Справа №1222/1302/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2012 року

Попаснянський районний суд Луганської області

у складі :

головуючої судді Архипенко А.В.

при секретарі Іваненко С.П.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Малорязанцевської селищної ради Попаснянського району, про встановлення факту прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою, в якій вказали, що 05 грудня 2005 року помер чоловік ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3, при цьому 25 липня 1999 року померла ОСОБА_4 мати померлого ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_4 у 1999 році відкрилася спадщина у вигляді з речей домашнього вжитку, а після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) КСП Лисичанськийна території Малорязанцевської селищної ради розміром 6,92 га., який належав ОСОБА_4 матері померлого ОСОБА_3

Позивачі є спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 та його матері ОСОБА_5 за законом, спадщину прийняли фактично, так як на момент момент смерті проживали та були зареєстровані із померлим ОСОБА_3 . Інших спадкоємців щодо майна померлих немає.

В шестимісячний термін після смерті ОСОБА_3 та його матері ОСОБА_5 позивачі не зверталися в державну нотаріальну контору з письмовою заявою про прийняття спадщини, так як фактично прийняли спадщину.

На момент смерті ОСОБА_5 діяв Цивільний кодекс СРСР в редакції 1963 року. Згідно вимог ст. 549 ЦК 1963р. - визнається, що спадкоємець є таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За таких підстав, враховуючи, що зазначена спадщина відкрилась у 1999 році на момент смерті ОСОБА_5, а її померлий син ОСОБА_3 не оформив своє право на земельний пай, так як фактично прийняв спадщину у вигляді речей домашнього вжитку, тому вони просять в поданій заяві встановити факт прийняття спадщини померлим ОСОБА_3 після смерті його матері ОСОБА_5 та в свою чергу визнати факт прийняття спадщини ними у рівних частках права по 1/2 за кожним на земельну частку (пай) КСП Лисичанськийна території Малорязанцевської селищної ради розміром 6,92 га, після смерті ОСОБА_3

Позивачі підтримали свої вимоги, згідно поданої заяви справу просили розглянути без їх присутності.

Представник заінтересованої особи Малорязанцевської селищної ради був повідомлений належним чином про час розгляду справи, у судове засідання не зявився, заперечень не надавав.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.

Предметом поданої заяви являються спадкові права заявників.

На момент відкриття спадщини - смерті ОСОБА_6 у 1999 році - діли норми Цивільного Кодексу СРСР в редакції 1963 року, тому при розгляді даного позову в частині спадкових прав після смерті ОСОБА_6 необхідно керуватися нормами Цивільного Кодексу СРСР в редакції 1963 року . Згідно вимог ст. 549 ЦК (1963р.), передбачено дії, що свідчать про прийняття спадщини: а саме: визнається, що спадкоємець є таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України від 18.06.1994 року № 18/5, яка також діяла на момент смерті батька заявниці, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтво про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автомобільний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на імя спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Судом встановлено, що чоловік позивачки ОСОБА_3 помер 05 грудня 1999 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.10/, а матір чоловіка позивачки ОСОБА_4 померла 25.07.1999 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.11/,

Позивачі ОСОБА_7 та її син ОСОБА_2 - є належними спадкоємцями, так як являються дружиною та сином померлого ОСОБА_3, що в сою чергу являється сином померлої ОСОБА_4 , що вбачається із копій свідоцтв про народження, копії свідоцтва про шлюб /а.с. 6,7,9/.

Після смерті ОСОБА_6 у 1999 році відкрилася спадщина у вигляді з речей домашнього вжитку та права на земельну частку (пай), що успадкував її син ОСОБА_3, але не оформив належним чином своє право на вказаний земельний пай, так як також прийняв спадщину фактично, що підтверджується довідкою Малорязанцевської селищної ради / а.с.15/ і також помер у 2001 році, тому позивачі позбавлені права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після його смерті. .

Позивачі є належними спадкоємцями на майно померлих за законом. Інших спадкоємців щодо майна померлих ОСОБА_3 та його матері ОСОБА_5 немає, що підтверджується інформаційними довідками із спадкового реєстру (а.с. 12,13) та повідомленням нотаріуса /а.с.22/.

Таким чином, обставини, викладені в поданому позові, знайшли підтвердження в суді про те, що померлий ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , а позивачі фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3, в зв'язку з чим поданий позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 549 ЦК СРСР (1963р.), 1216-1223, 1258,1264, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 212-215, 256-259, 292, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити, що померлий 05 грудня 2005 року ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті свої матері ОСОБА_5, померлої 25 липня 1999 року.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частках по 1/2 за кожним права на земельну частку (пай) КСП Лисичанськийна території Малорязанцевської селищної ради розміром 6,92 га, як на спадщину після смерті ОСОБА_3, померлого 05 грудня 2005 року

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Попаснянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя

Попаснянського районного суду ОСОБА_8