Справа № 2-307/12
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2012 року Соснівський районний суд міста Черкаси у складі:
Головуючого : судді Токової С.Є.
при секретарі: Євтушенко О.В
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської філії Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», про стягнення страхового відшкодування ,-
В С Т А Н О В И В:
Вона звернулась до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування та долучила до неї всі необхідні матеріали. Листом № 381 від 11.07.2011 року їй було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Відмову мотивувала тим, що на їх думку в згаданій вище дорожньо-транспортній пригоді відсутній страховий випадок, оскільки відсутня її вина в заподіянні потерпілій в ДТП особі матеріальної шкоди. З таким висновком страховика вона не погоджується та звертається до суду.
В судовому засіданні позивач та її представник позовну заяву підтримали, просили суд її задовільнити.
Представник відповідача проти позову заперечувала з посиланням на те, що у данеій ДТП в діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху не було , а тому страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно- правової відповідальності. Крім того, позивач у своїй заяві про виплату страхового відшкодування повідомила про вже проведені виплати за лікування, в той час згоди на здійснення компенсації від страхової компанії не отримувала.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»страховим випадком являється подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участі забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Із наданих суду доказів вбачається, що 21 квітня 2011 року близько 11 години 20 хвилин по бульвару Шевченка в місті Черкаси стався наїзд на пішохода ОСОБА_2. Наїзд здійснила позивач ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1. Вказане підтверджується Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 01.05.2011 року та довідкою старшого слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Черкаській області, яка міститься в матеріалах справи.
26 квітня 2011 року позивач повідомила відповідача про настання страхового випадку, подавши про це письмову заяву. Своєю відповіддю страхувальник повідомив ОСОБА_1 у зв»язку з відсутністю факту виникнення цивільно-правової відповідальності ОСОБА_1 перед третіми особами та з посиланням на положення ст. 32.1 Закону , так як страховою компанією не відшкодовується шкода, заподіяна при експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Підстави відмови у виплаті страхового відшкодування визначені у ст. 991 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про страхування», а саме: навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку; вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування умисного злочину, що привів до страхового випадку; подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про обєкт страхування або про факт настання страхового випадку; одержання страхувальником повного відшкодування від особи, яка їх завдала; несвоєчасного повідомлення страхувальника без поважних причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; наявність інших підстав, визначених законом.
Таку відмову суд вважає незаконною виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України за заподіяну джерелом підвищеної небезпеки шкоду, відповідає особа, яка на відповідній правовій підставі ним володіє. Частина 5 ст. 1187 ЦК України встановлює випадки звільнення особи від відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. До таких випадків відносяться: завдання шкоди внаслідок непереборної сили; умисел потерпілого ОСОБА_4 загальні підстави звільнення особи від відповідальності за завдану шкоду, в тому числі відсутність винним завдала шкоди, не застосовуються, якщо шкоду завдано джерелом підвищеної небезпеки. Отже, відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки настає незалежно від його вини.
Дана позиція викладена і в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», а саме те, що шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою, яка її заподіяла, незалежно від наявності вини.
Таким чином, посилання відповідача як на відмову у виплаті страхового відшкодування на відсутність вини у діях позивачки при скоєнні даної ДТП є безпідставними.
Також як на заперечення проти позову відповідач посилається на те, що надані суду докази витрат на придбання ліків для ОСОБА_2 спростовуються відповіддю третьої Черкаської міської лікарні, де останній проходив курс лікування і відповідно до якої йому були призначені медичні препарати, які вказані в чеках, наданих позивачем.
Відповідно до ч. 3 ст. 991 ЦК України рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин такої відмови. Така відмова має бути направлена страхувальнику у строк визначений законом або договором. Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і посилання відповідача на непогодження страхувальником ОСОБА_1 дій щодо оплати лікування потерпілого ОСОБА_2, оскільки своєю заявою від 26.04.2011 року позивач повідомила Черкаську філію АТ «Українська пожежно-страхова компанія»про даний страховий випадок. Крім того, надала довідку ДАІ, в якій зазначено, що ОСОБА_1 скоїла наїзд на пішохода. Також представник відповідача не спростувала тих тверджень позивачки, що вона неодноразово телефонувала до страхової компанії та інформувала щодо витрачення коштів на лікування потерпілого.
Більшого того, відмовляючи у виплаті страхового відшкодування (відповідь від 11.07.2011 року) відповідач вказану підставу не зазначив, а посилався на відсутність факту виникнення цивільно-правової відповідальності ОСОБА_1 перед третіми особами.
Поряд з цим, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення пені за несвоєчасне проведення виплат страхового відшкодування, оскільки факту прострочки страхового відшкодування в судовому засіданні не встановлено, оскільки у виплаті страхового відшкодування було відмовлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.. 1187 ЦК україни, законом України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.. 10, 11, 15, 62, 209, 215-218 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позов задовільнити частково .
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий :