Номер провадження 2/1522/8471/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27»листопада 2012 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Суворової О.В.

при секретарі Бондаренко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб Одеської міської ради, ДБК «Аркадія»про визнання договору дійсним та визнання права власності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, за участю третіх осіб Одеської міської ради, ДБК «Аркадія»про визнання договору дійсним та визнання права власності.

Позивачка в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 01 лютого 2011 року між нею та ОСОБА_2 був укладений письмовий договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, дачі, що складає 22/1000 (двадцять дві тисячних) частин в ДБК «Аркадія», яка знаходиться в м. Одесі по вул. Посмітного під № 10/12 і складається в цілому з однієї дерев'яної дачі та двадцяти одної кам'яної дачі, загальною площею 1431,6 кв.м. та надвірних споруд: «а9», «Б10», «Б11», «В11», «Г 8 », «Е12», «Е18», «Е19», «К4», «З3», «Ж2», «О14», «Л4», «Л17», «М2», «Н6», «П11», «П12», «П15», «П16», «П20», «Т4», «Т8», «Т9», «Т10», «Т15», «У6», «У10», «У11», «У8», і», «К3», «Пш»-тридцять три літніх кухонь; «Б12», «В15», «Ги», «Е14», «З6», «О15», «Л14», «Н14», «П13», «П17», «П18», «П22», «р12», «р16», «р17», «Т17», «Т13», «У15», «У16», «О19»- двадцять душів; «Б13», «Б15», «В13», «В17», «Г13», «Д10», «Е16», «К7», «З7», «О16», «Л15», «Л16», «М3», «М5», «С4», «П14», «П19», «П21», «П23», «Ч3», «р13», «р18», «р20», «Т19», «У7», «У14», «О», «И5», «О18»- двадцять дев'ять вбиралень; «Б14», «Н7», «Н10», «Т5», «Т18»- п'ять віранд, «Б16», «Б17», «В12», «В14», «В18», «Г14», «Д8», «Д9», «Е15», «Е17», «К5», «И3», «И4», «Ж3», «О10», «О13», «О17», «Н12», «Н13», «Н8», «Нп», «С2», «С3», «О4», «П24», «Ч5», «Ч6», «р11», «р14», «р15», «р19», «Т16», «Т11», «У13», «Я», », «О », «р7»- тридцять вісім сараїв; «В16 », «К6 », «Ч2», «р21 », «П13 "»-п'ять навісів; «З5», «Л3», «Т12»- три гаража; «Н9»- душ-вбиральня; «Ч», «Ч1»- два садових будинка; «Т7»- альтанка; «У9»- тераса; №1-82 -огородження; І-LХХ- мостіння, розташованого на земельній ділянці розміром 30708 кв.м. та дачі, що складає 13/1000 (тринадцять тисячних) частин в ДБК «Аркадія», яка знаходиться в м. Одесі по вул. Посмітного під № 10/12 і складається в цілому з однієї дерев'яної дачі та двадцяти одної кам'яної дачі, загальною площею 1336,5 кв.м. та надвірних споруд: «а9», «Б10», «Б11», «В11», «Г8», «Е12», «Е18», «Е19», «К4», «З3», «Ж2», «О14», «Л11», «Л17», «М2», «Н6», «П11», «П12», «П15», «П16», «П20», «Т4», «Т8», «Т9», «Т10», «Т15», «У6», «У10», «У11», «У8», », «К3», «П111»-тридцять три літніх кухонь; «Б12», «В15», «Г14», «Е14», «З6», «О15», «Л14», «Н14», «П13», «П17», «П18», «П22», «р12», «р16», «р17», «Т17», «Т13», «У15», «У16», «О19»- двадцять душів; «Б13», «Б15», «В13», «В17», «Г13», «Д10», «Е16», «К7», «З7», «О16», «Л15», «Л16», «М3», «М5», «С4», «П14», «П19», «П21», «П23», «Ч2», «р13», «р18», «р20», «Т14», «У7», «У14», «Ю», «И5», «О18»- двадцять дев'ять вбиралень; «Б14», «Н7», «Н10», «Т5», «Т18»- п'ять віранд, «Б16», «Б17», «В12», «В14», «В18», «Ги», «Д8», «Д9», «Е15», «Е17», «К5», «Н3», «Н4», «Ж3», «О10», «О13», «О17», «Н12», «Н13», «Н8», «Н11», «С2», «С3», «О11», «П24», «Ч5», «Ч4», «р10», «р14», «р15», «р19», «Т16», «У13», «Я», », «О7», «р7»- тридцять сім сараїв; «В16», «К6», «Ч3», «р21», «П113»- п'ять навісів; «З5», «Л3»- два гаража; «Т12»- льох; «Ти»- сарай с льохом; «Н9»-душ-вбиральня; «Ч», «Ч1 »- два садових будинка; «Т7»- альтанка; «У9»-тераса; №1-82 - огородження; І-LХХ-мостіння, розташованого на земельній ділянці розміром 30708 кв.м.

