Справа № 22ц-3076/2012 Головуючий у І інстанції Кошель Л.М.
Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_1В
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2012 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Яворського М.А.,

суддів : Ігнатченко Н.В., Семенцова Ю.В.,

при секретарі : Мироненко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «Фастівка» та ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2012 року за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом фермерського господарства «Берегиня» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13. ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_2, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, поділ майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и л а:

16 січня 2012 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 10.09.2010 р. у даній справі в звязку з нововиявленими обставинами, посилаючись на ст. ст. 361 - 365 ЦПК України та мотивуючи тим, що їй стали відомі істотні для справи обставини, що не були і не могли бути їй відомі на час розгляду справи. Так, 29.12.2011р. зі слів Фастівського сільського голови заявнику стало відомо, що нежитлове приміщення вигул літ.»Б» загальною площею 354,4 кв.м вартістю 4 459,83 грн, на яке рішенням суду за ФГ « Берегиня» було визнано право власності, являється самочинним будівництвом, а тому оформлення прав на нього мала здійснювати Фастівська сільська рада у відповідності до ст.335 ЦК України та Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно від 07.02.2002р. №7/5.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2012 року в задоволенні заяви було відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт ТОВ «Фастівка» просить ухвалу суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та постановити нову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами скасувати та постановити нову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріалами справи і обговоривши підстави апеляційних скарг, вважає за необхідне їх відхилити.

Відповідно до статті 303 ЦПК України апеляційний суд при перевірці законності і обґрунтованості ухвали суду першої інстанції не має права виходити як за межі апеляційної скарги, так і за межі вимог заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається ОСОБА_2, мали місце у 2011 році вже за нового власника вигулу ОСОБА_36, а на час розгляду справи судом не існувало істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі заявнику.

Відповідно до ч.1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв"язку з нововиявленими обставинами. Вичерпний перелік підстав для перегляду рішення чи ухвали суду чи судового наказу у зв"язку з нововиявленими обставинами витлумачені в ч.2 ст. 361 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі заявнику.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є встановлений вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, що потяг за собою ухвалення незаконного або необгрунтованого рішення.

Судом першої інстанції було встановлено, що фермерське господарство «Берегиня» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13. ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_2, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, поділ майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на майно.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2010 року, залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 грудня 2010 року, та Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 квітня 2011 року, і Постановою Верховного Суду України від 05 грудня 2011 року про перегляд ухвали Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 квітня 2011 року відмовлено, позов формерського господарства «Берегиня» задоволено частково.

Суд вирішив: провести розподіл майна, що є у спільній частковій власності між фермерським господарством «Берегиня» та ОСОБА_14, ОСОБА_37, ОСОБА_2.

Виділивши фермерському господарству «Берегиня» майно: трактор МТЗ 80, плуг, БДТ 7, сівалка СЗ 3,6, сцепка С-11, борони, стогомет, машина УСМУ 5,4, культиватор, КПІ, телятник (блок № 9), вигул, свиноматки 2 гол., поросята з відгодівлі 4 гол., поросята до 2-х місю 1 гол., кінь 1 гол.

Виділивши ОСОБА_14, ОСОБА_37, ОСОБА_2 майно: трактор ЮМЗ 6, автомобіль ГАЗ 53.

Визнавши за фермерським господарством «Берегиня» право власності на рухоме майно: трактор МТЗ 80, плуг, БДТ 7, сівалка СЗ 3,6, сцепка С-11, борони, стогомет, машина УСМУ 5,4, культиватор, КПІ, телятник (блок № 9), вигул, свиноматки 2 гол., поросята з відгодівлі 4 гол., поросята до 2-х місю 1 гол., кінь 1 гол., всього на суму 25338 грн. 17 коп.

Визнавши за фермерським господарством «Берегиня» право власності на рухоме немайно: ? частина нежитлового приміщення телятника (блок № 9), літ. А, загальною площею 978,3 кв.м. вартісю 36700 грн. та нежитлову будівлю вигул, літ.Б, загальною площею 354,4 кв.м. вартістю 4459 грн. 83 коп., що розташоване за адресою: Білоцерківський р-н, с.Фастівка, вул.Радянська, 1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, в обгрунтування своєї заяви ОСОБА_2 посилалася на той факт, що 17.03.2011р. в ході позапланової перевірки ФГ

«Берегиня» інспекцією ДАБК у Київській області на предмет дотримання законодавства у сфері містобудування на території господарського двору с.Фастівка була виявлена споруда розміром 7x21 м, стосовно якої голова ФГ « Берегиня» ОСОБА_12 заявив, що ФГ «Берегиня» не проводило будівництво цієї споруди та не здійснює її експлуатацію. Згідно довідки, виданої Фастівською сільською радою 10.01.2012р., нежитлова будівля вигул № Г загальною площею 354,4 кв.м вартістю 4 459.83 грн , розташована в с.Фастівка вул..Радянська, 1, та самочинно побудована будівля розміром 7x21 м по вул..Радянській, Ід, в с.Фастівка, являється одним і тим же нерухомим майном. Оскільки дана нежитлова будівля була самовільно побудована у 2010 році, вона не могла бути об»єктом для визнання судом права власності у справі щодо поділу майна колишнього КСП « Перемога».

Згідно договору купівлі-продажу від 04.02.2011р. ФГ « Берегиня» передало у власність ОСОБА_36 нежиле приміщення під № 1 площею 1000,8 кв.м в нежитловій будівлі літ. «А»; нежитлову будівлю літ.»Б» площею 349,1 кв.м, розташовані в с.Фастівка Білоцерківського району, вул..Радянська, буд. 1 . Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 10.02.2011р. ОСОБА_36 набув права приватної власності надані нежитлові приміщення. Суд встановив, шо предметом відчуження були нежиле приміщення та нежитлова будівля, що належали продавцю ФГ « Берегиня» на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду по справі № 2-7421 від 10.09.2010 р. Відчужуваний об»єкт складається із 12 частини нежитлового приміщення телятника / блок № 9/ літ.»А» загальною площею 978,3 кв.м та нежитлової будівлі літ. «Б» загальною площею 354,4 кв.м.

Новий власник даних будівель ОСОБА_36 самовільно провів реконструкцію частини будівлі літ. «Б» і був за це притягнутий до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів вважає, що відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суд першої інстанції вірно керувався п.2 ч.1 ст. 361 ЦПК України та дійшов вірного висновку, що обставини, на які посилається ОСОБА_2, мали місце у 2011 році вже за нового власника вигулу ОСОБА_36, а на час розгляду справи судом не існувало істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі заявнику, а тому суд першої інстанції не вбачає підстав для перегляду рішення суду від 10.09.2010 р. у зв»язку з нововиявленими обставинами.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів заяви, в ній відсутнє посилання на конкретний пункт ч.1 ст. 361 ЦПК України щодо істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Апеляційна скарга висновків суду не спростовує і посилання на обставини, які б свідчили про незаконність постановленої ухвали не містить.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстав для її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Тому колегія суддів, перевіряючи ухвалу суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, відхиляє апеляційні скарги та залишає ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 317, 319, 209, 218 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фастівка» відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді