Провадження № 22ц/2090/4037/2012
справа № 2-390/11

Головуючий 1 інстанції
Категорія: договірні
Доповідач Бездітко В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2012 року Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді-ОСОБА_2,
суддів колегії-ОСОБА_3, ОСОБА_4,
при секретарі-ОСОБА_5, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_6,

ОСОБА_7
на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 08 листопада 2011 року цивільній справі за позовом
Первомайського комунального підприємства «Тепломережі»
доОСОБА_6,

ОСОБА_7,

ОСОБА_8
простягнення заборгованості за опалення, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за опалення у розмірі 7675 грн. 50 грн.

В обґрунтування позовних вимог Первомайське комунальне підприємство «Тепломережі»(далі - ПКП «Тепломережі») зазначило, що відповідачі не сплачують вартість наданих послуг з теплопостачання й горячому водопостачанню, внаслідок чого станом на 01 квітня 2010 року утворилась заборгованість у розмірі 7675 грн. 50 коп.

В судовому засіданні в суді першої інстанції представник ПКП «Тепломережі»- ОСОБА_9 позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, надав пояснення відповідно до викладених у позові вимог.

Відповідач ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_10 проти позову заперечували, посилаючись на строк позовної давності та на відсутність договірних відносин між відповідачами та підприємством.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 08 листопада 2012 року позовні вимоги Первомайського комунального підприємства «Тепломережі»задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь Первомайського комунального підприємства «Тепломережі» заборгованість за опалення у розмірі 7675 грн. 50 коп.

В апеляційній скарзі просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Вказали, що оскаржуване рішення необґрунтоване та незаконне, оскільки суд першої інстанції неповно зясував обставини справи, визнав встановленими недоведені обставини, що мають значення для вирішення справи та неправильно застосував норми матеріального права. Посилаються на те, що суд не звернув увагу на неукладення між відповідачами та позивачем відповідного договору про надання послуг, внаслідок чого відповідачі не повинні сплачувати послуги з теплопостачання й гарячому водопостачанню. Зазначає, що судом першої інстанції не застосовані норми ст. 257 ЦК України.

Вислухав доповідь судді, пояснення сторін, які брали участь у розгляді справи, перевіривши надані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія приходить до наступного.

Згідно з п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно змінити.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору;

Згічно ч.ч.1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання»споживач зобов'язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

За змістом п.2.ст.10 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду»та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено наступне.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого комунальним підприємством «Первомайське бюро технічної інвентаризації»28 грудня 2006 року № 13101215 вбачається, що ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на праві власності належить кв. 90 у буд. 9 мікрорайон 3 м. Первомайський Харківської області.

ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (на час ухвалення рішення судом першої інстанції) є споживачами Первомайського комунального підприємства «Тепломережі»отримують і користуються послугами з центрального теплопостачання й гарячого водопостачання опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання.

Згідно довідки про заборгованість з теплозабезпечення та гарячому водопостачанню вбачається, що станом на 1 квітня 2010 року заборгованість ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 за надані послуги становить 7675 грн. 50 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі повинні сплачувати комунальні послуги, які отримали відповідно до вимог ст.ст. 67, 68 ЖК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині встановлення факту порушення відповідачами свого обовязку щодо сплатити заборгованість за надані комунальні послуги, оскільки відсутність договору не свідчить про те, що відповідачі мають право користуватися послугами, які фактично надаються і їх не оплачувати.

Проте, колегія суддів не може погодитися з висновками суду в частині визначення розміру заборгованості та застосування судом першої інстанції вимог ст. 264 ЦК України.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачі під час вирішення справи судом першої інстанції наполягали на застосуванні строку позовної давності, суму заборгованості не визнавали, у звязку з чим відсутні підстави вважати, що відповідачами був визнаний борг. Суми сплачені відповідачами у березні, червні та жовтні 2010 року вони зазначали , як сплату за поточними рахунками.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновку щодо застосування вимог ст. 264 ЦК України.

Посилання позивача, що заява про реструктуризацію боргу є дією, що свідчить про визнання боргу відповідачами, є помилковими, не ґрунтуються на матеріалах справи. З заяви про реструктуризацію богу не вбачається, що відповідачі визнали борг. Договір реструктуризації боргу, який міг би свідчити про визнання суми заборгованості, Первомайським комунальним підприємством «Тепломережі»з відповідачами укладено не було.

Згідно відомостей по річному нарахуванню та оплаті по особовому рахунку № 3009090 заборгованість за надані послуги з теплопостачання ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 за період з травня 2007 року по травень 2010 року складає 4489 грн. 48 коп.

Так, у 2007 році заборгованість з травня по грудень склала 207 грн. 45 коп. За 2008 рік заборгованість склала 312 грн. 09 коп. За 2009 рік заборгованість склала 1469 грн. 20 коп. За 2010 рік заборгованість за період з січня по травень склала 738 грн. 10 коп., за вирахуванням сплачених поточних платежів у розмірі 6,05 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості склала 4489 грн. 48 коп. (207 грн. 45 коп. +312 грн. 09 коп. + 1469 грн. 20 коп. +738 грн. 10 коп. 6 грн. 05 коп.).

Судова колегія вважає за необхідно застосувати загальний строк позовної давності, оскільки матеріали справи не містять відомостей відповідно до яких відповідачі вчинили дії, що свідчать про визнання свого боргу, що є підставою для застосування вимог ст. 264 ЦК України.

Доводи відповідачів про необґрунтованість позову за відсутності договірних відносин між виконавцями комунальних послуг та відповідачем не ґрунтуються на законі, оскільки між ПКП «Тепломережі»та відповідачами склались фактичні договірні відносини та ці послуги отримуються відповідно до умов публічного договору, що передбачено ст. 633 ЦК України. Укладання договору про надання житлово-комунальні послуги є обовязком споживача.

Приймаючи до уваги викладене, оцінив всі обставин справи та надані докази як окремо, так і в сукупності, судова колегія приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги. Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 08 листопада 2011 року в частині стягнення заборгованості підлягає зміні, зменшивши суму стягнення заборгованості з 7675 грн. 50 коп. до 4489 грн. 48 коп. В іншій частині рішення Первомайського міськрайонного суду Харківсьокї області від 08 листопада 2011 року необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 08 листопада 2011 року змінити, зменшить суму стягнення заборгованості з 7675 грн. 50 коп. до 4489 грн. 48 коп. В іншій частині це рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом 20 днів з дня проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді колегії