Справа № 2-4614/2010 Провадження № 22-ц/0290/2137/2012Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 27 Доповідач: Панасюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2012 м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі: головуючого судді Панасюка О.С., суддів Іванюка М.В., Медвецького С.К., з участю секретаря Руденко О.М, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Леннінського районного суду м. Вінниці від 22 вересня 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором,

встановила:

В червні 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 Аваль» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4, відповідно до якого вимагало стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 014/035-22/60195 в розмірі 222549,02 дол. США, в рахунок погашення боргу звернути стягнення на предмет іпотеки належну ОСОБА_4 квартиру № 13, розташовану в м. Вінниці по вул. Пирогова, 127, вказуючи, що 21 липня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «ОСОБА_3 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» (далі ОСОБА_3), був укладений цей кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_3 надав ОСОБА_2 17000 дол. США кредиту строком до 20 липня 2018 року зі сплатою 14 % річних. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 21 липня 2018 року між Банком та ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки, за яким останній передав в іпотеку належну йому квартиру № 13, розташовану в м. Вінниці по вул. Пирогова, 127. Банк повністю виконав свої зобовязання за договором, передавши визначену у ньому грошову суму ОСОБА_2, вона в свою чергу зобовязувалась повернути кошти банку у строки, зазначені в кредитному договорі, та сплатити відповідну платню за користування кредитом. Оскільки ОСОБА_2 належним чином не виконувала зобовязань за договором, у звязку з чим станом на 3 червня 2010 року утворилась заборгованість перед Банком по сплаті відсотків в сумі 1858,70 дол. США.

Заочним рішенням Ленніського районного суду м. Вінниці від 22 вересня 2010 року позов задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» борг за договором кредиту № 014/035-22/60195 від 21 липня 2008 року в сумі 22549,02 дол. США, що за курсом НБУ станом на 3 червня 2010 року становило 178714,51 грн., з яких: 147630,39 грн. заборгованість по тілу кредиту, 14731,31 грн. борг по процентах за користування кредитом, 16352,81 пеня. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернено стягнення на предмет іпотеки належну ОСОБА_4 квартиру № 13, розташовану в м. Вінниці по вул. Пирогова, 127. Стягнено солідарно з відповідачів на користь позивача судові витрати у виді судового збору в розмірі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким позов задовольнити частково з розрахунку виданого кредиту в гривнях в сумі 82280 грн. з урахуванням здійснених виплат, визнати недійсним іпотечний договір від 21 вересня 2008 року, укладений між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_4 Вважала, що суд першої інстанції при ухваленні рішення порушив норми матеріального і процесуального права, не врахував обставини, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

За змістом ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що 21 липня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» був укладений кредитний договір № 014/035-22/60195, за умовами якого ОСОБА_3 надав ОСОБА_2 17000 дол. США кредиту строком до 20 липня 2018 року зі сплатою 14 % річних. В забезпечення виконання зобовязання за цим договором 21 липня 2018 року між Ббанком та ОСОБА_4 укладений договір іпотеки, за яким останній передав в іпотеку належну йому квартиру № 13, розташовану в м. Вінниці по вул. Пирогова, 127. Банк повністю виконав свої зобовязання за договором, передавши визначену у ньому грошову суму ОСОБА_2, вона в свою чергу зобовязувалась повернути кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, та сплатити відповідну платню за користування кредитом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції правильно виходив із того, що ОСОБА_2 зобовязання належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 3 червня 2010 року утворилась заборгованість по сплаті відсотків в сумі 1858,70 дол. США., а відтак відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України позикодавець має право вимагати повернення усієї суми позики та сплати процентів, а оскільки згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, то й дійшов правильного висновку про необхідність звернення стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на неправомірність надання кредиту в доларах США з таких міркувань.

Відповідно до ст.99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу та будь-яких обмежень щодо можливості використання в України іноземної валюти. Таких обмежень не міститься і в ст.192 ЦК України, яка вказує, що іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Отже, банк, як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (ст.19 Закону України «Про банки і банківську діяльність») банківську ліцензію та відповідний письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями, який є генеральною ліцензією на валютні операції, має право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті (п.2 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю»).

Щодо вимог п.п.«в» п.4 ст.5 цього Декрету, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то на даний час законодавством України не встановлено межі термінів і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті, у звязку з чим ця норма застосуванню не підлягає.

Так само не заслуговує на увагу твердження апелянта про фактичне отримання кредиту в гривнях, тому що на а.с. 20 є заява на видачу готівки від 22 липня 2008 року, за якою ОСОБА_2 отримала в Липовецькому відділенні Банку 17000 дол. США.

Стосовно вимог про визнання недійсним договору іпотеки колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ч.1 ст.303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як видно з матеріалів справи відповідачі зустрічних вимог про визнання договору іпотеки недійсним не заявляли, предметом розгляду в суді першої інстанції вони не були, отже, й не можуть бути задоволені судом апеляційної інстанції.

Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, норми матеріального і процесуального права судом застосовані правильно, а тому підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Леннінського районного суду м. Вінниці від 22 вересня 2010 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Оригіналу відповідає: