АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-379/2011
Провадження № 22ц/2090/449/2012
Головуючий 1 інстанції
Доповідач Бездітко В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2012 року Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді-ОСОБА_2,
суддів колегії-ОСОБА_3, ОСОБА_4,
при секретарі-ОСОБА_5,розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторметхарків»
на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2011 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_6
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Вторметхарків»
простягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2010 року позивач звернулась до суду з позовом до ТОВ «Вторметхарків»про стягнення заборгованості по заробітній платі. Під час розгляду справи позов уточнювався і остаточно в обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона з 09.03.2010 року працювала в ТОВ «Вторметхарків»на посаді помічника керівника адміністративно-фінансового відділу. Наказом генерального директора ТОВ «Вторметхарків» № 19 від 23.03.2010 року була за сумісництвом призначена на посаду начальника відділу (управління кадрами і трудовими відносинами). В порушення вимог ст. 103 КЗпП України та ст. ст. 22 ч. 2, 29 Закону України «Про оплату праці»відповідачем самостійно було зменшено розмір заробітної плати, останній перестав нараховувати та виплачувати премію. При звільненні відповідачем в порушення вимог ст. 116 КЗпП України не було здійснено повний розрахунок належних до виплати сум, а саме заборгованості з заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати. Просила задовольнити її позов у повному обсязі на загальну суму 61905 грн. 34 коп. Вважала, що її середньоденний заробіток становить 264 грн. 55 коп.

Представники відповідача ТОВ «Вторметхарків»- ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 проти позову заперечували. Пояснили, що відповідно до п. 2,3 Положення про форми і системи оплати праці, матеріального стимулювання у системі закритого акціонерного товариства, затвердженого зборами трудового колективу 2 березня 2009 року, заробітна плата на підприємстві складається з посадового окладу та відсотків нарахування місячної заробітної плати. Місячна заробітна плата у зазначеному у штатному розписі розмірі виплачується у разі задовільного виконання виробничих завдань і доручень. За травень-липень 2010 року відсутні клопотання керівника відповідного підрозділу підприємства щодо преміювання позивачки та відповідні розпорядження директора ТОВ «Вторметхарків», у звязку з чим підстави для виплати премії відсутні. Вважали, що позивачкою невірно розрахована заборгованість по зарплаті та за невикористану відпустку виходячи з середньоденної заробітної плати в сумі 264 гр. 55 коп. Вона необґрунтовано включила в своїх розрахунках премію. Стосовно вимоги щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, то на час звільнення заробітна плата позивачці була нарахована, але позивачка за заробітною платою не зявилася, а тому немає законних підстав для стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Вторметхарків» на користь ОСОБА_6 заборгованість по заробітній платі за період з 1 травня 2010 року по 2 серпня 2010 року в сумі 8460 грн. 55 коп., за невикористану відпустку 1919 грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати з 2 серпня 2010 року по 25 травня 2011 року в сумі 40652 грн. 80 коп. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Вторметхарків»ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції. Зазначає, що оскаржуване рішення необґрунтоване та незаконне, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Зазначено, що визначаючи розмір середньомісячної та середньоденної заробітної плати суд першої інстанції допустив неправильне застосування вимог Закону України «Про оплату праці» та пунктів 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року та зазначений розрахунок суперечить змісту цих норм.

Вислухав доповідь судді, пояснення сторін, які брали участь у розгляді справи, перевіривши надані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія приходить до наступного.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Ч. 1 ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки» передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Згідно ст. 27 Закону України «Про оплату праці», порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок), у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно абз. 3 п. 3 Порядку, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

П. 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Судовим розглядом та матеріалами справи встановлено наступне.

Наказом генерального директора ТОВ «Вторметхарків»№ 13 від 09 березня 2010 року ОСОБА_6 призначена на посаду помічника керівника адміністративно-фінансового відділу з оплатою труда відповідно діючого Положення про оплату праці (а.с.6).

Наказом генерального директора ТОВ «Вторметхарків»№ 19 від 23 березня 2010 року позивач була призначена за сумісництвом на посаду начальника відділу (управління кадрами і трудовими відносинами), згідно діючого Положення про оплату праці.

Згідно з наказом № 100 від 02.08.2010 року позивачка була звільнена з посади помічника керівника з 02.08.2010 року згідно з ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (а.с. 7, 42). При звільненні з позивачкою розрахунок не був проведений. Задовольняючи позов частково та визначаючи розмір заборгованості з заробітної плати на час звільнення суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість відповідача перед позивачкою по заробітній платі за період з 1 травня по 2 серпня 2010 року, складає 8460 грн. 55 коп. Судом при ухвалені судового рішення були взяти до уваги тільки пояснення позивача та копія облікової карти управління Пенсійного фонду України у Комінтернівському районі м. Харкова. Разом з тим, судом першої інстанції не надана належна оцінка іншим письмовим доказам по справі, а саме платіжним відомостям за березень-серпень 2010 року (а.с. 24а-34) згідно яким відповідачу нараховано, але не виплачено 2723 грн. заробітної плати і саме ця сума складає заборгованість по зарплаті.

Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та розмір середньоденного заробітку позивача, суд першої інстанції допустив неправильне застосування ст. 27 Закону України «Про оплату праці»та Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Застосовуючи зазначені норми права, суд першої інстанції дійшов невірного висновку про те, що середньомісячна та середньоденна заробітна плата позивача повинна обчислюватися з виплат, отриманих нею з 9 березня по 2 серпня 2010 року.

Штатним розписом, затвердженим генеральним директором ТОВ «Вторметхарків»31 березня 2010 року посадовий оклад помічника керівника адміністративно - фінансового відділу з 01.04.2010 року складав 884 грн. (а. с. 36-37).

Згідно штатного розпису, затвердженого генеральним директором ТОВ «Вторметхарків»30 червня 2010 року посадовий оклад помічника керівника адміністративно - фінансового відділу з 01.07.2010 року складав 888 грн. (а. с. 14).

З платіжних відомостей № 1h за червень 2010 року, № 1h за серпень 2010 року, № 1h за липень 2010 року, № 1h за травень 2010 року, № 1h за червень 2010 року, № 1h за липень 2010 року, № 1h за серпень 2010 року та довідки ТОВ «Вторметхарків» від 02 серпня 2010 року за вих. № 391 вбачається, що ОСОБА_6 нараховано, але не виплачено заборгованість з заробітної плати в розмірі 2723 грн. (а.с. 24а-30, 91).

Згідно платіжних відомостей № 1h за травень 2010 року, № 1h за червень 2010 року, № 1h за квітень 2010 року, 1h за березень 2010 року позивачу за час роботи у товаристві було нараховано та виплачено 9981 грн. 31 коп. (а.с. 31-34).

Згідно облікової карти управління Пенсійного фонду України у Комінтернівському районі м. Харкова заробіток позивачки ОСОБА_6 у 2010 р. складав: у червні - 1326 грн., у липні - 1857 грн. 08 коп. ( а. с. 73).

Згідно розрахункових листів, дані в яких тотожні з наданими підприємством даними до Управління пенсійного фонду України у Комінтернівському районі м. Харкова, заробітна плата позивачки у червні 2010 року складає 1326 грн. за 21 робочий день; у липні 2010 року 1857 грн. за 15 робочих днів (а.с. 20,21).

З матеріалів справи видно, що за час роботи у відповідача ОСОБА_6 у щорічній відпустці не знаходилась.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині встановлення факту порушення відповідачем прав позивача на отримання заборгованості по зарплаті, остаточного розрахунку та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка працювала у товаристві менше 6 місяців, звільнена 02 серпня 2010 року. Згідно первинної бухгалтерської документації ТОВ «Вторметхарків» ОСОБА_6 у червні 2010 року за 21 робочий день нараховано заробітну плату у розмірі 1326 грн. та у липні 2010 року за 15 робочих днів нараховано заробітну плату у розмірі 1857 грн. 08 коп.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про оплату праці»та п. 2 Порядку середньомісячна заробітна плата позивача для обчислення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку складає 1592 грн. (1857,08 грн. +1326 грн./2) та розмір середньоденної заробітної плати позивачки для визначення розміру відшкодування невикористаної відпуски складає 88 грн. 42 коп. (3183 грн./36-робочі дні в червні та липні 2010 року).

За 10 днів невикористаної відпустки відповідач повинен був нарахувати 884 грн. 20 коп., а не 814 грн. (88,42 грн. x 10 дн.).

Що стосується розміру стягнення за затримку розрахунку, то цей розмір повинен складати 29717 грн. При цьому судова колегія враховує період з 02.08.2010 року по 02.02.2012 року 18 місяців та 12 робочих днів у лютому 2012 року (18міс. x 1592 грн. =28656 грн. та 12 дн. x 88, 42 грн. = 1061 грн.).

Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 33324 грн. (29717+2723+884).

Відповідно, рішення суду підлягає зміні з скасуванням в частині розміру стягнення заборгованості по зарплаті з 8460 грн. 55 коп. на 2723 грн., за невикористану відпустку з 1919 грн. на 884 грн., за час затримки розрахунку при звільненні з 40652, 80 грн. на 29717 грн.

