Справа № 2/1416/1457/2012 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 березня 2012 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачка вказує на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.12.1997 року їй, а також її діду ОСОБА_4, бабці ОСОБА_5 та матері ОСОБА_3 на параві спільної часткової власності належить по ? частці квартири АДРЕСА_1. У 2006 році вона, як співвласник квартири, з дозволу інших співвласників, зареєструвала в квартирі як члена родини відповідача колишнього чоловіка ОСОБА_2, з яким перебувала у зареєстрованому шлюбі. 30 березня 2011 року шлюб розірвано.

Посилаючись на те, що відповідач в спірній квартирі не проживає без поважних причин більше шести місяців, не сплачує комунальні послуги, не є членом її сімї, позивачка просила визнати його таким, що втратив право користування квартирою на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України.

В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову. Просила про його задоволення.

Відповідач позов не визнав. Вказував на те, що вони з відповідачкою припинили сімейні стосунки, він дійсно не проживає в спірній квартирі з 17 лютого 2011 року. Проте з позовом не згоден, оскільки в нього немає можливості зареєструватися в іншому місці.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_6 в судовому засіданні вказували на те, що позов підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, третіх осіб, вивчивши матеріали справи і оцінивши в сукупності надані сторонами докази, судом встановлене наступне.

Правовідносини з приводу користування приватними жилими приміщеннями регулюються главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

У разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом.

Частиною 4 ст.156 ЖК України передбачено збереження права користування займаним житловим приміщенням за членами сімї у випадку припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири).

При відсутності згоди між власником будинку і бувшими членами його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст.162 ЖК України.

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_1

Позивачка і відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 30 березня 2011 року.

Згідно довідки КЖЕП ММР «Зоря» від 13.10.2011 року за вказаною адресою, крім позивачки та третіх осіб у справі, з 2008 року зареєстрований і відповідач ОСОБА_2

Як слідує з матеріалів справи, пояснень відповідача в судовому засіданні, починаючи з лютого 2011 року відповідач припинив сімейні стосунки з позивачкою та 17 лютого 2011 року переїхав на інше місце проживання, забравши з квартири свої речі.

З позовом про визнання таким, що втратив право користування квартирою позивачка звернулася 1 лютого 2012 року.

Крім того, звертаючись до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням, позивачка обґрунтувала свої позовні вимоги тим, що відповідач у спірній квартирі не проживає понад строки, визначені, ст.71 ЖК України, яка не регулює спірні відносини.

Відповідно до ст.ст. 10, 31, 215 ЦПК України визначення підстав і предмета позову належить виключно позивачу і за власною ініціативою суд їх змінити не може. Уточнити підстави позову позивачка не побажала.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н.А. Спінчевська