Справа № 2-п-23/12
Провадження № 2-п/1015/9/2012
УХВАЛА

Іменем України

29.03.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Гуменній Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду від 23 грудня 2011 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду від 23 грудня 2011 року позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 18 246 грн. 70 коп. суми заборгованості за Договором про видачу та використання кредитних карток VISA CLASSIC/ELECTRON/GOLD ВАТ «Універсал Банк» № VG3793 від 6 червня 2008 року, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 182 грн. 46 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Заявник ОСОБА_1, вона ж відповідач у вказаній цивільній справі, звернулася із заявою про перегляд даного заочного рішення та його скасування, посилаючись на те, що 23 грудня 2011 року ухвалено заочне рішення по справі № 2-735/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В рішенні суду зазначено, що відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважав за можливе розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

З висновками суду щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи вона не погоджується.

Вона, як відповідач по справі жодних повідомлень про судове засідання по справі № 2-735/11 на 23.12.2011 року не отримувала. Про проведення даного засідання та наявність рішення по справі дізналася лише 06.02.2012 року, коли вона отримала ухвалу Апеляційного суду м. Києва, до якої було додано заочне рішення.

Докази надіслання повістки на 23.01.2012 року по справі № 2-735/11 в матеріалах справи відсутні, хоча відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Таким чином, Києво-Святошинський районний суд Київської області повністю розглянув справу № 2-735/11 за відсутності відповідача, який не був повідомлений про час і місце його проведення.

Вона, як відповідач не мала можливості скористатись своїм процесуальними правами, щоб вплинути на процес розгляду справи та вжити заходів захисту своїх законних інтересів, а саме: брати участь в судових засіданнях, подавати заперечення проти позову, подавати зустрічний позов, докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими йому чинним законодавством.

У звязку з цим суд неповно зясував фактичні обставини справи, що призвело до прийняття ним неправильного рішення.

При розгляді справи суддя не дослідив правильність розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № VG3793 від 6 червня 2008 року, оскільки даний розрахунок наданий безпосередньо позивачем і не підтверджений незалежною оцінкою. Вказаний розрахунок суми заборгованості позивача викликає сумнів, скільки даний розрахунок не відповідає умовам кредитного договору і сфабрикований, так як його суми завищені. З розрахунків наданих банком (стягувачем) взагалі не зрозуміло яка методика нарахування відсотків, як взагалі вони нараховувалися і по якій відсотковій ставці нараховував банк дані відсотки.

В рішенні від 23.12.2011 року встановлено, що заборгованість відповідача за кредитним договором включає суму позики, строк її повернення, проценти за користування грошима та штрафні санкції за прострочення виконання, тобто пеню за несвоєчасно сплачений кредит, пеню за несвоєчасно сплачені відсотки. Розрахунок пені є обовязком позивача (ст. 10 ЦПК України) і він повинен відповідати умовам договору, на підставі якого здійснений. Неправильність розрахунку позивачем пені є істотною для справи обставиною, оскільки пеня є частиною заборгованості і має наслідком неправильність усієї суми заборгованості, яку сукупно присудив до стягнення суд. Розрахунок пені є складною арифметичною операцією, яка вимагає спеціальних фахових математичних знань і не міг бути перевірений відповідачем у звичайний спосіб, оскільки він не володіє спеціальними знаннями в галузі арифметики. У звязку з цим необхідно було призначити судово-бухгалтерську експертизу.

Також, підставами для скасування рішення суду є зокрема, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права. Тому суд неправильно вирішив справу, оскільки не зясував чи були у позивача підстави для подання позовної заяви.

Вона вважає, що такі дії суду є грубим порушенням норм процесуального права та гарантованого ст. 55 Конституції України права на судовий захист, якого її позбавили і свідчить про наявність вагомих підстав для його скасування.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просила переглянути і скасувати заочне рішення Києво-Святошинського районного суду від 23 грудня 2011 року у справі № за 2-735/11.

У судовому засіданні представник позивача ПАТ «Універсал Банк» заперечувала проти задоволення заяви про скасування заочного рішення.

У судове засідання представник заявника та заявник ОСОБА_1 не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 231 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду від 23 грудня 2011 року відсутні.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно вимог ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справа була призначена судом до слухання на 28 грудня 2011 року і відповідач по справі ОСОБА_1 повідомлялась про день, час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчить наявне у справі повідомлення про вручення поштового відправлення, зокрема, на 28 грудня 2011 року на 10 годину 30 хв., однак відповідач ОСОБА_1 до суду не зявилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, доказів про відсутність її з поважних причин у судовому засіданні та заяви про розгляд справи у її відсутність не надала.

У своїй заяві заявник ОСОБА_1 зазначала, що розрахунок суми заборгованості за кредитним договором, що міститься в матеріалах справи, є завищеним і не відповідає умовам кредитного договору. Однак ОСОБА_1 не посилалась ні на які докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, як того вимагає ст. 232 ЦПК України.

Небажання самого відповідача ОСОБА_1 надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема, з причини ухилення від участі в судовому засіданні, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Заявник ОСОБА_1 не надала суду доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 224, 228, 231, 232 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду від 23 грудня 2011 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Л.М. Ковальчук