Справа № 1319/125/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2012

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Гулі А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом Моторного транспортного страхового Бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким стягнути в порядку регресу з відповідача на користь МТСБУ 4490,63 грн. основного боргу, 118,07 грн. інфляційних втрат, 80,78 грн. 3% річних, 655,00 грн. витрат на встановлення розміру збитку та збору документів по справі та понесені судові витрати в розмірі 1688,20 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_2 20.01.2010р. о 18.50 год. по вул.Ак.Єфремова 32 у м.Львові, керуючи автомобілем НОМЕР_1, проявив неуважність до оточуючої дорожньої обстановки та її змін, здійснював рух по тротуару, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Вартбург», д.н.з. НОМЕР_2, в результаті чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 23.04.2010р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного порушення передбаченого ст.124 КУпАП. Оскільки на дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та добровільно не відшкодував завдану потерпілій особі шкоду, останній звернувся до МТСБУ з заявою про виплату йому страхового відшкодування, яку було задоволено. Таким чином, власнику пошкодженого транспортного засобу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 4490,63 грн. Відповідно до ст.1191 ЦК України просить стягнути з відповідача в порядку регресу зазначену суму страхового відшкодування та інші супроводжуючі витрати.

Представник позивача подав до суду заяву в якій позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.01.2010р. о 18.50 год. по вул.Ак.Єфремова, 32 у м.Львові, мала місце дорожньо-транспортна пригода між автомобілем НОМЕР_1, під керуванням відповідача та автомобілем марки «Вартбург»д.н.з. НОМЕР_2, належним ОСОБА_3, в результаті якої обидва транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача ОСОБА_2, який в порушив п.п.1.5, 1.10, 12.1 Правил дорожнього руху України, керуючи власним автомобілем, проявив неуважність до оточуючої дорожньої обстановки та її змін, здійснював рух по тротуару, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем.

Зазначене підтверджується постановою судді Сихівського районного суду м.Львова від 23.04.2010р. якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного порушення передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вказана постанова є обовязковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, тому вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як встановлено судом, відповідач на момент скоєння ДТП не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого ОСОБА_3 була застрахована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним з СК «Українська страхова група»(поліс № ВС 9817232).

Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом у разі її заподіяння транспортним засобам, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст.7 цього Закону, та майну, яке знаходилось в такому транспортному засобі.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодував завдану потерпілому шкоду, власник пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі визначеному звітом СПД ОСОБА_4 про оцінку автомобіля від 18.06.2010р., на підставі якої позивачу виплачено 4490,63 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №3332 від 16 серпня 2010р. Крім цього, позивачем понесено витрати на проведення автотоварознавчого дослідження пошкодженого автомобіля, що склало 655,00 грн.

Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п.п.38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільну-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 цього Закону.

23.02.2011р. позивачем надіслано відповідачу вимогу про добровільне відшкодування понесених витрат, однак, така відповідачем не виконана, у звязку з чим виконання грошового зобовязання є простроченим з 24.03.2011р.

Окрім того, п.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір сум індексації основного боргу становить 118,07 грн., а розмір трьох відсотків річних за період з 24.03.2011р. по 30.09.2011р. складає 80,78 грн.

Враховуючи, що позивач відшкодував ОСОБА_3 шкоду завдану внаслідок ДТП, що мала місце з вини відповідача, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню сума виплаченого страхового відшкодування в розмірі 4490,63 грн., витрати на встановлення розміру збитку в сумі 655,00 грн., сума інфляційних втрат в розмірі 118,07 грн. та 3% річних в розмірі 80,78 грн.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягнення понесені ним витрати на сплату судового збору в розмірі 188,20 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 1500 грн., що підтверджені відповідними платіжними дорученнями.

На підставі ст.ст. 526, 530, 623, 625, 988, 990, 992 ЦК України, Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»та керуючись ст.ст.10, 58-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити. Стягнути з ОСОБА_2 в користь Моторного транспортного страхового Бюро України матеріальну шкоду в сумі 5 344 гривень 48 коп. (загальна сума основного боргу страхового відшкодування, витрат на встановлення розміру збитку та збору документів по справі, індексації основного боргу і трьох відсотків річних) та 1688 гривень 20 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана позивачем до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів з часу отримання його копії.

Головуюча: