АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/3176/12 Справа № 2-5415/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2012 року м. Дніпропетровськ

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Міхеєвої В.Ю.

при секретарі - Солодовій І.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2012 року по справі

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення, в якому просив усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні будинком №4 по вул. Митищинська, м. Дніпропетровськ, шляхом виселення з нього відповідачів.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2012 року позов ОСОБА_4 задоволено та постановлено усунути позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення відповідачів із спірного будинку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, вказуючи на те, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_4, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 02 серпня 2009 року, виданого 04 серпня 2010 року державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, є власником домоволодіння № 4 по вул. Митищинська в м. Дніпропетровську, яке за ним зареєстровано в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаці» (а.с. 7, 8).

Як вбачається з матеріалів справи в спірному домоволодінні проживають без реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Згідно довідки, виданої головою квартального комітету №16 від 14 жовтня 2011 року за №80 останні зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що відповідачі будучи зареєстрованими за іншої адресою проживають у спірному домоволодінні, чим створюють перешкоди позивачу у реалізації його права власності.

Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а згідно ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Згідно вимогам ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а відповідно до ст. 169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі добровільно виселитися із спірного домоволодіння не бажають, у звязку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування або його зміни.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді