Справа № 2034/7826/2012
Провадження № 2/2034/4303/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

25 липня 2012 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - Ільїної Г.І.,

за участю секретаря - Мїнаєвої А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі ГІокотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, заінтересована особа перша Державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, про визнання права власності у порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності за договором купівлі-продажу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом жилого будинку № 8-4 по вул.1 Травня та вул. Українській сел. Березівка Харківського району Харківської області. Свої позовні вимоги мотивує тим, що за її матірю ОСОБА_5 у по господарчої книзі Березівської сільської ради від 22.05.1966року був зареєстрований жилий будинок № 8-4 по вул. 1 Травня та вул. Українській в с. Березівка, Харківського району Харківської області. При житті ОСОБА_5 заповіла усе належне їй майно своїм донькам, їй ОСОБА_4 та відповідачці ОСОБА_2. Заповіт був посвідчений Березівською селищною радою Харківського району Харківської області 17.07.1983 року. 14.05.1988 року мати сторін ОСОБА_6 померла. Оскільки на час смерті матері позивач постійно проживала з нею тому спадщину прийняла фактично, її сестра ОСОБА_2 спадщину не приймала та не претендує на неї.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_7 просить визнати за ним право власності за договором купівлі-продажу на жилий будинок № 8-4 по вул. 1 Травня та вул. Українській у сел. Березівка Харківського району Харківської області, який був укладений у простій письмовій формі між ним та ОСОБА_4 02.12.2011 року.

ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, до суду надійшла заява відповідно до якої вона свій позов підтримує в повному обсязі, позов ОСОБА_3 визнає.

ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, до суду надійшла заява згідно якої він свої позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився у матеріалах справи є їх письмова відповідь стосовно позову.

Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення в справі

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до заповіту, посвідченого 17.06.1983 року Березівською селищною радою Харківського району Харківської області ОСОБА_5 заповіла усе належне їй майно своїм донькам, позивачці по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 6).

14.05.1988 року ОСОБА_5 померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії ІІІ-ВЛ № 386429, виданого 16.05.1988 року Березівською селищною радою Харківського району Харківської області (а.с. 15).

З наданої до матеріалів справи інвентаризаційної справи Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації на жилий будинок № 8-4 по вул. Українській у сел. Березівка Харківського району Харківської області вбачається, що вказаний жилий будинок зареєстровано у Березівській селищній раді 29.03.1966 року про що зроблено запис у погосподарської книзі (а.с. 16-25).

У відповідності до п.10 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української PCP від 31 січня 1966 р.. при відсутності правовстановлюючих документів, які зазначені в цій інструкції (додаток N 1), зацікавлена юридична або фізична особа (установа, підприємство, організація, громадянин, колгоспний двір) подає до виконкому місцевої Ради депутатів трудящих заяву про оформлення права власності на будинок або домоволодіння і видачу свідоцтва про це. При наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих бюро технічної інвентаризації складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради, тобто запис в погосподарській книзі є підставою для встановлення права власності

Положенням ч.1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акине мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

На підставі ч. 1,2 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Постанову KM України «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (нині втратила чинність), якою вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва, було прийнято 05.08.1992 р. Тобто, до 05.08.1993р. не передбачалась процедура введення приватних жилих будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності. Отже, з аналізу положень Конституції України та ЦК вбачається, що право власності на приватні жили будинки, збудовані до 05.08.1992 р.. повинно оформлюватись без прийняття таких будинків в експлуатацію. Таким чином. ОСОБА_5ГІ. була власницею житлового будинку по № 8-4 по вул.1 Травня та вул. Українській у сел. Березівка Харківського району Харківської області.

Відповідно ст. 548, 549 ГК України (у редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, на час смерті ОСОБА_5 позивач ОСОБА_4 разом проживали зі спадкодавицею та після її смерті продовжувала там мешкати, підтримувала будинок у належному стані, обробляла земельну ділянку, сплачувала комунальні послуги, а тому фактично вступила у володіння спадковим майном.

З наданих суду відповідей першої Держнотконтори Харківського району Харківської області від 17.07.2012 року за № 01-16/2010 та Харківського обласного нотаріально: архіву від 23.07.2012 року за № 2610-01/21, встановлено, що свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, яка померла 14.05 1988 року, першою Держнотконторою Харківського району Харківської області не видавалась та інформація про заведення спадкової справи у нотаріальному архіві відсутня.

Враховуючи прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України який набрав чинності 01.01.2004 року, на цивільні відносини, які виникли до набрання чинності цього Кодексу , положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків , що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини . яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.

Оскільки ОСОБА_1 після смерті матері повністю володіє, користується і розпоряджається набутим майном, тому згідно зі ст. ст. 548. 549 ЦПК України (у редакції 1963 року), за ОСОБА_4 можливо визнати право власності на жилий будинок № 8-4. по вул. 1 Травня та вул. Українській в сел. Березівка. Харківського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_8

Також судом встановлено, що 02.12.2011 році між позивачем та стрічним позовом ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 В.1. у простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку за адресою сел. Березівка, вул. 1 Травня та вул. Українській № 8-4 Харківського району Харківської області. Умови договору ними були виконані але договір нотаріально не посвідчений, оскільки ОСОБА_4 відхиляється від оформлення договору нотаріально.

Згідно зі ст. 220 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися всі істотні умови договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або частково виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Пункт другий цієї статті встановлює, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відповідно до п. 1 ч.2 ст.11 ЦК України між сторонами внаслідок укладення угоди купівлі-продажу виникли відповідні цивільні права та обовязки.

Згідно ст.638 ЦК України договір вважається укладеним, коли між сторонами у належній формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні, є необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї сторони досягнуто згоди.

Враховуючи, що укладений між сторонами договір купівлі-продажу є консенсуальним, тобто права і обовязки сторін виникають у момент досягнення ними згоди щодо всіх істотних умов, суд вважає, що здійснений між сторонами правочин відповідав вимогам закону, справжній волі сторін, ними було досягнуто згоди з усіх істотних умов, ці істотні умови були сторонами виконані в повному обсязі, інших підстав нікчемності правочину, окрім недотримання вимоги про нотаріальне посвідчення договору не має, а здійсненню нотаріального посвідчення та державної реєстрації перешкоджає неподолана обставина, яка не залежить від волі позивача, оскільки дана угода є правомірною, та її недійсність ніким не встановлена і ніким не оспорена позов є обґрунтованим, не суперечить закону та підлягає задоволенню та суд вважає за можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу між ОСОБА_3К та ОСОБА_4, який був укладений 02.12.2011 року .

Судові витрати суд залишає за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 202, 203, 209, 220, 328. 638 ЦК України, ст. ст. 548. 549 ЦК України (у редакції 1963 року) ст.ст. 10, 111. 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок № 8-4 по вул. 1 Травня та вул. Українській №8-4 сел. Березівка Харківського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 14.05.1988 року.

Зустрічний позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 8-4 , по вул. 1 Травня та вул. Українській у сел. Березівка Харківського району Харківської області, укладений 02.12.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок № 8-4 , по вул. 1 Травня та вул. Український у сел. Березівка Харківського району Харківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десята денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Г.І. Ільїна