Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 0602/1121/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

21 серпня 2012 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Ковалика Ю. А. секретаря судових засідань ОСОБА_1, за участю позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом,

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Баранівської РДА та просили ухвалити рішення про визнання ОСОБА_4, малолітнього ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування житловим будинком № 47 по вул. Червоноармійська в м. Баранівка, Житомирської області.

Обгрунтовуючи вимоги, позивачі зазначили, що вони є співвласниками будинку № 47 по вул. Червоноармійська в м. Баранівка, Житомирської області. Позивач ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_6 Сергієвною в період з 10.08.2009 року по 22.09.2011 року. Від спільного сумісного проживання із відповідачкою у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачка ОСОБА_4 з малолітнім сином ОСОБА_5 зареєструвалися у квітні 2009 року за адресою м. Баранівка, вул. Червоноармійська, буд. 47, Житомирської області з метою отримувати від держави соціальну допомогу по догляду за сином. Фактично проживали за даною адресою до лютого 2009 року. У звязку з відмовою відповідачки знятися з реєстрації за вищезазначеною адресою, позивачі звернулися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, згідно позовної заяви, просив розглянути справу без його участі.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася та не повідомила про причину неявки, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою (а.с. 25).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет Служба у справах дітей Баранівської РДА, подала до суду заперечення проти позову від 16.07.2012 року (а.с. 19), в яких заперечила проти задоволення позову та просила розглянути справу без участі представника третьої особи.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою та підтверджує, що ОСОБА_3 разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 проживали за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2008 року по квітень 2009 року.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою та не може підтвердити, що ОСОБА_3 разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 проживали за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заслухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі є співвласниками будинку № 47 по вул. Червоноармійська в м. Баранівка, Житомирської області, згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 13).

Позивач ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_6 Сергієвною в період з 10.08.2009 року по 22.09.2011 року. Від спільного сумісного проживання із відповідачкою у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 12.09.2011 року у справі № 2-421/11.

Згідно копії домової книги будинку № 47 по вул. Червоноармійська в м. Баранівка, Житомирської області (а.с. 10-12), 24.04.2009 року за вказаною адресою зареєструвалися ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Факт не проживання відповідачки з сином та відсутність їх майна у житлі за вказаною вище адресою з квітня 2009 року підтверджується поясненнями позивачки, показами свідків.

Відповідно з ч. ч. 1, 4 ст. 156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно із ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідачка не надала суду жодного доказу на підтвердження наявності чинення перешкод з боку позивачів у користуванні спірним житлом, також не надала доказів того, що вона вживала будь-яких заходів щодо вселення у квартиру.

Зважаючи на вищезазначене наявні правові підстави для задоволення позову в частині визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право на користування даним житловим будинком.

В частині визнання малолітнього ОСОБА_5 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 8, 18 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, кожній дитини гарантується право на рівень життя, необхідній для фізичного, розумового, духовного, морального в соціального розвитку дитини.

Таким чином, на думку суду, визнання малолітньої дитини такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, співвласником якого є її батько порушить право дитини на житло, що є неприпустимим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим будинком № 47 по вул. Червоноармійська, в м. Баранівка, Житомирської області.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 53,65 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні, в той же строк з часу отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_9