Справа № 2 3901/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2012 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ДЕРУНЕЦЬ О.А.

при секретарі ПУХИР І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради, третя особа: Перша ОСОБА_3 Державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно та витребування правовстановлюючих документів на нього із чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно та витребування правовстановлюючих документів на нього із чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що ОСОБА_4, який помер 11.07.2009 року є батьком позивача та відповідача ОСОБА_2 За життя ОСОБА_4 склав заповіт від 11.06.2006 року, посвідчений державним нотаріусом Першої ОСОБА_3 Державної нотаріальної контори ОСОБА_5, реєстровий номер 2-2491, згідно якого належний йому будинок з надвірними спорудами та земельною ділянкою, що знаходиться в м. Черкаси, провулок Красіна, 9, заповів своєму сину ОСОБА_1.

У звязку з тим, що на час тяжкого захворювання батька ОСОБА_4 (перебування в комі), позивач перебував за кордоном, відповідач ОСОБА_2 заволодів всіма правовстановлюючими документами на спірний будинок по пров. Красіна, 9 в м. Черкаси.

На думку позивача, свідченням цього є та обставина, що відповідач ОСОБА_2 надавав вкрадені ним правовстановлюючі документи на будинок при поданні ним заяви про прийняття спадщини 11.08.2009 року.

Крім того, відповідачем оскаржувався вищевказаний заповіт до суду, але рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.03.2011 року, яке набрало законної сили, йому відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Позивач також зазначав, що в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, завідувачем Першої ОСОБА_3 Державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з чим він змушений звертатися з даним позовом до суду.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2012 року провадження в справі в частині про витребування у відповідача ОСОБА_2 правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок по пров. Красіна, 9 в м. Черкаси закрито, в звязку з відмовою від позову.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 уточнив та змінив позовні вимоги свого довірителя і просив суд винести рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться на земельній ділянці № 9, по провулку Красіна в місті Черкаси.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 в судовому засіданні не визнав предявленого позову і просив суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог, мотивуючи свою позицію відсутністю спору між сторонами.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Представник третьої особи Першої ОСОБА_3 Державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника, при винесенні рішення покладаються на компетентність суду.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_7, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 214 цього ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У відповідності до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, держави шляхом всебічного розгляду та вирішення цивільних справ у повній відповідності з чинним законодавством.

Як встановлено в судовому засіданні, 11.07.2009 року помер ОСОБА_4, який є батьком позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_4, залишився заповіт від 11.06.2006 року, посвідчений державним нотаріусом Першої ОСОБА_3 Державної нотаріальної контори ОСОБА_5, реєстровий номер 2-2491, згідно якого належний йому будинок з надвірними спорудами та земельною ділянкою, що знаходиться в м. Черкаси, провулок Красіна, 9 він заповів своєму сину ОСОБА_1.

Також встановлено, що даний заповіт був оскаржений до суду іншим сином спадкодавця, відповідачем по даній справі ОСОБА_2, і що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.03.2011 року, яке на даний час набуло законної сили, відповідачеві відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до довідки КП ЧООБТІспірний будинок, який розміщений за адресою: м. Черкаси, пров. Красіна, 9 належить померлому ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого держнотконторою 15.06.1984 року № 1-3154.

Суд вважає, що доводи представника відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні про наявність права відповідача ОСОБА_2 на обовязкову долю в спадщині не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому суд критично оцінює таку його позицію, яка на думку суду не відповідає вимогам законодавства України та не підтверджується відповідними доказами і спростовуються відсутністю таких.

Разом з тим, суд вважає логічними та обгрунтованими доводи представника позивача ОСОБА_6 про наявність підстав для задоволення його вимог стосовно визнання за позивачем права власності на спадкове майно, оскільки такі доводи не суперечать вимогам статті 69 Закону України Про нотаріатта відповідним пунктам Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, про те, що видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), проводиться нотаріусом після подання, крім інших документів, правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві ( свідоцтво про право на спадщину, свідоцтво про право власності, договір дарування, купівлі продажу, тощо).

Зазначене повністю підтверджує правомірність відмови завідувача Першої ОСОБА_3 Державної нотаріальної контори ОСОБА_8, викладеної ним у своєму листі на адресу позивача ОСОБА_1 від 08.07.2011 року та надає право позивачу на звернення до суду саме з цих підстав у відповідності до розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати у майбутньому.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.4, 8, 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 222, 223 ЦПК України, ст. ст. 381 ч. 1, 1223, 1236 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарсько побутовими будівлями, що знаходяться на земельній ділянці № 9 по провулку Красіна в місті Черкаси.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий: