АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц/2190/3351/12 Головуючий в суді 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: 5 Доповідач: Вейтас І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2012 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого: Капітан I.A.

Судді Радченко C.B.

ОСОБА_2

При секретарі: Лукашевич Т.В.

розглянувши у відкритому судовому гссігачкі в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 01 серпня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_5 її Олексіївни про реальний виділ частки в квартирі та встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

встановила

В листопаді 2010 року ОСОБА_5 ксандр ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись чи те. їмо Р. ому належить 1А частина трикімнатної квартири АДРЕСА_1. Інша частина вказаної квартири належить відповідачам, а саме: Г/оловикка ОСОБА_6 - 1/6 частина, ОСОБА_5 її Олексіївні - 1/3 частина. Будинок розташовано на земельній ділянці площею 843 кв.м. Зазначаючи, що на даний час між ним та іншими співвласниками виникли непорозуміння щодо користування частками що є у спільній частковій власності, позивач просив суд реально виділити йому належну йому час .ту в квартирі та визначити порядок користування земельною ділянкою.

Рішенням Комсомольського районного сулу Херсонської області від 01 серпня 2012 року в задоволенні по?ову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказує, що суд неповно зясував обставини справи та порушив чорлк матеріального права При цьому зазначає, що суд неправомірно відмовив в задоволенні позову, не взявши до уваги запропонований експертом варіант виділу позивачу частини імі)тири. Просить рішення суду скасувати, увалити нове рішення, яким реально виділити іизивачу частину квартири відповідно до варіанту висновку будівельно-технічної експертизи № 86 від 20.06.2.012 року та стягнути солідарно з відповідачів компенсацію вартості 11,2 м2 даної квартири. В частині відмови в визначенні порядку користування земель^:.» ділянкою рішення не оскаржує.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 В П. вказує на безпідставність її доводів та просить рішення суд ^ залишити без змін.

Заслухавши доповідача, поясненну <. і г рі ч та представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення су,.',;, ? < жах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що ?яеті«ч?йна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що згідно висновку судової будівельно-техшчаої експертизи від 20.06.2012 року № 68 реально виділити V?. частину срібної квар'/ири з дотриманням державних будівельних норм неможливо, а відповідачі відмовляються відступити від вимог ДБН та не погоджуються з відхиленням віл розміру правовстановлгЮ-'.і;у ч лчж співвласників.

З матеріалів справи слідує, що квартира № 1 в житловому будинку № 111-а по вул..М.Фортус у м.Херсоні складається з трьох жилих кімнат площею 4,6 кв.м, 11,6 кв.м., 11,6 кв.м., загальна жила площа квартири становить 27,8 кв.м., кухня площею 13,1 кв.м., прибудови 11,7 кв.м та 9,2 кв.м., загальна площа квартири становить 64,0 кв.м. (а.с.11,12).

Позивачу ОСОБА_4 належить 1А частина вказаної квартири (а.с. 7,10). Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 є власниками 1/3 та 1/6 частини квартири, відповідно (а.с.9,10).

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 68 від 20.06.2012 року провести реальний виділ ХА частини спірної квартири з дотриманням вимог ДБН В.2.2.-15- 2005 «Житлові будинки. Основні положення» і ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція і капітальний ремонт» не виявляється можливим з наступних причин: співвласникам належить житлової площі по 13,9 кв.м., що на 15,0 кв.м. менше і не відповідає ДБН В.2.2-15-2005; фізичний знос основної частини житлового будинку становить 74,19%, що за технічним станом відповідає старому; відсутні висновки спеціалізованої організації, щодо можливості реконструювати житловий будинок до належного стану; у разі виділу позивачу приміщень належної площі, у співвласників залишиться житлова кімната площею 4,6 кв.м., кухня і прибудова, що не відповідає нормам ДБН В.2.2.-15-2005 «Житлові будинки Основні положення»; відсутня можливість переобладнання частини будинку задля створення двох обєктів, здатних самостійно функціонувати в складі необхідних житлових і допоміжних приміщень.

Експерт зазначив, що провести виділ частини спірної квартири можливо лише з відступленням від вимог ДБН В.2.2.-15-2005 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція і капітальний ремонт», а також з відступленням від розміру правовстановчих частини співвласників та навів даний варіант виділу (а.с.58,89).

Доводи апелянта про те, що судом неправомірно не взято до уваги варіант виділу частини квартири, який запропонований експертом, не беруться колегією суддів до уваги, виходячи з наступного.

В розясненнях, даних в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10 1991 року з послідуючими змінами, на які посилається апелянт, зазначено, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин, може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Як слідує з висновку експерта виділ частини будинку можливий лише з відступленням від вимог ДБН В.2.2..-15-2005 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція і капітальний ремонт». При цьому двом відповідачам залишаються дві житлові кімнати площею 4,6 кв.м. та 11,6 кв.м. Крім того експертом зазначено, що відсутня можливість переобладнання частини будинку задля створення двох обєктів, здатних самостійно функціонувати в складі необхідних житлових і допоміжних приміщень.

Отже суд правомірно зробив висновок гро технічну неможливість реального виділення позивачу його частки та відмовив в задов оленні позсву.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не містять посилання на нові факти або засоби доказування, які мають значення для справи.

Зважаючи на наведені обставини, колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення немає, оскільки рішення суду постановлено правильно, у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів, досліджених в судовому засіданні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч 1 ст ?07, ст.ст. 308 3 < 5 ЩІК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 01 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді