Провадження № 2/2508/753/2012 Справа № 2508/5568/2012
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 серпня 2012 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Бузунко О.А.

при секретареві Галюк Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадщину за законом,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадщину за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 січня 2000 року померла її мати ОСОБА_3, після чого спадщину шляхом фактичного вступу в управління майном отримав її брат ОСОБА_4. Проте останній помер 20 листопада 2011 року і позивач є єдиним спадкоємцем другої черги за законом. При цьому, спадкоємці першої черги відсутні.

В судове засідання позивач не зявилася. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги нею підтримуються повністю.

В судове засідання представник ОСОБА_2 сільської ради Козелецького району Чернігівської області не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від відповідача надійшла заява про можливість розгляду справи за його відсутності. Позов відповідачем визнається повністю.

За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності позивача та відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та відповідно до статті 197 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_4) ОСОБА_5. ОСОБА_3 померла 21 січня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 17 травня 2012 року ОСОБА_4 вступив в управління спадковим майном до закінчення 6-ти місяців з дня відкриття спадщини після померлої ОСОБА_3, яка померла 21 січня 2000 року: обробляв земельну ділянку, доглядав за будинком, сплачував поточні платежі.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України.

На час відкриття спадщини 21 січня 2000 року діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963 року, тому до спірних правовідносин слід застосовувати норми цього кодексу.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_4 відповідно до діючого на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 законодавства, прийняв її шляхом вступу в управління спадковим майном, що підтверджується викладеним вище.

ОСОБА_4 помер 20 листопада 2011 року.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 17 травня 2012 року, ОСОБА_4 на день смерті проживав один за адресою: вул. Шевченка, 3, с. Озерне Козелецького району Чернігівської області.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 17 травня 2012 року житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в с. Озерне по вул. Шевченка № 3 Козелецького району Чернігівської області був побудований і введений в експлуатацію в 1960 році та зареєстрований в погосподарській книзі сільської ради в 1961 році за № 69, що відповідало діючому на той час законодавству (довідка № 125).

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Зважаючи на те, що житловий будинок, розташований за адресою вул. Шевченка, буд. № 3, побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований з 1961 року в сільській раді, він може бути обєктом спадкування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Перешкодою в отриманні позивачами свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючі документи на домоволодіння.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Судом також встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження (враховуючи свідоцтва про одруження, про розірвання шлюбу) ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3, відповідно рідною сестрою ОСОБА_4.

На підставі аналізу копії матеріалу спадкової справи, отриманої від Остерської районної державної нотаріальної контори суд встановив, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 шляхом подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Враховуючи обставини, викладені вище, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнати право власності за ОСОБА_1 на домоволодіння № 3 в с. Озерне по вул. Шевченка Козелецького району Чернігівської області, а саме: житловий будинок (житлова площа 17.3 м.кв.), ганок (дерево), сарай (шлакоблок), сарай (шлакоблок), сарай (дерево), сарай (дерево), уборна (дерево), огорожа (дерево), в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 (померлого 20 листопада 2011 року).

В позовній заяві міститься клопотання не стягувати судові витрати з відповідача.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1223, 1233, 1235, 1262, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 10, 15, 57, 60, 174, 197, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на домоволодіння № 3 в с. Озерне по вул. Шевченка Козелецького району Чернігівської області, а саме: житловий будинок (житлова площа 17.3 м.кв.), ганок (дерево), сарай (шлакоблок), сарай (шлакоблок), сарай (дерево), сарай (дерево), уборна (дерево), огорожа (дерево), в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 (померлого 20 листопада 2011 року).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_6