Справа № 2-116/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2012 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Марусяк М.О.

при секретарі - Беднар О.О.

з участю: позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що влітку 2008 року між ним та відповідачкою було укладено договір позики, за яким він надав у борг ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 5 (п'ять) 000 тисяч доларів США для купівлі будинку, що підтверджується рішенням Рахівського районного суду по справі за № 2-86/12 від 22.03.2011 року. Зазначену суму відповідачка зобов'язувалася повернути йому у строк до 11 листопада 2010 року. Однак у встановлений договором позики строк громадянка ОСОБА_2, борг йому не повернула, від спілкування відмовляється, уникає від відповідальності за цивільно-правовими зобов'язаннями по договору позики. Річне прострочення грошового зобов'язання від суми (п'ять тисяч) доларів США, що в еквівалентності до української гривні становить 40.050 гривень, з розрахунку три проценти річних від цієї суми становить 1202 гривні. Згідно довідки №91834 від 20.09.2011 року, виданою відділенням Закарпатське РУ в ПАТ КБ "Приватбанк" офіційний курс гривні до долара США станом на 20.09.2011 року становить 8 гривень п'ять копійок. У добровільному порядку повернути йому борг відповідачка на протязі року відмовляється, чим спричиняє (завдає) йому моральну шкоду і збитки, близькі родичі (його мати) душевно страждає і хворіє. Вимога по відшкодуванні моральної шкоди, завданої відповідачкою та її діями і бездіяльністю, становить 1000 гривень. Враховуючи вище наведене просив стягнути з громадянки ОСОБА_2 на його користь: суму боргу за договором позики у розмірі 40050 гривень, три проценти прострочення грошового зобов'язання від заборгованої суми 40050 гривень, що становить 1202 гривні, моральну шкоду у розмірі 1000 гривень та 120 гривень судових витрат.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги зменшив, посилаючись на те що відповідачка ОСОБА_2, частково погасила борг за договором позики. Просив стягнути з відповідачки борг за договором позики в розмірі 23350 гривень. В своїх поясненнях зазначив, що усного та письмового договору позики між ним та відповідачкою ОСОБА_2 не укладалося, однак сам факт укладення договору позики підтверджується рішенням Рахівського районного суду від 22.03.2011 року, в якому стверджено, що громадянка ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 кошти у розмірі 5000 доларів США. Також просив стягнути три проценти за користування грошима, починаючи з листопада 2010 року, тобто з моменту коли відповідачка визнала проте, що існує борг. Стосовно стягнення моральної шкоди посилався на ст. 1167 ЦК України - зазначив, що моральна шкода полягає в тому, що його мати давала гроші для придбання будинку, тому зараз переживає та нервується з цього приводу, він також немає житла, повинен вибивати свої гроші через суд, витрачати на це час та кошти, тому просив стягнути з відповідачки 1000 гривень моральної шкод завданої її неправомірними діями.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала частково. В своїх поясненнях зазначила, що згідна сплатити основний борг за договором позики в розмірі 23350 гривень та три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за один рік. Вимогу про стягнення моральної шкоди не визнає. Вважає, що ніякої моральної шкоди не завдала позивачу, а навпаки, він повинен відшкодувати їй моральну шкоду, яку заподіяв своєю поведінкою, зокрема неодноразовими зверненнями до суду з позовами та до органів прокуратури, окрім того позивач постійно принижує та ображає її, за період проживання у будинку не сплачував за спожиту ним електроенергію, кабельне телебачення, знищив належне їй майно, допустив безлад у будинку.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані ними документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що між відповідачкою, ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_1 надав у борг ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 5000 тисяч доларів США, що еквівалентно 40050 гривень для купівлі будинку, що підтверджується рішенням Рахівського районного суду по справі за № 2-86/12 від 22.03.2011 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили , не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини.

У відповідності до ст.ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи досліджено, що відповідачка частково погасила заборгованість по договору позики в сумі 16700 гривень, про що свідчать розписки позивача ОСОБА_1 від 12.12.2011 року та від 15.12.2011 року про отримання ним від відповідачки ОСОБА_2 вказаної суми. Залишок неповерненого боргу становить 23350 гривень.Ці обсавини не заперечив сам позивач ОСОБА_1

Річне прострочення грошового зобов'язання від суми 5000 (п'ять тисяч) доларів США, що в еквівалентності до української гривні становить 40050 гривень, з розрахунку три проценти річних від цієї суми становить 1202 гривні.

В силу ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що змінені позовні вимоги в частині стягнення суми боргу в розмірі 23350 гривень та стягнення трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, відповідачкою ОСОБА_2Ю визнано, суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог позов слід задовольнити, стягнувши з відповідачки ОСОБА_2 борг у сумі 23350 гривень та 1202 гривні, що становлять 3% річних за прострочення відповідачкою виконання грошового зобов'язання.

Також позивачем ставиться вимога про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 гривень.

Відповідно до положення ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" від 31 травня 1995 року №4 роз"яснено, що оскільки відшкодування моральної шкоди регулюється законодавчими актами, то судам необхідно з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Обгрунтовуючи позов про відшкодування моральної шкоди, позивач, як на підставу стягнення моральної шкоди посилався на ст. 1167 ЦК України. Однак зазначена норма закону регулює позадоговірні відносини, а тому не поширюється на спірні договірні відносини, що виникли між сторонами по справі. Зокрема, відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі відшкодування моральної шкоди. З показів позивача та відповідача вбачається, що сторони не передбачили відшкодування моральної шкоди в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання. Не передбачено відшкодування моральної шкоди за порушення договору позики й спеціальною нормою - ст. 1050 ЦК України, за якою якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу.

Отже, ст. 625 ЦК України, не передбачає відшкодування моральної шкоди, як наслідок порушення грошового зобов'язання.

Враховуючи наведені обставини суд вважає, що позивачеві у стягненні моральної шкоди в розмірі 1000 гривень, слід відмовити.

Окрім того, з урахуванням часткового задоволення позову з відповідачки на користь позивача, на підставі ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути судові витрати, що складаються з 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору звільняються інваліди І-ї та ІІ-ї груп.

Позивач ОСОБА_1, являється інвалідом ІІ-ї групи, отже до стягнення з відповідачки ОСОБА_2, на підставі ст. 88 ЦПК України, підлягає судовий збір в сумі 214.60 грн,. в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області.

На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 174, 212, 213, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Зменшені позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 борг в сумі 23 350 двадцять три тисячі триста пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 1202 гривні, що становить 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді, понесених позивачем при зверненні до суду з позовом.

Стягнути з ОСОБА_2 в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області 214.60 гривень судового збору № доходного рахунку 0211, Код класифікації доходів бюджету 22030001.

В решті частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Марусяк М.О.