У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.

суддів: Панасенкова В.О.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Сенчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та заяву про приєднання до апеляційної скарги представника третьої особи Кодимського РайСТ - ОСОБА_3 на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 12 липня 2012 року, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби та комунального підприємства «Кодимське районне бюро технічної інвентаризації», третя особа Кодимське районне споживче товариство, про визнання правочину недійсним, -

в с т а н о в и л а:

29 травня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 МДПІ та КП «Кодимське районне бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсним договору №7 від 18 січня 2010 року про виконання робіт по виготовленню технічної документації з видачею свідоцтва про право на власність та витягів з правової реєстрації на об'єкт нерухомого майна «Хлібокомбінат Кодимського РайСТ» по вул. Чкалова, 13 в м.Кодима, Кодимського району, Одеської області. Окрім цього, просив визнати недійсними свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 16 квітня 2010 року та ОСОБА_5 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16 квітня 2010 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2001 року і до цього часу позивач є членом Кодимського РайСТ, тому у відповідності з вимогами ст.ст. 6,7 та 9 Закону України «Про споживчу кооперацію» вправі приймати участь в управлінні цим товариством. Отримавши лист ОСОБА_4 МДПІ від 15 травня 2012 року, дізнався про укладення між відповідачами договору №7 від 18 січня 2010 року про виконання робіт по виготовленню технічної документації з видачею свідоцтва про право на власність та витягів з правової реєстрації на об'єкт нерухомого майна «Хлібокомбінат Кодимського РайСТ» по вул. Чкалова, 13 в м. Кодима, Кодимського району, Одеської області. На підставі цього договору КП «Кодимське РБТІ» виготовило технічну документацію на спірний об'єкт нерухомого майна та видало свідоцтво про право власності на нерухоме майно і ОСОБА_5 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16 квітня 2010 року.

Позивач вважає укладений відповідачами договір №7 від 18 січня 2010 року є фіктивний та такий, що укладений внаслідок обману з боку ОСОБА_4 МДПІ щодо зазначення власника нерухомого майна. Зокрема, на час укладення цього договору об'єктів нерухомого майна на території м. Кодима, що належали Хлібокомбінату Кодимського РайСТ не існувало взагалі, а існували об'єкти, які відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09 січня 2004 року належали Кодимському районному споживчому товариству.

На підставі викладеного позивач ОСОБА_2 просив його позовні вимоги задовольнити з наведених у позовній заяві правових підстав.

Представник ОСОБА_4 МДПІ в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_4 МДПІ заявлені позовні вимоги не визнає через їх безпідставність, позаяк податкова інспекція діяла у відповідності до Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та Порядку стягнення коштів і продажу інших активів платника податків, які перебувають в податковій заставі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №538 від 15.04.2002 року, тому будь-яких порушень під час укладення договору №7 від 18 січня 2010 року допущено не було.

Представник КП «Кодимське РБТІ» зазначив, що РБТІ заявлений позов не визнає, оскільки під час укладення оскаржуваного позивачем договору діяло в межах наданих йому повноважень та мало право на проведення дій, вказаних у цьому договорі. Окрім того, заявлені позивачем підстави недійсності укладеного договору, а саме його фіктивність, є необґрунтованими, оскільки договір №7 від 18 січня 2010 року укладався з метою виготовлення технічної документації на об'єкт нерухомого майна, який підлягав реалізації, що зрештою і було зроблено КП «Кодимське РБТІ».

Представник третьої особи Кодимського РайСТ вважав позов обґрунтованим і таким, що піддягає задоволенню з правових підстав, заявлених позивачем.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 12 липня 2012 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та у заяві про приєднання до апеляційної скарги представник третьої особи Кодимського РайСТ ОСОБА_6 просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, мотивуючи це тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому воно є незаконним та необґрунтованим.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не з'явилися, однак вони були сповіщенні належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ними судових повісток, крім того представником третьої особи ОСОБА_6 в доповненнях до заяви про приєднання до апеляційної скарги від 01.11.2012 року, було зазначено ним про можливість розгляду справи за відсутності представника Кодимького РайСТ, що у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає їм у доступі до суду, та розгляду справи за відсутності сторін та їх представників.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, та заяви про приєднання до апеляційної скарги Кодимського РайСТ, а також заперечення на апеляцію відповідача ОСОБА_4 МДПІ, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та заява про приєднання до апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст.10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5 та 6 ст.203 цього Кодексу; якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як визначив Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року, правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність такого умислу, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 січня 2010 року між Кодимським відділенням ОСОБА_4 МДПІ в особі заступника начальника МДПІ ОСОБА_5 та КП «Кодимське РБТІ» у відповідності з вимогами Законів України «Про державну податкову службу в України №509-ХІІ від 14 грудня 1990 року та «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181-ІІІ від 21 грудня 2012 року, був укладений договір №7 про виконання робіт по виготовленню технічної документації з видачею свідоцтва про право на власність та витягів з правової реєстрації на об'єкт нерухомого майна «Хлібокомбінат Кодимського РайСТ» по вул. Чкалова, 13 в м. Кодима Одеської області.

За умовами укладеного договору КП «Кодимське РБТІ» зобов'язалось виготовити технічну документацію з видачею свідоцтва про право на власність та витягів із права власності на об'єкт нерухомого майна «Хлібокомбінат Кодимського РайСТ» по вул. Чкалова, 13 в м. Кодима, Кодимського району Одеської області (п.1.1 договору). 16 квітня 2010 року КП «Кодимське РБТІ» на виконання зазначеного договору виготовило технічну документацію та було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - будівлі та споруди Кодимського Хлабокомбінату в м. Кодима по вул. Чкалова, 13, і витяг про реєстрацію права власності на це нерухоме майно.

При відмові у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив, з положень п.24 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України про те, що для визнання правочину фіктивним на підставі ст.234 ЦК України необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину.

Колегія суддів вважає, що позивачем, який не був стороною спірного договору, не доведено відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України, що сторони спірного договору при його укладенні не мали наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим договором, що при укладенні цих договорів були порушені норми діючого законодавства. Тому позовні вимоги про визнання договору недійсним задоволенню не підлягають.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції в межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу, дав належу оцінку наданим доказам та постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 303,307 ч.1 п.1, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та заяву про приєднання до апеляційної скарги третьої особи Кодимського РайСТ відхилити, рішення Кодимського районного суду Одеської області від 12 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Судді апеляційного суду Одеської області: підпис ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_1