Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2012 р.Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко Г.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування від 29 серпня 1998 року квартири АДРЕСА_1 , укладений між ним та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровою С.Ю., реєстровий №1705, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що наміру передавати квартиру у власність відповідача, котрий приходиться йому сином, він не мав, він лише переоформив документи на ім`я позивача.

В судовому засіданні позивач підтримала позов у повному обсязі.

Відповідач проти позову не заперечував, зазначив, що в самій позовній заяві вірно викладені обставини відчуження квартири, оскільки квартира була оформлена на його ім`я на прохання позивача, при цьому були лише переоформлені правовстановлюючі документи, а відповідач лише виконував всі вказівки позивача щодо користування квартирою..

Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні та наданих доказів, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала позивачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.07.1996 року Одеською товарною біржею.

29 серпня 1998 року між сторонами був укладений договір дарування , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровою С.Ю., реєстровий №1705, однак з моменту укладення угоди відповідач лише виконував всі вказівки позивача щодо користування квартирою.

Переоформлення квартири на ім`я відповідача, як встановлено у судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, відбулося з ініціативи позивача та за його кошти,.

Відповідно до ст.717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Згідно ст.722 ЦК України, право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Згідно ст.234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що сторони не мали наміру укладати договір дарування, позивач не передавав, а відповідач не приймав в дар квартиру АДРЕСА_1 , тому така угода у відповідності до ст.234 ЦК України є фіктивною та має бути визнана недійсною.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-61, 64, 158, 209, 212 215, 218, 222 ЦПК України,234 , 717, ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним - задовольнити .

Визнати недійсним договір дарування від 29 серпня 1998 року квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровою С.Ю., реєстровий №1705.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги .

Суддя -