Справа №2о-410/4495/2012 року
У Х В А Л А

13 вересня 2011 року суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Алтунін О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, зацікавлені особи Кіровська селищна рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області, Дніпропетровська районна рада Дніпропетровської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту належності домоволодіння,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаною заявою, посилаючись на те, що 03.12.2006 року помер її чоловік ОСОБА_5, у звязку з чим відкрилась спадщина на домоволодіння по вул.Горького, 5 в смт.Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області. У встановлений законом строк вона прийняла спадщину, однак позбавлена можливості отримати свідоцтво не неї, оскільки за життя чоловік не отримав правовстановлюючого документу на нерухоме майно та не зареєстрував на нього своїх прав. Просила встановити факт належності померлому ОСОБА_5 домоволодіння за вказаною адресою.

Згідно ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»№5 від 31.03.1995 року у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх установлення.

Факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності (п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»№5 від 31.03.1995 року).

Таким чином, заява про встановлення факту належності домоволодіння не підлягає судовому розгляду, оскільки правовстановлюючого документу на нерухоме майно у встановленому законом порядку не видавалось.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.122 ч.2 п.1, 234, 256 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності домоволодіння.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в пятиденний строк з дня її проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В.Алтунін