Справа № 2-785/12
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2012 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Саранюк Л. П.

при секретарі Коробай А. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області про продовження строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 травня 2003 року помер його дід ОСОБА_3, який проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. У середині січня місяця 2012 року він та його мати, відповідачка - ОСОБА_2, в документах померлого діда знайшли складений ним за життя заповіт. За цим заповітом спадкоємцями являються позивач та Відповідачка, яким ОСОБА_3 заповідав усе своє майно. До моменту виявлення цього заповіту, ні йому, ні відповідачці не було відомо про його наявність. Також у січні місяці 2012 року, ними виявлено, що після смерті його діда ОСОБА_3П залишилось майно у вигляді частини житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Вокзальна, 58-Б. Ніхто зі спадкоємців спадщину не приймав. Відповідачка відмовляється приймати спадщину за заповітом. Натомість, він має намір прийняти таку спадщину. Таким чином, оскільки відповідачка відмовляється прийняти належну їй частину спадщини за заповітом він -позивач маю право на прийняття спадщини у повному обсязі відповідно до заповіту.

Позивач зазначає, що відсутність у нього інформації щодо наявності у власності померлого ОСОБА_3 частини житлового будинку, пояснюється й тим, що раніше увесь будинок в цілому належав його померлому діду. Згодом укладаючи декілька договорів дарування, останній дарував частини будинку відповідачці та іншим родичам, і скільки частин ним було подаровано іншим родичам, ні відповідачка, як потенційна спадкоємниця, ні позивач, не контролювали і на момент його (діда) смерті були впевнені у тому, що у даному будинку його частка вже відсутня. А іншого майна, яке могло б увійти до складу спадкової маси у нього не було. Докумети, з яких вбачається наявність майна померлого ОСОБА_3 та сам заповіт, як зазначено вище, виявлені у січні місяці 2012 року випадково серед книг, які належали його діду.

В звязку з вищевикладеним просив визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини за заповітом таким, що стався з поважних причин та визначити додатковий строк один місяць з дня винесення рішення по даній справі для прийняття ОСОБА_1, спадкоємцем за заповітом спадщини, що залишилося після смерті його діда - ОСОБА_3, який помер 04.05.2003 року.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, підтвердив викладені обставини, просив позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, підтвердив викладені обставини, просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не зявилася, до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, не заперечую проти задоволення позову.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, до суду надав заяву з проханням слухати справу у відсутність їхнього представника і винести рішення по справі на підставі діючого законодавства України.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов, підлягаючим до задоволення по слідуючим підставам.

Судом встановлено, що 04 травня 2003 року помер дід позивача ОСОБА_3 (а.с.4), який проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. У середині січня місяця 2012 року позивач та його мати, відповідачка - ОСОБА_2, в документах померлого діда знайшли складений ним за життя заповіт. За цим заповітом спадкоємцями являються позивач та Відповідачка, яким ОСОБА_3 заповідав усе своє майно (а.с.5). До моменту виявлення цього заповіту, ні позивачу, ні відповідачці не було відомо про його наявність. Також у січні місяці 2012 року, також було виявлено, що після смерті діда позивача ОСОБА_3П залишилось майно у вигляді частини житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Вокзальна, 58-Б. Ніхто зі спадкоємців спадщину не приймав. Відповідачка відмовляється приймати спадщину за заповітом. Натомість, позивач має намір прийняти таку спадщину. Таким чином, оскільки відповідачка відмовляється прийняти належну їй частину спадщини за заповітом - позивач має право на прийняття спадщини у повному обсязі відповідно до заповіту.

Судом встановлено, що відсутність у позивача інформації щодо наявності у власності померлого ОСОБА_3 частини житлового будинку, пояснюється й тим, що раніше увесь будинок в цілому належав померлому діду позивача. Згодом укладаючи декілька договорів дарування, останній дарував частини будинку відповідачці та іншим родичам, і скільки частин ним було подаровано іншим родичам, ні відповідачка, як потенційна спадкоємниця, ні позивач, не контролювали і на момент його (діда) смерті були впевнені у тому, що у даному будинку його частка вже відсутня. А іншого майна, яке могло б увійти до складу спадкової маси у нього не було. Докумети, з яких вбачається наявність майна померлого ОСОБА_3 та сам заповіт, як зазначено вище, виявлені у січні місяці 2012 року випадково серед книг, які належали діду позивача.

Судом встановлено, що згідно спадкової справи № 465/2003 після смерті ОСОБА_3, який помер 04.05. 2003 року ОСОБА_4 зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття обовязкової частини у спадщині. Однак до суду надійшла її заява проте, що вона наразі не має бажання приймати обовязкову частку у спадщині, відносно якої вона зверталася до Ірпінської міської державної нотаріальної контори із заявою від 05.09.2003 року та не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадщину мають особи, визначені у заповіті. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1275 цього кодексу, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для поданя ним заяви про прийняття спадщини.

За даних обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Наведені вище обставини стверджуються копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3П, копією заповіту, копією договору дарування житлового будинку, копією спадкової справи № 465/2003 та іншими матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1223, 1272, 1275 ЦКУ України, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57, 119, 120, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини за заповітом таким, що стався з поважних причин.

Визначити додатковий строк один місяць з дня винесення рішення по даній справі для прийняття ОСОБА_1, спадкоємцем за заповітом спадщини, що залишилося після смерті його діда - ОСОБА_3, який помер 04.05.2003 року.

Повний текст рішення буде виготовлено 19.03.2012 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5