Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 2-с-9/12
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2012 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

Чернівецької області, в складі:

головуючого судді Яківчика І.В.

при секретарі Гречка І.В.

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі суду в м.Сторожинець заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу

встановив:

ОСОБА_1, звернувся в суд із заявою про скасування судового наказу, посилаючись на те, що наказом судді Сторожинецького райсуду від 5.06.2012 року № 2н-58/12 стягнуто з нього на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Чернівцігаз31990,98 грн. боргу та 159,95 грн. судового збору.

Заявник просить скасувати вказаний судовий наказ зазначаючи, що ніякої заборгованості перед стягувачем у нього не було і не має, в роботу лічильника він не втручався, а між ним та стягувачем відсутні договірні відносини, що в цілому свідчить про існування певного спору щодо заборгованості по газопостачанню який має вирішуватися в позовному провадженні. Крім того заявник просив поновити йому строк для подання заяви, з огляду на те, що копію судового наказу він отримав 13 липня 2012 року від своєї дружини, яка також його отримала від інших осіб, що підтверджується поясненнями поштаря.

В судовому засіданні, заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, заяву підтримали і просили її задовольнити, додатково, письмово пояснивши, що із матеріалів справи наказного провадження вбачається, що боржник ОСОБА_1 на час прийняття судом судового наказу та надіслання йому копії цього наказу, вибув в м.Чернівці, внаслідок чого вказану копію йому необхідно було направляти в м.Чернівці а не в с.Годилів.

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Чернівцігазсвого представника в судове засідання не направило, хоча про час та місце розгляду заяви, про скасування судового наказу, було повідомлено судом належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням.

Згідно положень ч.6 ст.105 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Розглянувши заяву в т.ч. заслухавши пояснення заявника і його представника та дослідивши матеріали справи наказного провадження № 2н-58/2012, судом встановлено, що 05 червня 2012 року суддею Сторожинецького райсуду, Чернівецької області, було видано судовий наказ, яким із боржника ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто 31990,98 гривень, заборгованості за природний газ та 159,95 грн. судового збору на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Чернівцігаз.

Наказ видавався на підставі заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Чернівцігаззгідно якої у боржника, внаслідок несвоєчасної сплати за природний газ, утворилась заборгованість в сумі 31990,98 грн., що підтверджено довідкою про розрахунок боргу станом на 26.03.2012 року.

Виходячи із аналізу норм розділу другого ЦПК України та Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадженнявбачається, що скасування судового наказу можливе за умов дотримання строку подачі заяви про скасування та правильності написання такої заяви.

Статтею 105 ЦПК України передбачено, що заява про скасування судового наказу може бути подана боржником протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів.

Розглянувши, ініційоване заявником, питання щодо дотримання цього строку, суд знаходить, що оскільки ОСОБА_1 як боржник по судовому наказу отримав цей наказ із копіями документів 13 липня 2012 року, а заяву про скасування судового наказу подав до суду 17 липня 2012 року то встановлений десятиденний строк передбачений статтею 105 ЦПК України боржник не пропустив.

До такого висновку суд дійшов дослідивши як доказ заяву поштаря (а.с.6) та заслухавши показання свідка ОСОБА_1, згідно яких і вбачається, що боржник отримав лист саме 13.07.2012 року. Наявне у цивільній справі наказного провадження № 2н-58 поштове повідомлення про вручення 07.06.2012 року рекомендованого листа ОСОБА_1 судом оцінюється нарівні із іншими доказами по справі, а саме показаннями свідка ОСОБА_1 та письмовим поясненням поштаря, якими спростовується факт вручення рекомендованого листа боржнику 07.06.2012 року і підтверджується таке вручення 13.07.2012 року.

З урахуванням цього та крім того зважаючи на наявність у справі наказного провадження відповіді завідувача СГІРФО Сторожинецького РВ від 30.05.2012 року (а.с.9) про вибуття ОСОБА_1 в м.Чернівці ще 26.04.2006 року, що свідчить про відсутність його реєстрації, на час видання судового наказу, в с.Годилів, Сторожинецького району, суд знаходить що строк для подачі заяви про скасування судового наказу боржником не пропущено.

Розглянувши заяву в частині скасування судового наказу, суд знаходить, що зазначені боржником в заяві обставини, які свідчать про необґрунтованість вимог стягувача, є правильними оскільки свідчать про наявність спору між стягувачем і боржником з приводу оплати комунальних послуг по яких видано судовий наказ, що згідно п.2 частини 3 статті 100 ЦПК України, було і є підставою для відмові в прийнятті заяви про видачу судового наказу.

При цьому суд оцінюює вказані обставини та зазначені правові підстави в контексті п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження, із якого вбачається що наявність спору про право, вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. При цьому має ураховуватися те, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором), якщо це вбачається із доданих документів.

Крім того, суд знаходить, що оспорюваний наказ необхідно скасувати також і тому, що він виданий по вимозі яка не передбачена статтею 96 ЦПК України, тобто в даному випадку стягувалася не заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг, а донарахування за втручання в роботу лічильника з 01.08.12 року по 09.01.12 року, що випливає із довідки про розрахунок боргу, доданої до заяви стягувача про видачу судового наказу (а.с.5).

Тобто визначаючи характер спірних правовідносин між стягувачем і боржником на час видачі судового наказу, суд знаходить, що між сторонами існував спір повязаний не із оплатою комунальних послуг, а із оплатою донарахування за втручання в роботу лічильника. При цьому період донарахування, зазначений в довідці, викликає сумнів в достовірності як цього періоду так і боргу, оскільки такий період, за станом на час видачі судового наказу, не міг настати.

При цьому суд допускає, що даний, неіснуючий період міг бути зазначений помилково але з огляду на незрозумілість такого виду витрачання газу як лишкипоряд із плитоюта опаленням, а також з огляду на неможливість застосування при розгляді заяв у наказному провадженні, всіх процесуальних інститутів, передбачених ЦПК України, суд вважає, що всі спірні питання повязані із заборгованістю боржника перед стягувачем по цій справі мають бути вирішені в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 95- 106 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити.

Скасувати судовий наказ по справі № 2н-58/12. від 05.06.2012 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Чернівцігаз31990,98 грн боргу та 159,95 грн. судового збору.

Розяснити Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації Чернівцігаз, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті судом в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Копію даної ухвали надіслати стягувачу та боржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