Лисичанський міський суд Луганської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2012 року Лисичанський міський суд Луганської області

в складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі Дьоміновій О.M.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину довіреності на право керування та розпорядження автомашиною удаваною та визнання права власності на автомобіль,

в с т а н о вив:

позивач звернулась до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ( прізвище на «Сирову» змінено на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-ЕД№ 077835 від 20.08.2007 року, актовий запис № 387) про визнання правочину довіреності на право керування та розпорядження автомашиною удаваною та визнання права власності на автомобіль, посилаючись на те, що 02.08.2007 року вона придбала автомашину марки ВАЗ 21150, 2006 року випуску, шасі кузов, рама № ХТА 8748, державний номерний знак НОМЕР_1, однак договір купівлі-продажу автомобіля не укладався, у зв»язку з відсутністю необхідних коштів для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу автомашини та переоформлення реєстрації в органах ДАІ, відповідачка видала на її ім»я та ім»я її чоловіка ОСОБА_4, довіреність щодо розпорядження придбаною автомашиною. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу ОСОБА_5 02.08.2007 року. При видачі довіреності ОСОБА_6, ОСОБА_4 передав їй гроші в сумі 42000 грн. Гроші є спільним майном подружжя, у подальшому договір купівлі-продажу автомашина мав бути оформлений на її ім»я. Таким чином, фактично мав місце правочин договір купівлі-продажу, що підтверджується розпискою відповідачки. 06.11.2008 року з вказаною автомашиною сталося дорожньо-транспортна пригода і постановою слідчого від 11.11.2008 року автомашина була визнана речовим доказом но кримінальній справі. Ця обставина перешкоджає їй вчинити правочин купівлі-продажу, що створює їй перешкоди для здійснення управління та володіння автомашиною. Тому просила задовольнити її позов.

У судовому засіданні позивачка підтримала позов у повному обсязі, просила його задовольнити. У своїх поясненнях посилалась на обставини, викладеній у позовній заяві, про що надала суду відповідні докази. Доповнила, що хоч автомашина пошкоджена в результаті ДТП, вона є її власником і тому просить визнати за нею право власності на автомашину, яка визнана речовим доказом по кримінальній справі.

Відповідачка ОСОБА_3 позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Доповнила, що вона з чоловіком під час сумісного проживання придбали автомашину ВАЗ 21150. державний номерний знак НОМЕР_1. Під час розірвання шлюбу продали її позиваці, отримавши грошові кошти. Фактично між сторонами був укладений договір купівлі-продажу, що підтверджено розпискою, але автомашина з обліку не знята по теперішній час , зареєстрована на неї в органах ДАІ.

Суд досліджує надані докази:

копія паспорту та ідентифікаційного номеру позивачки, копія свідоцтва про укладення шлюбу, копія довіреності від 02.08.2007 року, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копія розписки, копія заяви ОСОБА_7, копія постанови слідчого від 11.11.2008 року, копія свідоцтва про розірвання шлюбу.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав суду, що у 2007 році його дружина ОСОБА_1 повідомила, що хоче придбати автомашину ВАЗ 21150 і потрібно оглянути технічний стан автомашини та провести розрахунок з продавцем. Він оглянув машину, яка була в нормальному стані, склали розписку з відповідачкою, про отримання нею коштів за автомашину, але оформили це довіреністю на нього на його дружину. Потім була оформлена генеральна довіреність на сина позивачки ОСОБА_8. Розписку про передачу грошових коштів відповідачці за автомашину, він передав дружині, бо це були їх сумісні кошти.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Судом встановлено такі факт та відповідні їм правовідносини.

Відповідно До сі. 328 ч. 1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Постановою KMУ від 07.09.1998 року № 1388 "Про ствердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусі,. а також самохідних механізмів, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (надалі Правила) визначений вичерпний перелік правовстановлюючих документів, які підтверджують правомірність придбання транспортних засобів.

Відповідно до п.8 цих Правил документами, що перед відчуженням, передачею транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяв власників поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу.

Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що автомобіль ВАЗ 21150 легковий ( сєдан), номер шасі, ( кузова, рами) № ХТА 8748, чорний рік випуску 2006, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований 22.03.2007 рок) на ОСОБА_7 ОСОБА_9 МРВ м. Лисичанська (а.с.7) і на час розгляду справи автомашину з обліку не знята. Заява від неї, або уповноважених нею осіб, про зняття автомобілю з обліку не надавалась. Оскільки такі дії мали передувати відчуженню, передачі автомобіля, та за відсутності дотримання сторонами вимог щодо форми правочину, підстави вважати обгрунтованими доводи позивача, щодо набуття нею права власності на автомобіль, відсутні.

Судом встановлено, що 02.08.2007 року ОСОБА_2 видала на ім»я ОСОБА_4 або ОСОБА_1 довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу ОСОБА_10. відповідно до якої уповноважила кожного незалежно один від одного представляти її інтереси в органах нотаріату, органах ДАІ або в будь-яких інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності з усіх без винятку питань, пов»язаних з продажем за ціну та на умовах на їх розсуд належного їй на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ за ВВС № 025682, виданого РЕВ МРВ м. Лисичанська Луганської області, 22.03.2007 року автомашини марки ВАЗ 21150, 2006 року випуску, колір чорний, шасі (кузов, рама) № ХТА 8748 легковий (сєдан), державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований там же 22.03.2007 року.

Відповідно до ст. 244 ЦК України на підставі довіреності здійснюється представництво. Довіреність є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами і тому не є правовим документом, підтверджуючим перехід права власності на автомашину.

В матеріалах справи є розписка ОСОБА_2 про отримання нею від ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 42 000 грн.. що еквівалентно 8 400 дол. США станом на 02.08.2007 року за відчуження належній їй автомашини ВАЗ 21150, номерний знак НОМЕР_1( а.с.8).

Суд вважає, що наявність у справі розписки відповідачки про отримання нею грошових коштів за автомашину та оформлення після цього довіреності на право продажу цієї автомашини, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов»язки лише довірителя, а не повіреного. Не зняття автомашини з реєстрації, не може свідчить про те, що між сторонами був укладений договір купівлі-продажу, а оформлена нотаріусом довіреність на право продажу автомашини є удаваною. Тому вважає, що у задоволені позову позивачці слід відмовити за необгрунтованістю.

На підставі ст. ст. 203,244, 328 ч. І ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України,

в и р і ш и в :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину довіреності на право керування та розпорядження автомашиною удаваною та визнання права власності на автомобіль відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Б.Чернобривко