1.01.2010 року .

Відповідачка навмисно не виконує власних зобов»Язань у вигляді дій спрямованих на повернення грошового боргу у визначений розпискою термін до 1.01.2010 року. Вона неодноразово зверталась до відповідачки з вимогою про повернення грошових коштів в якості суми основного боргу та 20% річних, про те до цього часу зобов»Язання вважається невиконаним.

30.10.2010 року відповідачкою повернуто частину боргу в сумі 100 тис. грн.., та 31.03.2011 року 70 тис.грн.. Залишилось не повернуто основної суми боргу та відсотки за 2009, 2010, 2011, 2012 роки 5382 євро, що еквівалентно 57049 грн.. Також відповідачка повинна сплатити їй 3% річних за користування грошима в сумі 8077 грн.

А тому просить стягнути з відповідачки грошові кошти в сумі 65126 грн. якості боргу згідно умов розписки та судові витрати.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали.

Представник Відповідачки проти позову заперечила і суду пояснила що кошти за договором позики повністю погашені відповідачкою.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з слідуючих підстав.

Згідно ст.. 1046,1049 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність грошові кошти , а позичальник зобов»Язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у строки та в порядку, що встановлені договором.

В судовому засіданні встановлено, що 1 січня 2009 року позивачка позичила відповідачці грошові кошти в сумі 13180 євро, що еквівалентно 138126 грн . під 20% річних що стверджується розпискою відповідачки від 1.01.2009 року, написаною власноруч відповідачкою, та що не оспорюється сторонами.

Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»Язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог та заперечень, крім випадків , встановлених ст.. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що рішенням Кагарлицького районного суду від 29 червня 2011 року ( справа №;2298/11) було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Даним рішенням встановлено, що у квітня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на її користь 136628,30 грн. боргу за договором позики, 37764,6- грн.. відсотків, 2176, 69 грн. майнової шкоди та 7000 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що 1 січня 2009 року за договором позики вона передала відповідачці 13180 євро під 20 відсотків річних на строк до 1 січня 2010 року. Оскільки відповідачка борг не повернула, просила позов задоволити. Вказаним Рішенням, залишеним ухвалою судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 20 вересня 2011 року без змін, було встановлено, що відповідачка протягом 2009-2011 років повертала позивачці борг частинами. Наданий розрахунок заборгованості не містить даних щодо заборгованості відповідачки по сумі позики, оскільки включає розрахунок процентів, а вимоги позивачки про стягнення з відповідачки відсотків за користування коштами суперечать положенням Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», і задоволенню не підлягають. Також рішенням Апеляційного суду Київської області встановлено, що договір позики фактично виконаний кожною із сторін.

Згідно ст.. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішеннями у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини.

Поскільки договір позики виконаний, що встановлено вказаним рішеннями Кагарлицького райсуду від 29 червня 2011 року та рішенням судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 20 вересня 2011 року , розпискою про одержання коштыв то у суду відсутні правові підстави для задоволення позову .

Керуючись ст.. 60,61, 209,212,213,214,215,218 ЦПК України, ст.. 1046, 1049 ЦК України, суд,-

В и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виконання грошового зобов»Язання, відмовити повністю.

Рішення суду набуває законної сили відповідно до ст.. 223 ч.1 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів .

Суддя: Т. Є. Іванюта