Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити. Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю та необґрунтованістю і просив рішення суду залишити без змін, оскільки воно постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Третя особа в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи, оскільки її неявка не є перешкодою для розгляду справи (ст. 305 ЦПК України). Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Рішення суду оскаржено позивачем лише в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення пені. В іншій частині рішення суду не оскаржено та набрало законної сили. Відмовляючи в задоволенні вимог про стягнення пені суд першої інстанції виходив з того, що в банку введена тимчасова адміністрація, а отже діє мораторій на задоволення вимог кредиторів банку, зокрема не нараховується неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобовязань перед кредиторами. Вказані висновки суду є законними та обґрунтованими і колегія суддів з ними повністю погоджується, з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 09.07.2010 між ПАТ «Банк Столиця» та ОСОБА_4 укладено Договір № 31-09/10 банківського вкладу (депозиту) «Літній». Пунктом 6.4. вказаного договору передбачено, що у випадку прострочення повернення вкладу та процентів по ньому Банк сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Як встановлено судом і не заперечувалось сторонами, що банк у встановлений договором строк суму вкладу не повернув, тобто прострочив повернення вкладу позивачу. Разом з цим, постановою правління НБУ № 19 від 31.01.2011 в ПАТ «Банк Столиця» введено тимчасову адміністрацію строком на три місяці. Постановами НБУ №119 від 26.04.2011, № 260 від 28.07.2011, № 378 від 31.10.2011 та № 480 від 28.12.2011 в ПАТ «Банк Столиця» продовжено дію тимчасової адміністрації та повноваження тимчасового адміністратора до 30.01.2012 (а.с. 30). Відповідно до ст. 85 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Національний банк України під час здійснення тимчасової адміністрації має право повністю або частково на строк не більше ніж три місяці ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів банку. Протягом дії мораторію: забороняється здійснювати стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення, та вжиття заходів, спрямованих на забезпечення такого стягнення відповідно до законодавства України; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).
Згідно із ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобов'язань у разі оголошення мораторію на задоволення вимог кредиторів, зупинення операцій по рахунках, арешту власних коштів банку на його рахунках уповноваженими органами державної влади. Введення мораторію на задоволення вимог кредиторів є відстроченням виконання боржником зобов'язання та є непереборною силою, що в силу ст. 617 Цивільного кодексу України звільняє від відповідальності за порушення зобов'язання. Встановивши вищевказані фактичні обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства, які регулюють виниклі правовідносини, суд першої інстанції цілком обґрунтованого та законного дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення вимог про стягнення пені, а отже доводи апеляційної скарги про те, що мораторій на задоволення вимог кредиторів діяв лише до 30.04.2011 року, а вимоги про стягнення пені були заявлені за період з 10.06.2011 року по 29.01.2012 року, тобто після закінчення дії мораторію, є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах справи і вимогах закону. Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення в оскаржуваній частині. У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими доводи викладені в апеляційній скарзі. При цьому слід зазначити, що наведені доводи апеляційної скарги були предметом дослідження в суді першої інстанції, висновків суду не спростовують та на законність рішення не впливають. Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань. Отже, оскільки при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування судового рішення, в справі не виявлено, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін. Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів - УХВАЛИЛА: Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 травня 2012 року - залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Головуючий Судді