Номер провадження: 22-ц/1590/9438/12
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_1,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей Одеської міської ради, про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 липня 2012 року,

встановила:

У лютому 2012 р. ОСОБА_3 звернулася до суду з вищеназваним позовом, в якому, керуючись ст. ст. 180, 182, 183 СК України просила стягнути аліменти з відповідача на її користь, на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 50% від розміру заробітку щомісяця, з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Вказала в позові, що з 19.11.94 р. по 04.11.03 р. знаходилася з відповідачем у шлюбі, від якого 21.04.98 р. народився син ОСОБА_4. Відповідач не надає матеріальної допомоги в утриманні сина, який знаходиться на її повному утриманні. Визначаючи розмір аліментів, виходила з того, що відповідач отримує заробітну плату у розмірі 10 000 грн., може надавати матеріальну допомогу. Максимальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати 50%.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти, посилаючись на вказані в позові обставини та стан здоровя дитини, якому потрібно медичне лікування.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, погодившись на сплату аліментів у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради у судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки представника суду не повідомила, клопотань та заяв суду не надала.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18.07.12 р. позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4., на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29.02.12 р. та до досягнення ним повноліття, тобто до 21.04.16 р.. Допущено негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати, позовну заяву повернути позивачу для звернення до належного суду. Посилається на те, що рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права (ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ст. 115 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»): - позивачка зареєстрована у Приморському районі м. Одеси, а тому справа повинна розглядатися Приморським районним судом м. Одеси. Будь-яких доказів про зареєстроване місце перебування позивачки у Малиновському районі м. Одеси матеріали справи не містять.

Представник апелянта підтримав доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_3 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала. В судовому засіданні її представник вважала необхідним відхилити скаргу, рішення залишити без змін. Посилається на те, що скарга є необґрунтованою.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача вислухавши пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу треба відхилити за таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою дитину, сплачувати їй кошти щомісяця. Визначаючи розмір аліментів суд враховує, що відповідач має на утриманні віл іншого шлюбу неповнолітню доньку - Ніколь, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач працює, отримує заробітну плату, загальний розмір якої з листопада 2011 р. по червень 2012 р. склав 108 057,46 грн. (а. с. 72).

Вказані в апеляційній скарзі доводи не спростовують цих висновків суду.

Висновки суду першої інстанції зроблені, відповідні правовідносини між сторонами встановлені, на підставі наявних у справі і наданих сторонами доказів: свідоцтва про народження сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 5); рішення Іллічівського районного суду м. Одеси від 13.08.01 р. та свідоцтва про розірвання шлюбу від 04.11.03 р. (а. с. 4, 15); свідоцтва про шлюб від 07.12.07 р. та свідоцтва про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 16, 17); довідки про заробітну плату ОСОБА_4 (а. с. 63).

Між сторонами склалися правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати неповнолітню дитину та способів виконання цього обовязку.

Згідно з ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції врахував всі обставини справи, дійшов правильного висновку щодо розміру аліментів.

Апелянт не надав ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду доказів, які б спростовували вищевказані висновки суду першої інстанції.

Колегія суддів приймає до уваги, що апелянт позов визнавав частково. Розмір аліментів, встановлений судом не оскаржує. Відповідно до положень ст. ст. 307 309 ЦПК України порушення правил підсудності, які передбачені ст. ст. 109, 110 цього Кодексу, не є підставою для скасування, зміни рішення. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань. За вищевказаного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і

залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, прийняв рішення на підставі наданих сторонами та досліджених у судовому засіданні доказів, повно і всебічно зясувавши обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин, вірно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову. Рішення суду є справедливим, законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 липня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: М. В. Процик

ОСОБА_2