Єдиний унікальний номер 2-1022/12
Номер провадження 2/2408/1028/12
19.07.2012 року.Першотравневий районний суд м. Чернівці
головуючої судді Тонієвич О.В.
при секретарі Демчук О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
Посилалася на те, що вона з відповідачем ОСОБА_3 уклали шлюб 12 листопада 1998 року, який між ними було зареєстровано Горошівською сільською радою Борщівського району, Чернівецької області.
Від шлюбу у них 18 жовтня 2002 року народилася донька ОСОБА_4.
Під час перебування у шлюбі, відповідач неодноразово змінював прізвище та імя, зокрема: 25 березня 2011 року змінив прізвище та імя з «Осадчук Василь Ярославович» на «Стефанюк Віктор Ярославович» та 10 травня 2011 року змінив прізвище та імя з «Стефанюк Віктор Ярославович» на «Савчук Василь Ярославович».
Зазначає, що сімейні стосунки між ними склалися невдало. Періодичні сварки в сім»ї, призвели до втрати почуття любові та поваги до відповідача. З лютого 2011 року вони припинили подружні стосунки та з того часу проживають окремо. На даний час їхній шлюб існує формально.
Після фактичного припинення сімейних відносин, дитина проживає та знаходиться на її утриманні, а відповідач жодним чином не допомагає.
Дочка ОСОБА_4 Анна-Марія нічим не хворіє та на диспансерному обліку не перебуває.
Вказує, що відповідач не страждає на будь-які важкі захворювання, офіційно не працює, отримує дохід від вирощування овочів в теплицях, на його утриманні знаходиться матір пенсійного віку.
Просила позов задовольнити: розірвати шлюб з відповідачем та стягувати з нього на її користь на утримання доньки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісяця.
Справа слухалася у відсутність сторін, які в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися судом про місце та час розгляду справи.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася. Надала заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити. Судове засідання просила провести у її відсутність. У разі відсутності відповідача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Справа слухалась у відсутність відповідача ОСОБА_2, який в судове засідання не зявився незважаючи на те, що належним чином був повідомлений судом про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив.
Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивачка не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов ОСОБА_1 обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав:
Судом встановлено, що позивачка та відповідач ОСОБА_3 перебували в шлюбі, який між ними зареєстрований Горошівською сільською радою Борщівського району, Чернівецької області 12 листопада 1998 року, про що зроблений відповідний актовий запис за №18 (а.с.5).
Від шлюбу у сторін 18 жовтня 2002 року народилася донька ОСОБА_4 (а.с.8).
Як вбачається із ксерокопії свідоцтва про зміну імені, 25 березня 2011 року ОСОБА_3 змінив прізвище та ім»я на «Стефанюк Віктор Ярославович» (а.с.6).
Крім цього, 10 травня 2011 року «Стефанюк Віктор Ярославович» змінив прізвище та ім»я на «Савчук Василь Ярославович» (а.с.7).
Спільне життя сторін не склалося. Причиною розпаду сім»ї стали періодичні сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. З лютого 2011 року сторони подружні стосунки припинили та з того часу проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо.
Судом також було встановлено, що після фактичного припинення подружніх стосунків, малолітня ОСОБА_4 проживає разом із матірю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні, а відповідач жодним чином дитині не допомагає (а.с.10).
Згідно довідки, виданої КМУ «Міська дитяча поліклініка», ОСОБА_4-М. В. знаходиться на обліку в МДП з народження (а.с.12)
Як вбачається із пояснень в судовому засіданні позивачки та матеріалів цивільної справи, відповідач не страждає на будь-які важкі захворювання, офіційно не працює, отримує дохід від вирощування овочів в теплицях та на його утриманні знаходиться матір пенсійного віку.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені досліджені судом докази, а також з урахуванням стану здоровя та матеріального становища сторін і їх малолітньої доньки, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі є обґрунтованими, але на погляд суду, встановлений позивачкою розмір аліментів є дещо завищений.
При цьому, суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання неповнолітньої доньки, реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього.
При призначенні аліментів суд враховує те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним.
Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання доньки підлягають стягненню аліменти в розмірі 500 грн.
Керуючись ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110, 112, 114 ч.2, 180-184,191 СК України, ст.ст.3, 10, 11, 58, 60, 64, 79, 81, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрований Горошівською сільською радою Борщівського району, Тернопільської області, 12 листопада 1998 року за №18, розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно, починаючи з 29 травня 2012 року і до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 107 грн. 30 коп.
Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Відділу реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О.В.Тонієвич