Справа № 0513/3135/2012
Справа № 2/0513/956/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 грудня 2012 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.,

при секретарі Тіссен О.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебуває в шлюбних стосунках з 13 жовтня 2001 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В серпні 2012 року через відсутність взаєморозуміння та постійні сварки вони з чоловіком припинили сімейні стосунки і разом не проживають. Зазначаючи на те, що їх сімя фактично розпалась та що відновлення сімейних стосунків є неможливим, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, і наполягала на розірванні шлюбу.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання двічі не зявився, причину неявки до судового засідання суду не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи суду не надіслав, що є підставою для розгляду справи в заочному судовому засіданні відповідно до положень ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних.

Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2001 року. Їх шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 303 (арк.спр.13).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (арк.спр.13). Згідно довідки ПП «Домінант-Сервіс», пояснень позивачки, дитина проживає разом з матірю, місце її проживання визначено батьками на добровільних засадах.

Із пояснень позивачки вбачається, що відновлювати сімейні стосунки вона не бажає, вважає, що їх сімя розпалася остаточно і подальше сумісне життя є неможливим. При цьому зазначає, що нерозірваний шлюб буде порушувати її особисті інтереси в подальшому.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу.

Досліджені докази по справі, доводи позивачки про те, що їх сімейні стосунки з відповідачем відновленню не підлягають дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Неявку відповідача до судового засідання для надання особистих пояснень щодо фактичних стосунків, які склалися між подружжям, та небажання висловлення своєї думки з приводу заявленого позову суд розцінює як його байдужість до збереження шлюбу.

Оскільки досліджені судом докази не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та подальше сумісне життя між сторонами можливе, суд вважає, що їх шлюб слід розірвати.

Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений, місце проживання дитини, як свідчать досліджені докази, визначено сторонами самостійно.

Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Про відновлення свого дошлюбного прізвища позивачка не заявила, що є виключно її правом і не потребує згоди відповідача чи будь-якої іншої особи, тому їй слід залишити прізвище «Абдрахманова».

Вирішуючи питання щодо судових витрат в порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти їх на відповідача, оскільки на вихованні позивачки знаходиться неповнолітня дитина.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.104 п.2, 105 п.3, 110 п.1, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. ст.ст. 10, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 13 жовтня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Димитровського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 303, розірвати.

Витрати з розірвання шлюбу покласти на відповідача, стягнувши з відповідача ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь позивачки ОСОБА_1 107 грн. 30 коп.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Димитровського міського суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивач має право оскаржити рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя