Справа №2-153/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

26.01.2012 року Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Марусяк М.О.

при секретарі - Беднар О.О.

з участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Головного управління МВС України в Закарпатській області в особі СГІРФО Рахівського РВ ГУМВСУ в Закарпатській області про захист житлових прав та зняття з реєстрації місця проживання

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, Головного управління МВС України в Закарпатській області в особі СГІРФО Рахівського РВ ГУМВСУ в Закарпатській області про захист житлових прав та зняття з реєстрації місця проживання, яким мотивувала тим, що відповідно до договору дарування від 29 листопада 2010 року вона являється власником, в цілій частині, житлового будинку № 26 по вул. Борканюка в с. Богдан Рахівського району Закарпатської області. В цьому будинку з 1997 року по даний час є зареєстрованим ОСОБА_2, хоча договору житлового найму між нею як дійсним власником нерухомого майна та відповідачем не укладалося, оскільки останній, як брат був прописаний в даному житловому будинку через відсутність іншого місця проживання. На даний час ОСОБА_2 фактично вже більше десяти років не проживає за адресою місця своєї реєстрації, а проживає з сім'єю у власній квартирі в с. Богдан по вул. І.Франка. У зв'язку з реєстрацією відповідача ОСОБА_2 у житловому будинку, належному їй на праві приватної власності порушується її право власності на житло, як на саму власність, так і право її вільного та безперешкодного використання, володіння та розпорядження за цільовим призначенням, яке проявляється в одержанні нею певних документів для нарахування допомоги, отримання соціальних пільг, покращення житлових умов. Членом її сім'ї відповідач ОСОБА_2 не являється, не проживає в даному житловому будинку більше десяти років, не веде з позивачкою спільного господарства. Однак добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає. Влітку 2011 року позивачка в усній формі звернулася до Рахівського РВ УМВС в Закарпатській області з вимогою проведення адміністративної виписки ОСОБА_2 із житлової площі житлового будинку, що належить їй в цілій частині на праві приватної власності, однак у проведенні таких дій їй було відмовлено. У зв'язку з наведеним просила захистити її житлові права та усунути перешкоди у здійсненні нею права власності, права володіння та користування житловим будинком №25, що розташований по вул. Борканюка в с. Богдан Рахівського району Закарпатської області, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилими приміщеннями вказаного житлового будинку і шляхом надання дозволу СГІРФО Рахівського РВ ГУМВСУ в Закарпатській області провести зняття громадянина ОСОБА_2 з реєстрації з житлового будинку №25, розташованого по вул. Борканюка в с. Богдан Рахівського району Закарпатської області без його згоди.

Позивачка, ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити.Судові витрати залишає за собою.

Відповідач, ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. в судове засідання не з'явився. Причина його неявки суду невідома.

Представник відповідача - Головного управління МВС України в Закарпатській області в особі СГІРФО Рахівського РВ ГУМВСУ в Закарпатській області в судове засідання не з'явився. Однак, начальник Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області на дав суду заяву про розгляд справи без участі представника СГІРФО. Проти задоволення позову не заперечують.

Суд заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, прийшов до наступного висновку.

Момент виникнення права на захист у власників житла пов'язаний з моментом виникнення права власності, оскільки тільки власник повною мірою може використати належні йому права на захист. Правочини про відчуження чи набуття у власність будинку підлягають обов'язковій державній реєстрації, і, відповідно, право власності на будинок виникає саме з моменту державної реєстрації документів, що встановлюють це право.

Так, судом встановлено, що позивачці, ОСОБА_1, належить на праві приватної власності, в цілій частині будинок №25, розташований по вул. Борканюка, в с. Богдан Рахівського району Закарпатської області, що підтверджується договором дарування житлового будинку від 29 листопада 2010 року та Витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Згідно ст. ст. 15, 16, 391 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення та ін. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року (з останніми змінами від 25.05.1998 року) "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб та має право розпоряджатись своєю власністю. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав передбачених законом.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 прописаний у вказаному вище житловому будинку з 1997 року за згодою його матері, як попереднього власника, ОСОБА_3. Проте в прописаному житловому будинку не проживав, а проживав і надалі проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказана обставина стверджена довідкою Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 7431 від 21.11.2011 року.

Після відчуження житлового будинку № 25 по вул. Борканюка, в с. Богдан Рахівського району Закарпатської області, 29 листопада 2010 року, в користь позивачки, відповідач залишився прописаний в цьому будинку, хоча фактично в ньому не проживає. Не являється членом сім'ї позивачки, не веде з нею спільного побуту, господарства.

Таким чином з досліджених в судовому засіданні обставин судом встановлено, що у відповідача відсутні будь-які правові підстави для прописки у вищезазначеному будинку, доказів про вселення його у спірне житло у визначеному законом порядку та набуття права користування ним суду не представлено.

За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. До порушень права користування відносяться, наприклад, випадки самоуправного заняття приміщення в будинку власника, що належить йому на праві приватної власності.

В силу ст. 116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання іншого жилого приміщення.

В добровільному порядку відповідач не знімається з реєстрації у вказаному житловому приміщенні, тому позивач був вимушений звернутися до суду з позовом про зняття відповідача з реєстрації.

За правилом ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Відповідно до п.14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб від 16 січня 2003 року, на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням чи права власності на квартиру, особа знімається з реєстраційного обліку.

За наведених обставин та враховуючи те, що відповідач зареєстрований у спірному житлі без правових підстав, протилежне відповідачем не доведено, суд вважає, що позов з наведених підстав слід задовольнити.

Судові витрати позивачка ОСОБА_1 залишила за собою.

Керуючись ст.ст. 3, 6,10, 11, 15, 16, 57, 58, 60, 209, 212 - 215, 218, 223 ЦПК, суд,

В И Р І Ш И В :

Захистити житлові права ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 та усунути перешкоди у здійсненні нею права власності на житлове приміщення, володіння та користування житловим будинком № 25 ( старий номер 19), що розташований по вул. Борканюка в с. Богдан Рахівського району Закарпатської області шляхом:

- визнання громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право користування житловою площею будинку № 25, що розташований по вул. Борканюка в с.Богдан рахівського району Закарпатської області;

- зняття громадянина ОСОБА_2 з реєстрації місця його прописки, а саме з жтитлового будинку №25, що розташований по вул. Борканюка в с.Богдан Рахівського району Закарпатської області, без його згоди.

Зобов"язати Головне управління МВС України в Закарпатській області ( м. Ужгород, вул. Ракоці, буд. 13 Закарпатської області) в особі СГІРФО Рахівського РВ ГУМВСУ в Закарпатській області ( м. Рахів, вул. Шевченка, 5 Закарпатської області) зняти громадянина ОСОБА_2 із реєстрації за адресою: будинок №25, вул.Борканюка, с. Богдан Рахівського району Закарпатської області.

Рішення може бути оскаржено у судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Марусяк М.О.

З оригіналом вірно

Суддя Рахівського районного суду: Марусяк М.О.