Справа № 2-972/11 Провадження № 22-ц/0290/320/2012Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 50 Доповідач: Стадник І. М.

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2012 року місто Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Вавшка В.С., Колоса С.С.,

при секретарі Яблонській І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою прокурора Літинського району Вінницької області на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 23 грудня 2011 року в справі за позовом прокурора Літинського району в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування Літинської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

встановила:

Прокурор Літинського району в порядку ст. 121 Конституції України, ст. 45 ЦПК України звернувся в Літинський районний суд з позовом в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач ОСОБА_4 будучи матірю малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 не виконує передбачених ст. 150 СК України обовязків щодо виховання та розвитку дітей, в результаті чого розпорядженням голови Літинської РДА малолітні тимчасово вилучені від матері та влаштовані до Вінницького обласного комунального притулку для дітей «Добро». По місцю проживання ОСОБА_4 характеризується негативно, вживає алкогольні напої, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, а у вересні 2011 року щодо ОСОБА_4 порушено кримінальну справу за ст. 166 КК України за злісне невиконання обовязків по догляду за дитиною.

З метою захисту законних прав та інтересів малолітніх дітей, відповідно до ст. 164, 165 СК України прокурор просив позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо її малолітніх дітей.

Рішенням Літинського районного суду від 23 грудня 2011 року в задоволенні позову прокурора Літинського району до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновку суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального (ст. 164 СК України) та процесуального права (ст. 57-59, 64, 212, 213 ЦПК України) просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги прокурора задовольнити повністю.

Прокурор Літинського району, повідомлений в установленому порядку про дату, час і місце розгляду справи, до суду не зявився, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не є перешкодою для апеляційного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_4, її представник ОСОБА_5 та представник органу опіки та піклування Літинської районної державної адміністрації ОСОБА_6 проти вимог апеляційної скарги заперечують, просять залишити в силі рішення суду першої інстанції.

При цьому відповідач ОСОБА_4 суду пояснила, що після відібрання дітей та влаштування їх до притулку, вона розпочала і успішно закінчила курс лікування від алкоголізму, спиртне більше не вживає, змінила своє ставлення до дітей і прагне зберегти батьківські права щодо них.

Представник третьої особи ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_4 дійсно змінила ставлення як до власного життя, так і до своїх малолітніх дітей, припинила вживати спиртне, налагоджує нормальні сімейні відносини, вживає заходів до встановлення батьківства її співмешканця, що є біологічним батьком дітей. В сімї наразі створені нормальні умови для життя і розвитку дітей, а тому позбавлення відповідачки батьківських прав є недоцільним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляції та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляції з наступних підстав.

Згідно з ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60, ст. 131 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини. на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони зобовязані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою статті 131 ЦПК України, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є матірю малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 6-7).

За час перебування дітей у Вінницькому обласному спеціалізованому будинку дитини з ураженням ЦНС та порушенням психіки, мати згідно журналу відвідувань систематично відвідувала дитину, яка раділа приходу матері (а.с. 36).

Довідкою лікаря нарколога Літинської центральної районної лікарні підтверджено, що ОСОБА_4 дійсно знаходилася на обліку з приводу розладу психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, проте в 2011 році лікувалася амбулаторно та після лікування веде тверезий спосіб життя (а.с. 34).

При перевірці матеріально-побутових умов встановлено, що ОСОБА_4 проживає із співмешканцем ОСОБА_7, який працює. Умови проживання задовільні, є робоче місце для дитини для виконання домашніх завдань. Сімя веде домашнє господарство, що підтверджується відповідним актом (а.с. 31).

На час винесення судом рішення відповідач характеризувалася позитивно, після проведеної виховної роботи спиртними напоями не зловживала.

Згідно з ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2, 6 ч. 1 ст. 164 СК України якщо мати, батько ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, вони можуть бути позбавлені батьківських прав.

Разом з тим, в Декларації прав дитини від 20.11.1959 року закладено принцип, згідно з яким дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості; дитину не слід, крім тих випадків, коли мають місце виняткові обставини, розлучати з її матірю.

Згідно з ч. 2 ст. 1, ч. 3 ст. 5 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою забезпечення кожної дитини сімейних вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку, а держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

У звязку з тим, що відповідач змінила своє ставлення до утримання та виховання своїх дітей, суд критично оцінив додані до позовної заяви докази про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обовязків, її зловживання спиртними напоями, та з урахуванням найвищих інтересів дітей прийшов до обґрунтованого висновку про недоцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

Посилання прокурора на те, що суд першої інстанції не врахував при цьому вирок Літинського районного суду від 15 листопада 2011 року не можуть бути прийняті до уваги та бути підставою для скасування рішення суду, так як копію вироку прокурор надав лише до апеляційної скарги, він не був представлений в якості доказу суду першої інстанції та не досліджувався ним.

Згідно з ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 304, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора Літинського району Вінницької області на рішення Літинського району Вінницької області від 23 грудня 2011 року - відхилити, а рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_8
Судді: (підпис) (підпис) ОСОБА_9 ОСОБА_10
«З оригіналом вірно»

Суддя апеляційного суду Стадник І.М.

28.02.2012