Згідно з договором ОСОБА_2 продав вищезазначене майно, яке належить йому на підставі договорів дарування від 19.07.2002 року, 16.02.2001 року та 15.02.2001 року, які містяться в матеріалах справи, а ОСОБА_1 придбала це майно за 400 000 доларів США, про що свідчить розписка від 01.02.2011 року. Договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. Після укладення договору вона виконала усі умови договору, сплатила кошти за придбання усього майна.

Посилаючись на те, що умови договору купівлі-продажу були виконані, але відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення, позивачка просила задовольнити позов, визнати договір купівлі-продажу дійсним і визнати за нею право власності на вищезазначене майно.

Позивачка у судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти його задоволення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що рішення у справі необхідно постановити із відмовою у задоволенні позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів та пояснень сторін.

Предметом спору є договір купівлі-продажу вищезазначеного майна, а саме квартири АДРЕСА_1, дачі, що складає 22/1000 (двадцять дві тисячних) частин в ДБК «Аркадія», яка знаходиться в м. Одесі по вул. Посмітного під № 10/12 , та дачі, що складає 13/1000 (тринадцять тисячних) частин в ДБК «Аркадія», яка знаходиться в м. Одесі по вул. Посмітного під № 10/12.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 19.07.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН»05.08.2002 року у книзі 43 доп. стр. 7 під № 459. Дача, що складає 22/1000 (двадцять дві тисячних) частин в ДБК «Аркадія», яка знаходиться в м. Одесі по вул. Посмітного під № 10/12 , належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 16.02.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН»18.12.2001 року у книзі 16С стр. 90 під № 60 . Дача, що складає 13/1000 (тринадцять тисячних) частин в ДБК «Аркадія», яка знаходиться в м. Одесі по вул. Посмітного під № 10/12 , належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 15.02.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН»15.02.2001 року у книзі 16С стр. 14 під № 60.

01 лютого 2011 року між ОСОБА_2 (власником) та ОСОБА_1 укладено письмовий договір купівлі-продажу вищезазначеного майна, за яким ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купила це майно за 400 000 доларів США, про що свідчить розписка від 01.02.2011 року.

В нотаріальному порядку договір не посвідчений.

Відповідно до вимог ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Вимоги про визнання на підставі ч.2 ст.220 ЦК України дійсним договору купівлі-продажу вищезазначеного майна, укладеного без нотаріального посвідчення, можуть бути задоволені судом лише в тому разі, коли сторони досягли згоди з усіх істотних його умов, одна із сторін повністю або частково виконала цю угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

Однак це правило не застосовується, якщо є передбачене законодавчими актами обмеження (заборона) на здійснення такого правочину або сторони не дійшли згоди щодо усіх істотних його умов.

Пленум Верховного Суду України в п.13 постанови № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»роз'яснив судам, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилялася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Таким чином, положення ч.2 ст.220 ЦК України не застосовуються щодо договору купівлі-продажу вищезазначеного майна, яке підлягає і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення такого правочину відповідно до ст.ст. 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією. Тому спірний договір купівлі-продажу не є укладеним та не створює прав і обов'язків для сторін - позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2

Визнання в судовому порядку дійсним договору купівлі-продажу спірного майна суперечить вимогам законодавства, чинного на час укладення цього договору.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, правових підстав для визнання права власності позивачки на спірне майно не має.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу не може бути визнаний дійсним відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, тому за позивачкою не може бути визнано право власності на спірне майно.

Керуючись ст.ст. 60, 79, 88, 213-215 ЦПК України, ст. 210 ч.1 , 640 ч.3 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб Одеської міської ради, ДБК «Аркадія»про визнання договору дійсним та визнання права власності - відмовити .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Суворова

27.11.2012