Справа № 1513/719/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2012 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.,

при секретарі Д'яченко М.В.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2

до

Кілійської міської ради

про визнання права власності на житловий будинок

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, в якому вказали, що рішенням Кілійської міської ради від 27 квітня 1972 року їм було відведено земельну ділянку під будівництво житлового будинку по вул. Карла Маркса, 80 (колишній 76-а), в м. Кілія. 27.04.1972 р. комунальним господарством Кілійської міської ради було видано дозвіл на проведення будівельних робіт. 27.06.1972 р. з комунальним господарством Кілійської міської ради було укладено договір щодо відведення земельної ділянки та дозволу на будівництво житлового будинку, в якому було зазначено наступне: по закінченню будівельних робіт житловий будинок вступає в експлуатацію та являється особистою власністю забудовника, після визнання комісією Кілійської міської ради, та оформленням акта комісії. Однак до теперішнього часу акт комісії про введення в експлуатацію житлового будинку не складався, на підставі чого в звязку неможливістю в позасудовому порядку оформити право власності на будинок, просили суд визнати за ними право власності на житловий будинок, розміщений по вул. Карла Маркса, 80 (колишній 76-а), в м. Кілія Одеської області. На призначену дату справи позивачами було надано заяву, відповідно до якої вони підтримують заявлені позовні вимоги та просять суд розглянути справу за їх відсутності.

Представник Кілійської міської ради, ОСОБА_3, повідомлений належним чином про дату та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, направив заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення позову та просить суд розглянути справу за його відсутності.

На підставі письмових заяв сторін суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву та докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Як вбачається з паспортів позивачів, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 2 листопада 1969 року в відділі РАГС м. Кілія.

Рішенням Кілійської міської ради від 27 квітня 1972 року № 129, ОСОБА_1, ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку під будівництво житлового будинку по вул. Карла Маркса, 76-а, в м. Кілія.

27 квітня 1972 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 було видано дозвіл на проведення робіт на будівництво житлового будинку.

27 червня 1972 року позивачами було укладено з відділом комунального господарства виконкому міської Ради трудящих договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки під будівництво по вул. Карла Маркса, 76-а, в м. Кілія.

Відповідно до технічного паспорту, складеного 28.04.2011 р. КП Кілійське РБТІ та РОН, житловий будинок, розміщений по вул. Карла Маркса, 80, в м. Кілія Одеської області складається з: житлового будинку літ. А, 1972 року побудови; кухні літ. Б; сараю літ. В.; сараю літ. Г.; навісу літ. Д.; гаражу літ. Е; вбиральні літ. Ж; надвірних споруд -№ 1-4, І.

Як вказано у висновку відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Кілійської районної державної адміністрації від 14.02.2012 року № 44, житловий будинок по вулиці Карла Маркса, 80 (раніше № 76-а), в м. Кілія Кілійського району відповідає вимогам ДБН 360-92 Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень, ДБН.В.2.2-15-2005 Житлові будинки. Основні положення. Сарай літ.В, сарай літ. Г, навіс літ. Д, гараж літ. Ерозташовані на суміжних межах з сусідніми домоволодіннями, що є порушенням будівельних норм та правил.

Як зазначено в заяві ОСОБА_4, яка є власницею житлового будинку розміщеного за адресою: вул. Карла Маркса, 82, в м. Кілія, вона не заперечує проти визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на житловий будинок по вул. Карла Маркса, 80, в м. Кілія.

Як зазначено в заяві ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є власниками житлового будинку розміщеного за адресою: вул. Ізмаїльська, 17, в м. Кілія, вони не заперечують проти визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на житловий будинок по вул. Карла Маркса, 80, в м. Кілія.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ст. ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином цивільним законодавством встановлено положення про презумпцію правомірності набуття права власності, якщо не доведено інше.

Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по обєктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до ст. ст. 355, 368 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 22 КпШС України, який діяв під час проведення позивачами будівництва, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Згідно ст.19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмеженьоднією з підстав для реєстрації прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно.

Оскільки судом встановлено правомірність проведення позивачами будівництва нерухомого майна, наявність в позивачів погоджувальних висновків відповідних державних органів, суд приходить до висновку, що будівництво проведено позивачами у відповідності до вимог законодавства та не порушує права інших осіб, про що свідчить заяви власників сусідніх з позивачами будинків, на підставі чого суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а право позивачів захисту згідно ст. 16 ЦК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215 ЦПК, ст. ст. 16, 328, 355, 392 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розміщений по вул. Карла Маркса, 80, в м. Кілія Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_7