АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження № 22ц/2090/2748/2012 Головуючий 1-ої інст.: Шмадченко С.І.
Справа № 2018/2-425/2012
Категорія: трудові Доповідач: Маміна О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Маміної О.В.

суддів Крилової Т.Г., Цвірюка В.О.,

при секретарі Хромовій Н.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 17 лютого 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Голови комісії з припинення юридичної особа Харківського обласного центру народної творчості ОСОБА_3, Комунального закладу "Обласний організаційно-методичний центр культури і мистецтва", третя особа: Управління культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2011 року Позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог зазначала, що працювала на посаді помічника директора Харківського обласного центру народної творчості. ЇЇ звільнено з посади відповідно до наказу № 86 від 20 червня 2011 року, виданого головою комісії з припинення юридичної особи ОСОБА_3 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Просила визнати незаконним наказ № 86 від 20.06.2011 року, поновити її на посаді помічника директора у КЗ «Обласний організаційно-методичний центр культури і мистецтва», виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 17 лютого 2012 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції від 17 лютого 2012 року скасувати, посилається на неповне зясування судом обставин справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 з 02.01.2008 року працювала на посаді помічника директора Харківського обласного центру народної творчості.

Рішенням Харківської обласної ради № 61-УІ від 23.12.2010 року припинено діяльність трьох закладів, в тому числі Харківського обласного центру народної творчості, шляхом їх злиття у комунальний заклад „Обласний організаційно - методичний центр культури і мистецтва. Головою комісії з припинення юридичної особи призначено ОСОБА_4

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно пропонують працівнику іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

На виконання зазначених вимог 30 березня 2011 року були проведені збори трудового колективу, на яких було повідомлено про реорганізацію закладу та можливість переведення працівників за їх згодою до новоствореного комунального закладу (а.с. 51).

Також працівникам ХОЦНТ, в тому числі і позивачці, було запропоновано переведення до КЗ «ООМЦКМ»із збереженням посад та посадових окладів (а.с. 53-54, 56).

Крім того, 11.04.2011 позивачці головою ліквідаційної комісії ХОЦНТ також було запропоновано переведення на посаду секретаря з окладом 960 грн.

Від переведення до новоствореного закладу та запропонованої посади секретаря Рубашка В.В. відмовилась оскільки вважає, що порядок регулювання її трудових відносин має бути іншим. (а.с. 58).

Наказом № 86 від 20 червня 2011 року ОСОБА_1 була звільнена з роботи у звязку з припиненням діяльності Харківського обласного центру народної творчості за п.1 ст. 40 КЗпП України, з виплатою компенсації за 11 днів невикористаної відпустки та вихідної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що факт реорганізації закладу, де працювала ОСОБА_1, дійсно мав місце, а звільнення позивачки за п. 1 ст. 40 КЗпП України відбулось з дотриманням встановленої цим Кодексом процедури.

Судом першої інстанції повно та всебічно зясовані обставини справи, дана вірна оцінка наданим сторонам доказам, а висновки суду щодо безпідставності позовних вимог відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Суд першої інстанції обгрунтовано врахував вищезазначені обставини та підставно відмовив у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу виникає лише в разі поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1. ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 17 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя -

Судді -