Справа № 1715/8946/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2012 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Жижчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати послуг за договором,-

встановив:

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь заборгованість з оплати послуг за договором в розмірі 82542,00 грн. (вісімдесят дві тисячі пятсот сорок дві гривні 00 копійок) з яких: основний борг в розмірі 80000,00 грн.; сума інфляційних збитків в розмірі 400,00 грн.; сума 3% річних від простроченої суми в розмірі 2142,00 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 825,42 грн.

Свої вимоги аргументує тим, що 15 січня 2011 року між ним як адвокатом та відповідачем по справі ОСОБА_2 було укладено Договір про надання правової допомоги - захист по кримінальній справі № 1-414/2011 рік на досудовому та судовому слідстві, на виконання якої 15 січня 2011 року була укладена Угода про захист на досудовому слідстві в СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області та Угоду про захист у суді від 16 березня 2011 року. Свої зобовязання за вищевказаним Договором про надання правової допомоги від 15 січня 2011 року він виконав повністю, а відповідач по справі - ОСОБА_2, суму гонорару передбачену Договором не сплатив, зустрічей уникає, тому з цих підстав просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про відправлення судових повісток рекомендованими листами. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення.

Судом встановлено, що 15 січня 2011 року між сторонами по справі позивачем ОСОБА_1, як адвокатом, який діє відповідно до Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 87, виданого Рівненською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури 08 червня 1993 року та відповідачем по справі ОСОБА_2 було укладено Договір про надання правової допомоги захист по кримінальній справі № 1-414/2011 рік на досудовому та судовому слідстві на виконання якої 15 січня 2011 року була укладена Угода про захист на досудовому слідстві в СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області та Угоду про захист у суді від 16 березня 2011 року.

Згідно умов вищевказаного Договору, відповідач зобовязався по закінченню справи сплатити гонорар у вигляді фіксованої суми в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень.

04 травня 2011 року по кримінальній справі №1-414/2011 року по обвинуваченню відповідача був винесений вирок про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначенням йому із застосуванням ч.1 ст.69 КК України покарання у виді арешту строком на 6 (шість місяців). Строк відбування покарання зарахований з дати затримання а підозрою у вчиненні злочину з 13 січня 2011 року.

Прокурором, який приймав участь у справі вирок від 04 травня 2011 року був оскаржений в апеляційному порядку, однак дана апеляція була відкликана і вирок 19 травня 2011 року вступив в законну силу.

До дати призначення кримінальної справи до апеляційного розгляду, ОСОБА_2 вже було звільнено з СІЗО м. Рівне.

Свої зобовязання за вищевказаним Договором про надання правової допомоги від 15 січня 2011 року позивач виконав повністю.

Однак, відповідач по справі - ОСОБА_2, суму гонорару передбачену Договором не сплатив.

Сума боргу станом на день подачі позову до суду встановленого індексу інфляції та З % річних починаючи з 19 травня 2011 року по 09 квітня 2012 року складає - 82542,00 грн. (вісімдесят дві тисячі пятсот сорок дві гривні 00 копійок) з яких: основний борг в розмірі 80000,00 грн.; сума інфляційних збитків в розмірі 400,00 грн.; сума 3% річних від простроченої суми в розмірі 2142,00 грн.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про адвокатуру» оплата праці адвоката встановлюється угодою між клієнтом та адвокатом з врахуванням вимог ст. 33 Правил адвокатської етики, затверджених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 1 жовтня 1999 року.

Відповідно до ч.1 ст. 17, чч.16 ст.33 Правил адвокатської етики в угоді про надання правової допомоги, були чітко і недвозначно визначені і зафіксовані всі істотні умови, на яких укладено зазначений Договір та гонорар, який є єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту.

При визначенні обґрунтованого розміру гонорару, позивачем у взаємозвязку стосовно обставин справи, також брались до уваги фактори вказані у ч.3 ст.33 «Правил адвокатської етики», а саме: обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання у звичайному часовому режимі; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення для клієнта; роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт: особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.

Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг, одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання.

Відповідно до ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобовязаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобовязаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.І, 2 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникає з підстав, встановлених у ст. 11 Цивільного Кодексу України, зокрема п. 1 ч.2 цієї статті визначає однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків - договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 825,42 грн., згідно квитанції №233 від 25 квітня 2012 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,88,212,213,215,228,294 ЦПК України, ст.ст. 11,509,526,599,625,901,903 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати послуг за договором задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість з оплати послуг за договором в розмірі 82542,00 грн. (вісімдесят дві тисячі пятсот сорок дві гривні 00 копійок) з яких: основний борг в розмірі 80000,00 грн.; сума інфляційних збитків в розмірі 400,00 грн.; сума 3% річних від простроченої суми в розмірі 2142,00 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 825,42 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: