Справа № Провадження №22-ц-3805/12 22-ц/1090/4876/12 Головуючий у І інстанції Божок С.К.
Категорія47Доповідач у 2 інстанціїБерезовенко
Р І Ш Е Н Н Я
30 жовтня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді: Приходька К.П.,
суддів: Березовенко Р.В., Малорода О.І.,
при секретарі: Лопатюк В.Ю.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30 травня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-
в с т а н о в и л а:
У грудні 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої дитини, посилаючись не те, що син продовжує навчання у вищому навчальному закладі «Економіко-правового технікуму при Міжрегіональній академії управління персоналом`та потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає, останній перебуває на її утриманні. Просила задовольнити позовні вимоги : стягнути на утримання сина аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і на період його навчання. Крім того, просить стягнути з відповідача пеню за затримку сплати аліментів за кожний день прострочення по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , та 3 % річних з простроченої суми аліментів на сина ОСОБА_3 .
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 30 травня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу ) щомісячно, починаючи з 09.12.2011р. і до закінчення навчання, тобто до 01.06.2013 р. включно. У задоволенні позовних вимог в іншій частині було відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Стаття 199 Сімейного кодексу України встановлює, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 21.12.1991 р. по 2005 рік. Від шлюбу мають двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дана обставина підтверджується Свідоцтвами про народження, де батьком дітей зазначений відповідач. (а.с.6).

За рішенням Гагаринського районного суду м. Севастополя від 06.08.2001 року відповідач сплачував аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ( доходу ) до їх повноліття, які на даний час є повнолітніми.

З відповідача на користь ОСОБА_6 відповідно до рішення Апеляційного суду Київської області від 07.12.2011 року стягуються аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 на період навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до закінчення нею навчання 30.06.2014 року.

На даний час син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є повнолітнім , та з вересня 2011 р. навчається в Приватному вищому навчальному закладі «Економіко-правовий технікум при Міжрегіональній академії управління персоналом`на 2 курсі за спеціальністю обслуговування програмних систем і комплексів, термін навчання з 01.09.2011р. по 01.06.2013 р., що підтверджується довідкою за № 50 від 12.04.2012 p., Контрактом на навчання та підготовку молодших спеціалістів в Приватному вищому навчальному закладі «Економіко-правовий технікум при Міжрегіональній Академії управління персоналом`від 01.09.2011 pоку.

Також судом встановлено, що позивач працює у Міжнародній громадській організації «Прімавера`головним бухгалтером, розмір заробітної плати становить 1500 грн. на місяць, а відповідач працює у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрілка воєнізованої охорони і має середній заробіток у розмірі 4 118, 46 грн. ( 2 294,92+4508,24+ 2621,44+5344,99+1278,63+8662,52 = 24710,74 : 6 міс. = 4 118,46 грн.).

Крім того судом першої інстанції встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей від другого шлюбу: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження, де батьком зазначений відповідач ( а.с. 74, 75) .

З відповідача за рішенням Балаклавського районного суду м. Севастополя від 13.11.2009 р. стягнуто аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до її повноліття, а також було стягнуто аліменти на її утримання особисто у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до досягнення дитиною трьох років, стягнення яких закінчилося 12,08.2011 року.

Отже, на час звернення до суду з зазначеним позовом, тобто станом на 09.12.2011 року з відповідача стягувалися аліменти: на користь ОСОБА_6 на навчання повнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до закінчення нею навчання 30.06.2014 року та на користь ОСОБА_9 на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до її повноліття.

Задовольняючи позов частково та стягуючи з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_10 в розмірі ј частини, судом першої інстанції, на думку колегії суддів, зазначені вище обставини не були враховані належним чином, тому оскаржуване рішення в частині розміру стягнутих аліментів не може бути залишене без змін і підлягає зміні.

Оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або ) у частці від заробітку (доходу ) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу, колегія суддів вважає, що розмір аліментів повинен бути визначений у частці від доходу відповідача, а саме :у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), виходячи з наявності у нього на час звернення до суду ОСОБА_2 інших утриманців (повнолітньої доньки ОСОБА_11 і неповнолітньої доньки ОСОБА_7 ) та можливості зміни його місячного заробітку.

Крім того, в матеріалах справи є рішення Балаклавського районного суду м. Севастополя від 07.05.2012 року (позов подано до суду 18.01.2012 року), яким стягнуто аліменти на користь ОСОБА_9 на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до досягнення дитиною трьох років та на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до її повноліття, з якого вбачається, що під час розгляду справи Балаклавським райсудом, ОСОБА_2 до участі в її розгляді не залучалася, і ні позивачкою, ні відповідачем про наявність стягуваних аліментів, а також наявність на розгляді суду даної цивільної справи не повідомлялося.

Отже, зазначене рішення суду, колегією суддів, розцінюється критично і не може бути прийняте, як доказ неможливості сплати аліментів відповідачем на користь ОСОБА_2 , оскільки з позовом щодо стягнення аліментів ОСОБА_9 звернулася до суду вже після того, як до суду з даним позовом звернулася ОСОБА_2 , про наявність на розгляді у Вишгородському райсуді даної справи ні Галієвська, ні відповідач ОСОБА_12 не повідомили, а натомість відповідач повністю визнав позов ОСОБА_13 , що на думку колегії суддів є намаганням створення штучних обставин, які можуть вплинути на стягнення аліментів на користь ОСОБА_14 .

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

З таким позовом до суду відповідач не звертався.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги стосовно того, що в позові слід відмовити, оскільки син навчається на заочному відділенні і тому не потребує матеріального утримання, розцінюються колегією суддів критично, оскільки протирічать нормам ст.199 СК України, а відповідачем не було доведено ту обставину, що син має можливість працевлаштуватися і не бажає цього.

Враховуючи те, що відповідач є працездатним , має постійне місце роботи і регулярний дохід він на думку колегії суддів може надавати матеріальну допомогу сину ОСОБА_5 до закінчення ним навчання саме у зазначеному вище розмірі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30 травня 2012 року в частині розміру стягнення аліментів на повнолітню дитину - змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Гірське Луганської області, який працює на посаді стрілка воєнізованої охорони військової частини НОМЕР_1 , мешкає: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09.12.2011р. і до закінчення навчання, тобто до 01.06.2013 р. включно.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: К.П.Приходько

Судді: Р.В.Березовенко

О.І.Малород