АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого судді - Швецової Л.А.,

суддів Малінської С.М., Піддубного Р.М.

при секретарі - Колісник Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 державного авіаційного орденів ОСОБА_2 та Трудового Червоного Прапору виробничого підприємства, в інтересах заводу по технічному обслуговуванню та ремонту авіаційної техніки «Тора»

на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_1 державного авіаційного орденів ОСОБА_2 та Трудового Червоного Прапору виробничого підприємства, в інтересах заводу по технічному обслуговуванню та ремонту авіаційної техніки «Тора»до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди , -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2010 року Харківське державне авіаційне орденів ОСОБА_2 та Трудового Червоного Прапору виробниче підприємство звернулося до суду в інтересах структурного підрозділу Заводу по технічному обслуговуванню та ремонту авіаційної техніки «ТОРА»ХДАВП з позовною заявою, в обґрунтування якого позивач посилався на те, що згідно рішенням № ДС- 1296/410-2004 про допуск до експлуатації літаків, які переобладнано у модель літака Л410УВП-Е з моделі літака Л410УВП-ЕЗ, за зверненням Заводу «ТОРА»ХДАВП від 10.12.2002 № 802, яке було прийняте згідно з рішенням Укравіатрансу від 12.12.2002 № Л410/4-2002 як заявка на отримання схвалення зміни типової конструкції літаків Л410, рівень льотної придатності літаків Л410УВП-ЕЗ після їх переобладнання у модель Л410УВП-Е, відповідно до ТИ-Л140УВП-3, визнано еквівалентним рівню льотної придатності літака типу Л410УВП-Е. Пунктом 6 зазначеного рішення передбачено, що Завод «ТОРА»ХДАВП забезпечує виконання обов'язків організації, яка відповідає за зміни типової конструкції літаків Л410УВП-ЕЗ після їх переобладнання у модель літака Л410УВП-Е відповідно до ТИ- Л410УВП- 3-00-01.

Позивач зазначив, що 03 вересня 2010 року директором заводу «ТОРА»ХДАВП ОСОБА_5 було винесено наказ № 255 про створення комісії, у якому зазначено, що при виконання робіт на літаку Л410УВП-Е реєстраційний номер ІЛІ-МРО, заводський номер 871932, виявлено порушення заповнення формуляру.

На підставі чого, 28 вересня 2010 року було складено акт службового розслідування про достовірність даних технічного обслуговування літака Л410УВП-Е реєстраційний номер ІЖ-МРО, заводський номер 871932, відповідно до якого було виявлено, що колишніми спеціалістами заводу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без відповідного розпорядження заводу оформлені поопераційні карти на технічне обслуговування літака Л410УВП-Е реєстраційний номер ІЖ- МРО, заводський номер 871932. У свою чергу карти на технічне обслуговування були оформлені з грубими порушеннями встановлених авіаційних правил. Також, у графах карт «контроль»стоять підписи ОСОБА_3 та ОСОБА_4С, які не є робітниками відділу технічного контролю (ВТК), що являється грубим порушенням, оскільки поопераційний контроль є функцією ВТК, у пунктах поопераційних карт, які повинні виконуватися спеціалістами по авіаційному та радіоелектронному обладнанню (АтРЕО) також стоять підписи відповідачів, які є спеціалістами по літаку та двигуну (ЛД) та не мають права на виконання і контроль робіт по АтРЕО, використані та сфальсифіковані бланки поопераційних карт заводу. Також, у поопераційних відомостях у графах «виконавець»та «контроль»почергово ставились підписи відповідачів, будучи почергово то «виконавцем»то «контролером», що свідчить про те, що їх дії були спільними. Крім того, в акті зазначено, що літак Л410УВП-Е реєстраційний номер ІЛІ-1МРО, заводський номер 871932 експлуатується по індивідуальному Регламенту з технічного обслуговування До-Л410-1222.2.Т, розробленим заводом «ТОРА»ХДАВП, який є його інтелектуальною власністю. На підставі цього позивач вважає, що колишніми спеціалістами заводу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 допущено порушення вимог і норм, що регламентують авіаційні роботи та допущено самовільне використання технічної документації, яка являється інтелектуальною власністю заводу, чим завдано шкоду заводу «ТОРА»у розмірі 24 503 , 46 гр.

Виходячи з викладеного, Харківське державне авіаційне орденів ОСОБА_2 та Трудового Червоного Прапору виробниче підприємство просило стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 шкоду в розмірі 24 503, 46 гр., а також судові витрати в розмірі 365,00 гр..

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні посилаючись на те, що роботи на літаку були проведені ними на запрошення замовника, безкоштовно, у вільний від роботи час, а поопераційні карти були ними заповнені для власного контролю за виконаною роботою. При цьому вони скористувалися технічною документацією, яка є на борту літака.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 державного авіаційного орденів ОСОБА_2 та Трудового Червоного Прапору виробничого підприємства, в інтересах заводу по технічному обслуговуванню та ремонту авіаційної техніки «Тора»до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 державний авіаційний орденів ОСОБА_2 та Трудового Червоного Прапору виробниче підприємство, в інтересах заводу по технічному обслуговуванню та ремонту авіаційної техніки «Тора» звернулося з апеляційною скаргою в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2011 року скасувати та постановити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, а рішення скасуванню з наступних підстав.

Відмовляючи позивачу у задоволенні вимог, районний суд виходив з того, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна оскільки він дійшов його без повного й всебічного зясування дійсних обставин справи, прав та обовязків сторін у даних правовідносинах, належної правової оцінки зібраних у справі доказів.

Статтею 4 Повітряного кодексу України передбачено, що правом на здійснення господарської і комерційної діяльності в галузі авіації може володіти будь-яка юридична чи фізична особа, яка займається експлуатацією, технічним обслуговуванням, ремонтом, виробництвом, розробкою та іншою діяльністю в галузі авіаційної техніки та одержала ліцензію, якщо це передбачено законодавством України.

Відповідно до ст.418 ЦК України право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та ( або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об»єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Статтею 420 ЦК України передбачений перелік об»єктів права інтелектуальної власності, до яких також відноситься й комерційна таємниця.

Судовим розглядом встановлено, що згідно з рішенням № ДС-1296/410-2004 про допуск до експлуатації літаків, які переобладнано у модель літака Л410УВП-Е з моделі літака Л410УВП-ЕЗ, затвердженого заступником директора Укравіатрансу ОСОБА_7 11.08.2004 року, за зверненням заводу «ТОРА»ХДАВП від 10.12.2002 № 802, яке було прийняте згідно з рішенням Укравіатрансу від 12.12.2002 № Л410/4-2002 як заявка на отримання схвалення зміни типової конструкції літаків Л410, рівень льотної придатності літаків Л410УВП-ЕЗ після їх переобладнання у модель Л410УВП-Е, відповідно до ТИЛІ 40УВП-3, визнано еквівалентним рівню льотної придатності літака типу Л410УВП-Е.

Пунктом 6 зазначеного Рішення передбачено, що завод «ТОРА»ХДАВП забезпечує виконання обов'язків організації, яка відповідає за зміни типової конструкції літаків Л410УВП-ЕЗ після їх переобладнання у модель літака Л410УВП-Е відповідно до ТИ- Л410УВП-3-0001.

Відповідно до п.5 рішення № Л410/4-2002 від 12.12.2002 року про порядок виконання робіт, що пов'язані з переобладнанням варіанта літака Л 410 УВП-ЕЗ у варіант Л 410 УВП-Е типової конструкції Завод «ТОРА»ХДАВП (в частині внесення зміни) забезпечує умови, які гарантують виконання обов'язків організації, відповідальної за зміни типової конструкції, за підтримання льотної придатності переобладнаних екземплярів літаків до списання останнього переобладнаного екземпляру або до переобладнання їх в початковий варіант.

Державною авіаційною адміністрацією України 14.12.2009 року видано Сертифікат організації з технічного обслуговування, який засвідчує, що Харківське державне авіаційне виробниче підприємство задовольняє вимоги законодавства України про цивільну авіацію і здатне здійснювати технічне обслуговування авіаційної техніки з обмеженнями, що є в додатку до цього Сертифіката.

Відповідно до листа Державної авіаційної служби України від 28.09.2011 року було повідомлено, що за умовами рішення № ДС-1296/410-2004 про допуск до експлуатації літаків, які переобладнано у модель літака Л410УВП-Е з моделі літака Л410УВП-ЕЗ який переобладнаний за документацією заводу «ТОРА»ХДАВП, повинне здійснюватися згідно розробленим заводом «ТОРА»ХДАВП регламентом технічного обслуговування без капітального ремонту, крім цього підтверджено, що саме утримувачем контрольних екземплярів технічної документації є «ТОРА»ХДАВП і саме «ТОРА «ХДАВП має сертифікат організації з технічного обслуговування № ВР 0052.

23 травня 2005 року відповідача ОСОБА_3 було прийнято у Відділ головного технолога на посаду інженера-технолога Заводу «ТОРА»ХДАВП та 28.07.2010 року його звільнено з займаної посади на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України. Вказаний наказ щодо причини звільнення відповідачем не оскаржено.

07.03.2006 року на посаду інженера-технолога Відділу головного технолога Заводу «ТОРА»ХДАВП було прийнято ОСОБА_4.09.09.2010 року ОСОБА_4 звільнено з заводу на підставі ч.З ст.38 КЗпП України.

При прийнятті на роботу ОСОБА_3, ОСОБА_4 взяли на себе зобов'язання не розголошувати комерційну таємницю заводу, підписавши відповідний документ.

Згідно з наказом генерального директора ХДАВП № 914 від 21.10.2009 року введено в дію Положення про дані, які складають конфіденційну та комерційну інформацію на ХДАВП і вимоги по їх захисту».

Розділом 3 Положення про дані, які складають конфіденційну та комерційну інформацію на ХДАВП і вимоги по їх захисту зазначені дані, які становлять комерційну таємницю ХДАВП, в тому числі дані, пов'язані з експлуатацією та надійністю, в тому числі й Регламент.

Згідно зі ст. 505 ЦК України комерційною таємницею є інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у зв'язку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію.

Комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.

Статтею 506 ЦК України визначено, що майновими правами інтелектуальної власності на комерційну таємницю є: право на використання комерційної таємниці; виключне право дозволяти використання комерційної таємниці; виключне право перешкоджати неправомірному розголошенню, збиранню або використанню комерційної таємниці; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права інтелектуальної власності на комерційну таємницю належать особі, яка правомірно визначила інформацію комерційною таємницею, якщо інше не встановлено договором.

Комерційна таємниця - це інформація, яка має дійсну або потенційну комерційну цінність щодо її невідомості третім особам, до якої немає вільного доступу на законних підставах і стосовно якої володілець інформації вживає заходів щодо її конфіденційності.

Комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, що відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.

Характерними ознаками комерційної таємниці є те, що: вона має фактичну монополію конкретної особи на певну сукупність знань, має найбільшу універсальність серед інших об»єктів інтелектуальної власності, не відома третім особам, закріплює виключне суб»єктивне право на цю інформацію, строк охорони її є необмеженим, вона не потребує офіційного визнання її охороноспроможності, державної реєстрації або виконання будь-яких формальностей.

Майнові права інтелектуальної власності на комерційну таємницю належать особі, яка правомірно визначила інформацію комерційною таємницею якщо інше не встановлено договором.

Володілець права інтелектуальної власності має право самостійно використовувати цю інформацію будь-яким способом, але в межах передбачених законом. Володілець права інтелектуальної власності має право дозволяти використання цієї інформації третім особам на підставі договору.

З матеріалів справи вбачається, що 03 вересня 2010 року при виконанні робіт на літаку Л410УВП-Е реєстраційний номер ІЖ-ИРО, заводський номер 871932, було виявлено порушення заповнення формуляру. З акту службового розслідування про достовірність даних технічного обслуговування літака Л-410УВП-Е реєстраційний номер ІЖ-МРО, заводський номер 871932 від 28.09.2010 року було встановлено, що колишніми працівниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без дозволу заводу оформлені поопераційні карти на технічне обслуговування літака Л410УВП-Е реєстраційний номер ІЖ- ИРО, заводський номер 871932; карти на технічне обслуговування оформлено з грубими порушеннями встановлених авіаційних правил, замість карт на роботи з підготовки літака до сезонного обслуговування, а саме - весняно-літньої навігації (ВЛН) оформлені карти на роботи з підготовки літака до осінньо-зимової навігації (ОЗН); у графах карт «контроль»стоять підписи ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які не були робітниками відділу технічного контролю (ВТК); у пунктах поопераційних карт, які повинні виконуватися спеціалістами по авіаційному і радіоелектронному обладнанню (АіРЕО) також стоять підписи ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які є спеціалістами по літаку та двигуну (СД) та не мають права на виконання і контроль робіт по АіРЕО; використані та сфальсифіковані бланки поопераційних карт заводу.

На підставі вищевикладеного, судова колегія приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не законно використали індивідуальний Регламенту з технічного обслуговування До-Л410-1222.2.Т, розроблений заводом «ТОРА»ХДАВП, який є його інтелектуальною власністю, оскільки він містить дані, пов'язані з експлуатацією та надійністю літаків Л-410УВП-Е, які відповідно до Положення про дані, які складають конфіденційну та комерційну інформацію на ХДАВП і вимоги по їх захисту є комерційною таємницею ХДАВП.

Відповідно до ст. 432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до ст. 16 ЦК України, а саме про відшкодування збитків. Так, відповідно до калькуляцій, які містяться в матеріалах справи вартість вказаних робіт, яка повинна поводитися для з технічного обслуговування літака Л-410УВП-Е реєстраційний номер ІЖ-МРО, заводський номер 871932 складає 24503,46 грн., та які позивач не отримав у зв»язку з неправомірними діями відповідачів.

Судова колегія приходить до висновку, що вказана сума спричиненої матеріальної шкоди знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та не заперечувалася сторонами.

Посилання відповідачів у судовому засіданні суду апеляційної інстанції на той факт, що вказані роботи вони проводили у вільний час, безкоштовно, на проханням власника літака, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки данні, стосовно Регламенту робіт їм були відомі у зв»язку з тим, що вони знаходилися з позивачем у трудових відносинах. Як вбачається з матеріалів справи, крім позивача ні хто не мав права проводити технічний огляд, і саме позивач несе відповідальність за наступну можливість використання літака у гражданській авіації.

Що стосується відшкодування шкоди у солідарному порядку, то судова колегія виходить з положень п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, завданої підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», відповідно до якого, розмір шкоди, заподіяної з вини кількох працівників визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і меж матеріальної відповідальності. Солідарна матеріальна відповідальність застосовується лише за умови, якщо судом встановлено, що шкода підприємству заподіяна спільними умисними діями кількох працівників, у зв»язку з чим спричинена шкода стягується у солідарному порядку.

На підставі вищевикладеного, судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 державного авіаційного орденів ОСОБА_2 та Трудового Червоного Прапору виробничого підприємства, в інтересах заводу по технічному обслуговуванню та ремонту авіаційної техніки «Тора» підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 313, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 державного авіаційного орденів ОСОБА_2 та Трудового Червоного Прапору виробничого підприємства, в інтересах заводу по технічному обслуговуванню та ремонту авіаційної техніки «Тора»задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2011 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 державного авіаційного орденів ОСОБА_2 та Трудового Червоного Прапору виробничого підприємства, в інтересах заводу по технічному обслуговуванню та ремонту авіаційної техніки «Тора»задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 державного авіаційного орденів ОСОБА_2 та Трудового Червоного Прапору виробничого підприємства, в інтересах заводу по технічному обслуговуванню та ремонту авіаційної техніки «Тора»шкоду в розмірі 24 503, 46 гр.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_1 державного авіаційного орденів ОСОБА_2 та Трудового Червоного Прапору виробничого підприємства, в інтересах заводу по технічному обслуговуванню та ремонту авіаційної техніки «Тора»судові витрати по 182 грн. з кожного.

Рішення набуває законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: