Справа № 2-1421-139, 2012 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2012 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Маржиної Т.В.

при секретарі Мирошниченко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства Степпро стягнення заборгованості за договором оренди землі, розірвання договору оренди землі та зобовязання повернути земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з наданим позовом до ФГ Степ про стягнення заборгованості за договором оренди, розірвання договору оренди землі та зобовязання повернути земельну ділянку, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.12.2007 року між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 8,93 га, розташованої в межах території Болеславчицької сільської ради, яка належить позивачу на праві власності на підставі Державного акту серії ЯГ № 617865 від 02.08.2007 року.

Відповідно до умов Договору відповідач отримав в оренду вказану земельну ділянку строком на 10 років та зобовязався сплачувати орендну плату в грошовій або натуральній формі до 01 грудня кожного року в розмірі не більше 3% вартості земельної ділянки, тобто 2 500 грн. або сільськогосподарською продукцією по реалізаційній ціні, яка склалася на момент видачі.

В порушення таких умов договору відповідач протягом 2008-2010 років не повністю сплачував орендну плату, а саме: у 2008 році сплатив лише 1900 грн., у 2009 році 1800 грн., у 2010 році 2150 грн. Вважає, що за вказані три роки заборгованість по орендній платі складає 1 300 грн. і це є суттєвим порушенням умов договору оренди, що являється підставою для дострокового розірвання договору.

Також позивач зазначила в позові, що суттєвим порушенням умов договору оренди з боку відповідача є те, що він приступив до використання земельної ділянки до набуття прав на оренду, тобто до моменту державної реєстрації договору оренди.

За таких обставин ОСОБА_1 просить розірвати укладений сторонами договір оренди землі, стягнути з ФГ Степна його користь заборгованість по орендній платі за 2008-2010 роки в сумі 1 300 грн. та зобовязати відповідача повернути належну йому земельну ділянку у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, повністю підтримала позов, просила його задовольнити, однак уточнила, що не заявляє як підставу для розірвання договору оренди землі те, що відповідач приступив до використання земельної ділянки до набуття права на оренду, тобто до моменту державної реєстрації договору оренди, оскільки таку підставу помилково зазначено адвокатом в позовній заяві. Також ОСОБА_2 пояснила, що у 2008 році відповідач сплачував орендну плату в грошовій і натуральній формі, а саме ним було сплачено позивачу 1200 грн. грошима та надано 1 тонну пшениці на суму 1000 грн.; також представник позивача погодилась з тим, що у 2009 та у 2010 роках її чоловік (позивач) отримав орендну плату по 2 150 грн. за кожен рік. За будь-яких умов, ОСОБА_1 бажає розірвати договір оренди землі з ФГ Степ, оскільки не довіряє такому орендарю.

Представники ФГ Степ ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, мотивуючи тим, що позивачу протягом 2008-2010 років орендну плату було сплачено повністю, а саме у 2008 році позивач отримав 1200 грн. грошима та 1 тонну пшениці на суму 1000 грн., у 2009 та 2010 роках сплачено по 2150 грн. Оскільки орендар є податковим агентом, він із орендної плати щороку повинен сплачувати за орендодавця податок на землю, який складає 15% розміру орендної плати. Такий податок сплачувався, і саме тому розмір орендної плати був менше, ніж 2 500 грн., бо з цієї суми був відрахований податок в сумі 375 грн. Вважає, що відповідачем не допущено суттєвих порушень умов договору оренди, які можуть бути підставою для розірвання договору оренди, а тому просили відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.12.2007 року між ОСОБА_1 та ФГ Степбуло укладено договір оренди землі, згідно якого ОСОБА_1 передав у строкове платне користування ФГ Степземельну ділянку сільськогосподарського призначення в межах території Болеславчицької сільської ради площею 8,93 га, нормативно-грошова оцінка якої складає 83 552 грн. 47 коп. Вказана земельна ділянка належить орендодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 617865, виданого 02.08.2007 року. Договір укладено на 10 років.

Договір зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Болеславчицькій сільській раді 25.04.2008 року за реєстр. № 12.

За умовами вказаного договору оренди орендна плата сплачується орендарем не більше 3% вартості земельної ділянки, тобто 2 500 грн. або сільськогосподарською продукцією по реалізаційній ціні, яка склалася на момент видачі, без урахування індексів інфляції, протягом терміну дії договору оренди, але не пізніше як у строк до 1 грудня щороку. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожен день прострочення.

Також згідно договору орендодавець має право на своєчасне отримання орендної плати. Орендар зобовязаний своєчасно сплачувати орендну плату. Дія договору може бути припинена шляхом розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором; та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, крім як за рішенням суду.

За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Умови зазначеного вище договору оренди землі відповідають вимогам Закону України Про оренду землі, ст. 93 ЗК України, ст. 792 ЦК України.

Частиною 1 ст. 32 Закону України Про оренду земліпередбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Однак частиною 2 ст. 25 вказаного Закону, серед інших обовязків не передбачено обовязку орендаря своєчасно вносити орендну плату. Статтею 24 Закону передбачено лише право орендодавця вимагати сплати орендної плати.

Будь-які підстави для розірвання договору оренди землі, окрім неповної сплати орендної плати, позивачем як підстава позовних вимог не зазначені. Тож відсутні передбачені і Законом, і договором підстави для розірвання договору оренди землі, укладеного між сторонами, тому в задоволенні вимог про розірвання договору оренди землі та про зобовязання відповідача повернути земельну ділянку - слід відмовити, адже обовязок повернути земельну ділянку відповідно до ст. 34 Закону Про оренду землівиникає лише в разі розірвання або припинення договору оренди, а такі підстави відсутні.

Що стосується стягнення заборгованості по орендній платі, суд приходить до такого висновку. Як зазначено вище, орендна плата за вказаним договором передбачена в розмірі 2 500 грн. на рік, може сплачуватись у грошовій або натуральній формі, до 1 грудня кожного року.

Відповідно до п.9.1.1 Закону України Про податок з доходів фізичних осіб, який діяв на час спірних правовідносин, податковим агентом платника податку орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, є орендар. При цьому обєкт оренди оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше мінімальної суми орендного платежу, встановленої законодавством з питань оренди землі. Розмір такого податку становить 15%.

Таким чином, щороку орендар, тобто ФГ Степ, було зобовязане перераховувати податок за ОСОБА_1 в розмірі 15% орендної плати, що складає 375 грн. Сплата податку проводиться шляхом відрахувань з орендної плати, оскільки саме орендна плата є доходом орендодавця. Відповідно, розмір орендної плати, яку мав сплачувати ФГ Степособисто позивачу протягом 2008-2010 років складає 2 125 грн. на рік, а 375 грн. відповідач повинен був щороку вносити до бюджету як податок.

Судом встановлено, що у 2008 році відповідач сплатив позивачу в рахунок орендної плати 1200 грн. грошима та надав 1 тонну пшениці вартістю 1000 грн., тобто всього в рахунок орендної плати фактично передано грошей та продукції на суму 2 200 грн., що перевищує обумовлену договором суму на 75 грн. У 2009 та 2010 роках відповідач сплатив позивачу в рахунок орендної плати по 2 150 грн., що перевищує зазначену в договорі суму орендної плати на 25 грн. за кожний рік.

Зазначені обставини в судовому засіданні підтверджені наданими відповідачем розписками про отримання орендної плати позивачем, складеними в довільній формі. Однак такі обставини, а також і отримання 1 тони пшениці у 2008 році, визнані представником в судовому засіданні, яка підтвердила, що дійсно, саме в таких розмірах і формі її чоловік ОСОБА_1 отримував орендну плату у 2008-2010 роках.

Як видно з довідки Первомайської ОДПІ, ФГ Степяк податковий агент сплатило у 2010 році податок на доходи за ОСОБА_5 в сумі 375 грн. Відомості про сплату такого податку у 2008, 2009 роках суду не надані.

Враховуючи наведене, у відповідача відсутня заборгованість по орендній платі перед позивачем, а наявна заборгованість перед бюджетом щодо перерахунку сум податку як податкового агента ОСОБА_1

З огляду на наведене, відсутні передбачені і договором, і Законом Про оренду землі, зокрема ст. 36, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі, оскільки така заборгованість відсутня.

Позивач має право вимагати від відповідача перерахування сум податку з його доходів на користь бюджету, а не на свою користь.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, а позивач є інвалідом П групи і на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збірзвільнений від сплати судового збору, відповідно до ч.4 ст. 88 ЦПК України судові витрати в наданій справі слід віднести на рахунок держави.

Керуючись 4, 8, 10, 11, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Фермерського господарства Степпро стягнення заборгованості за договором оренди землі, розірвання договору оренди землі та зобовязання повернути земельну ділянку відмовити повністю.

Судові витрати в наданій справі віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: Т. В. Маржина