Яготинський районний суд Київської області
Справа № 2-140/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2012 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яготин Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк»в особі Яготинського ТВБВ м.Яготин вул.Пирятинська 9 Київської області, третя особа ОСОБА_2 про припинення правовідносин по договору поруки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк»в особі Яготинського ТВБВ м.Яготин вул..Пирятинська 9, Київської області, третя особа ОСОБА_2 про припинення правовідносин по договору поруки, в котрій зазначено, що 07 серпня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк»та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №2356 від 07.08.2008 року, відповідно до якого відповідач надає третій особі на умовах даного договору грошові кошти в сумі 1000000 гривень, а третя особа зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також передбачені умовами договору відсотки. В забезпечення виконання зобовязань, за вище вказаним кредитним договором, між сторонами даного договору та позивачем, 07 серпня 2007 року було укладено договір поруки № 5807, за яким позивач зобовязується перед відповідачем відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання третьою особою зобовязання за кредитним договором. Згідно п.1.5 Кредитного договору третя особа та у разі невиконання зобовязань позивачем, необхідно щомісячно проводити погашення кредиту згідно графіку в сумі 8334 грн. та додатково суму відсотків. Відповідно до ч.5 ст.203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є неодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст.. 203 цього кодексу. Отже, правочин, який не спрямований на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені, визнається недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, що передбачає правові наслідки у випадку порушення боржником свого зобовязання, а саме: у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Таким чином, виникає дві правові природи договору поруки. За ст.. 553 ЦК України, поручитель надає кредитору умовну обіцянку щодо виконання боржником своїх зобовязань. Ця обставина не створює для поручителя жодних наслідків. Але друга природа цього договору випливає з настання певної події порушення боржником свого зобовязання. Така подія створює для поручителя наслідки у вигляді обовязку нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником. Однак, порука не є окремим видом зобовязань, а лише вид їх забезпечення. Будь-який вид забезпечення виконання зобовязань першочергово спрямований на настання такої події, як порушення боржником свого зобовязання. Так, при визначенні правових наслідків, які визначені в даному договорі поруки, треба визначити саме ті обовязки поручителя, які виникають при порушенні боржником основного зобовязання. На момент укладання договору поруки, позивач вже був неплатоспроможний, а тому такий договір поруки є недійсним, оскільки він не спрямований на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені бо у випадку порушення третьою особою свого зобовязання, позивач просто не зможе виконати обовязку передбаченого договором. Таким чином, підставою визнання недійсним договору поруки, з мотивів порушення вимог ст..203 ЦК України є неплатоспроможність поручителя на момент укладання договору, про що відповідачу мало бути відомо. Тому, єдиною метою укладення договору поруки, для відповідача, була солідарна участь позивача, як поручителя, в поверненні кредиту, у випадку порушення умов договору з боку боржника. Таким чином, відповідач мав би з обовязково уточнити матеріальний стан поручителя і його здатність виконувати договір поруки. Якщо ж поручитель неплатоспроможний і нездатен виконати договору поруки, у випадку порушення боржником договору кредиту, такий договір поруки є недійсним, оскільки на час його укладання він не був і не міг бути спрямований на настання правових наслідків,що ним обумовлені. Враховуючи викладене, позивач просив припинити правовідносини за договором поруки № 5807 укладений між ним та відповідачем, а також ОСОБА_2 з 7 серпня 2007 року

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позову та пояснили, що на час укладення договору поруки позивач був неплатоспроможний, був студентом, та сплачував кошти за навчання. При цьому, представники банку не перевірили належним чином майновий стан позивача та його платоспроможність на час укладення договору поруки, який був укладений з порушенням вимог ст..203 ЦК України. Не заперечували того факту, що договір поруки був укладений добровільно, на час його укладення позивач був приватним підприємцем та отримував дохід.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, мотивуючи це тим, що на день укладення договору поруки позивач був платоспроможним та були надані відповідні документи в підтвердження платоспроможності позивача, в тому числі і звіти субєкта малого підприємництва. Крім цього, даний договір поруки позивачем був укладений свідомо та у відповідності до чинного законодавства.

Третя особа в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи належним чином повідомлена.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Так, в судовому засіданні з копії кредитного договору (а.с.6-7), договору поруки (а.с.8), копії звітів субєкта малого підприємництва (а.с.18-19, 30), копії змін до статуту та копії наказу (а.с.20-27, 37-38), копії рішення Апеляційного суду Київської області від 23 лютого 2011 року (а.с.31-34), з копії довідки (а.с.41), копії свідоцтва про народження (а.с.28), копії диплому (а.с.29), копію свідоцтва про державну реєстрацію (а.с.35), копія свідоцтва про сплату єдиного податку (а.с.36), встановлено, що 07 серпня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк»(правонаступник ПАТ «Державний ощадний банк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №2356 від 07.08.2008 року, відповідно до якого відповідач надає третій особі на умовах даного договору грошові кошти в сумі 1000000 гривень. В забезпечення виконання зобовязань, за вище вказаним кредитним договором, між сторонами даного договору та позивачем, 07 серпня 2007 року було укладено договір поруки № 5807, за яким позивач зобовязується перед відповідачем відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання третьою особою зобовязання за кредитним договором. На час укладення договору поруки позивач був приватним підприємцем, мав свідоцтво про сплату єдиного податку, здавав звіти як субєкт малого підприємництва фізичної особи платника єдиного податку за І-ІІ квартал 2008 року. Позивач отримав диплом бакалавра 17 лютого 2011 року. Станом на 10 лютого 2012 року не має нерухомого майна. Відповідно до рішення апеляційного суду Київської області від 23 лютого 2011 року, апеляційну скаргу ВАТ «Державний ощадний банк»в особі філії Яготинського відділення № 3111- задоволено, рішення Яготинського районного суду Київської області скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ВАТ «Державний ощадний банк» в особі філії Яготинського відділення № 3111 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк»в особі філії Яготинського відділення № 3111 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 1175765, 95 гривень. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ВАТ «Державний ощадний банк»в особі філії Яготинського відділення № 3111, третя особа ОСОБА_1 про визнання кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки недійсним, відмовлено.

Відповідно до п.1.1. договору поруки поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовзання за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що складені та можуть бути укладені в майбутньому.

Відповідно до п.2.1. договору поруки у разі порушення боржником виконання зобовязання, кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобовязання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку передбаченому цим договором.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст..553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобовязання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст..554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.3-5 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу.

Суд не може прийняти до уваги доводи позивача та його представника, в тій частині, що позивачем було укладено договір поруки, в той час коли позивач був неплатоспроможним та банк не перевірив його платоспроможності, та даний договір був укладений з порушенням вимог ст..203 ЦК України, оскільки дані твердження спростовуються як поясненнями представників відповідача, так і матеріалами справи, а також самими поясненнями позивача. Так, як останній в судовому засіданні не заперечував того факту, що на момент укладення договору поруки був приватним підприємцем та отримував дохід, даний договір ним підписаний добровільно.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем та його представником в судовому засіданні в силу ст..60 ЦПК України не надано доказів, укладення договору поруки з порушенням вимог ст..203 ЦК України, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 209, 212, 218 ЦПК України, ст..ст.203, 215, 554, 553, 526, 625, 1050 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк»в особі Яготинського ТВБВ м.Яготин вул.Пирятинська 9 Київської області, третя особа ОСОБА_2 про припинення правовідносин по договору поруки, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення в повному обсязі.

Суддя Кисіль О.А.