Приймаючи до уваги викладене, оцінив всі обставин справи та надані докази як окремо, так і в сукупності, судова колегія приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2011 року необхідно змінити, скасувавши це рішення в частині стягнень заборгованості по зарплаті, за невикористану відпустку, за час затримки розрахунку при звільненні та постановивши нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь ОСОБА_6 заборгованість по заробітній платі у розмірі 2723 грн., заборгованість за невикористану відпустку у розмірі 884 грн. та заборгованість за час затримки виплати заробітної плати при звільненні 29717 грн., а всього 33324 грн. Підлягає зміні рішення суду і в частині стягнення судового збору з 510 грн. 32 коп. на 333 грн. 24 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Доводи апеляційної скарги, що заборгованість за затримку виплати заробітної плати повинна розраховуватись за 9 місяців не приймаються судовою колегією до уваги, так як протирічать чинному законодавству України та матеріалам справи. Під час розгляду справи відповідачем не надано доказів щодо погашення зазначеної заборгованості протягом 9 місяців з часу виникнення заборгованості та на час розгляду справи. Також відповідач не надав суду доказів про те, що при звільненні позивачки їй був нарахований остаточний розрахунок, а вона від його отримання відмовилась. Наведений відповідачем розрахунок сум, які підлягають виплаті позивачці, не ґрунтується на вимогах закону та матеріалах справи.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторметхарків» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2011 року змінити, скасувавши це рішення в наступній частині та постановивши нове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторметхарків» на користь ОСОБА_6 заборгованість по заробітній платі у розмірі 2723 грн., заборгованість за невикористану відпустку у розмірі 814 грн. та заборгованість за час затримки виплати заробітної плати при звільненні 29717 грн., а всього 33254 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторметхарків»на користь держави України судовий збір в сумі 332 грн. 54 коп.

В іншій частині це ж рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторметхарків»залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя

Судді колегії

Провадження № 22ц/2090/449/2012

Справа № 2-379/2011

Головуючий 1 інстанції

ОСОБА_1
Категорія: трудові

Доповідач Бездітко В.М.

УХВАЛА

01 березня 2012 року Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді-ОСОБА_2,
суддів колегії-ОСОБА_3, ОСОБА_4,
при секретарі-ОСОБА_10,розглянувши за власною ініціативою питання про виправлення описки в рішенні Судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 20 лютого 2012 року по цивільній справі за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторметхарків»
на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2011 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_6
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Вторметхарків»
простягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Судової колегії судової палати Апеляційного суду Харківської області від 20 лютого 2012 року апеляційну скаргу ТОВ «Вторметхарків» задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2011 року частково змінено. Стягнуто з ТОВ «Вторметхарків» на користь ОСОБА_6 заборгованість по заробітній платі у розмірі 2723 грн., заборгованість за невикористану відпустку у розмірі 884 грн. та заборгованість за час затримки виплати заробітної плати при звільненні 29717 грн., а всього 33324 грн. Стягнуто з ТОВ «Вторметхарків» на користь держави України судовий збір в сумі 333 грн. 24 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційна скарга ТОВ «Вторметхарків»залишена без задоволення.

Згідно ст.219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що в рішенні Судової колегії судової палати Апеляційного суду Харківської області від 20 лютого 2012 року постановленого відповідно до вимог ст. 209 ЦПК України та в резолютивній частині повного рішення судової колегії помилково допущена арифметична помилка в частині суми стягнення заборгованості за невикористану відпустку. Замість суми 884 грн. вказано 814 грн. Також допущені арифметичні помилки відносно:

- загальної суми стягнення замість 33324 грн. вказано 33254 грн.;

- розміру судового збору на користь держави замість 333 грн. 24 коп. вказано 332 грн. 54 коп.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає можливим внести виправлення в рішення Судової колегії судової палати Апеляційного суду Харківської області від 20 лютого 2012 року .

Керуючись ст. 219 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Виправити арифметичні помилки в рішенні Судової колегії судової палати Апеляційного суду Харківської області від 20 лютого 2012 року постановленого відповідно до вимог ст. 209 ЦПК України та в повному тексті рішення.

Вважати правильним стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторметхарків»на користь ОСОБА_6 884 грн. заборгованості за невикористану відпустку, а не 814 грн., як вказано в рішенні Судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 20 лютого 2012 року.

Вважати правильним стягнення загальної суми з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторметхарків»на користь ОСОБА_6 33324 грн., а не 33254 грн., як вказано в рішенні Судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 20 лютого 2012 року.

Вважати правильним, що з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторметхарків»на користь держави стягнуто судовий збір у розмірі 333 грн. 24 коп., а не 332 грн. 54 коп., як вказано в рішенні Судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 20 лютого 2012 року.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 20 днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді