РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого судді Малінської С.М.,

Суддів Швецової Л.А.,

ОСОБА_1,

при секретарі Колісник Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації на рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2012 року по справі за позовом Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про вилучення автомобіля,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року Головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації звернулося до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що ОСОБА_3 був інвалідом Великої Вітчизняної Війни 1 групи та перебував на обліку у позивача для забезпечення автомобілем зі звичайним керуванням. 25 березня 2005 року ОСОБА_3 на пільгових умовах був забезпечений автомобілем «Таврія»ЗАЗ-110206 з правом керування його сину ОСОБА_2, який проживав та був зареєстрований разом зі своїм батьком. 05 грудня 2007 року ОСОБА_3 помер. На момент його смерті діяв Порядок забезпечення інвалідів автомобілями в редакції від 14 травня 2007 року, відповідно до якого іншому члену сімї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда, автомобіль залишається у разі сплати ним вартості одержаного автомобіля з урахуванням ступеню його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом. Станом на 15 серпня 2012 року відповідачем оплата вартості автомобіля з урахування ступеня зношення не здійснена. У звязку з цим, позивач просив зобовязати відповідача повернути йому автомобіль «Таврія» ЗАЗ-110206.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2012 року в задоволенні позову Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації відмовлено. Стягнуто з позивача судовий збір на користь держави в розмірі 214 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі Головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації просить скасувати постановлене по справі рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що при розгляді справи судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволення позову Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, суд першої інстанції посилався на те, що цивільні правовідносини між позивачем та померлим 05.12.2007р. ОСОБА_3 виникли раніше, ніж затверджений Постановою КМУ від 19.08.2006р. «Порядок про забезпечення інвалідів автомобілями», тому до зазначених відносин повинен застосовуватися акт цивільного законодавства, що діяв на момент виникнення правовідносин, тобто Постанова КМУ від 08.09.1997р., якою був затверджений «Порядок забезпечення інвалідів автомобілями».

Проте, з такими висновками суду погодитися не можна з наступних підстав.

Сторонами не заперечується та підтверджується матеріалами справи, що 25 березня 2005 року ОСОБА_3, як інвалід І групи Великої Вітчизняної Війни на пільгових умовах був забезпечений автомобілем «Таврія»ЗАЗ-110206 з правом керування його сину ОСОБА_2, який проживав та був зареєстрований разом із своїм батьком за адресою: АДРЕСА_1.

Спірні правовідносини Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської області з відповідачем по справі ОСОБА_2 виникли з моменту смерті його батька ОСОБА_3, оскільки питання про залишення автомобіля іншому члену сімї інваліда вирішується після смерті особи, якій цей автомобіль було надано.

ОСОБА_3 помер 05 грудня 2007 року (а.с.7). На цей час діяв «Порядок забезпечення інвалідів автомобілями», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19 липня 2006 року, відповідно до якого члену сімї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше, ніж 10 років, залишається у разі сплати ним до спеціального фонду державного бюджету на спеціальні реєстраційні рахунки відділень Фонду соціального захисту інвалідів, відкриті в органах Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, а членом сімї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості одержаного автомобіля з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання п. 16 «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого Постановою КМУ № 999 від 19 липня 2006 року (із змінами від 14 травня 2007 року), Головним управлінням праці та соціального захисту населення Харківської області відповідачу ОСОБА_2 було направлено довідку-розрахунок від 30 квітня 2009 року № 3188/02-22 для викупу автомобіля «Таврія»ЗАЗ-110206, 2005 року випуску, який залишився після смерті інваліда війни ОСОБА_3

Згідно вказаної довідки-розрахунку вартість автомобіля ЗАЗ-11020632, 2005 року випуску, виданого інваліду ОСОБА_3 20.05.2005р. з урахуванням ступеню зношення та суми сплаченої за нього інвалідом складає 10879 грн. 06 коп. (а.с.9).

Доказів того, що відповідач виконав умови чинного законодавства та сплатив до державного бюджету 10879 грн. 06 коп. для викупу спірного автомобіля та переоформлення права власності на нього суду не надано.

Крім того, з заяв відповідача ОСОБА_2 від 18 січня 2011 року та 19 січня 2012 року вбачається, що автомобіль ЗАЗ-11020632, 2005 року випуску перебуває у нього та від його повернення позивачу він відмовляється (а.с.13, 14).

Що стосується строку позовної давності, то заява ОСОБА_2 про оформлення викупу автомобіля від 25 грудня 2008 року та вищезазначені заяви від 18 січня 2011 року, 19 січня 2012 року підтверджують обізнаність відповідача про його обовязки перед Головним управлінням праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, а тому перебіг позовної давності переривається відповідно 25 грудня 2008 року та 18 січня 2011 року. Таким чином, позов Головним управлінням праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації подано з додержанням вимог ст.257 ЦК України.

Оскільки ОСОБА_3 відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого Постановою КМУ № 999 від 19 липня 2006 року (із змінами від 14 травня 2007 року) не сплатив вартість автомобілю та незаконно утримує його, позовні вимоги Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2012 року скасувати.

Позовну заяву Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації задовольнити. Зобовязати ОСОБА_2 повернути Головному управління праці та соціального захисту населення Харківської області державної адміністрації автомобіль «Таврія», ЗАЗ-110206, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2, колір 202.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти діб з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді