Справа № Провадження №22-ц-1575/12 22-ц/1090/1963/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія33Доповідач у 2 інстанції Суханова
УХВАЛА

Іменем України

19 березня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Суханової Є.М.,

Суддів: Сліпченка О.І., Корзаченко І.Ф.,

при секретарі : Клименко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс»на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 травня 2011 року у справі за позовом КП «Київдорсервіс»до ОСОБА_2, ТОВ «Комплекс Агромарс», третя особа: ЗАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА»про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, посилаючись на те, що 04.02.2009 року на вул. Богатирській в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, який не впорався з керуванням та пошкодив технічні засоби регулювання дорожнього руху, які знаходяться на балансі КП «Київдорсервіс».

Позивач зазначав, що ОСОБА_2 постановою суду визнано винним у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, проте заподіяні позивачу збитки той не сплатив.

Зважаючи на викладені вище обставини, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму заподіяних збитків у розмірі 11 541, 60 грн., державне мито у сумі 115, 41 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120, 0 грн.

Згодом позивач уточнив позовні вимоги, вказавши на те, що ОСОБА_2 на час вчинення ДТП перебував у трудових відносинах із ТОВ «Комплекс Агромарс»,а тому просив стягнути з товариства на свою користь вказану вище суму заподіяних збитків, а також судові витрати.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 25 травня 2011 року позовні вимоги задоволені.

Не погодившись з висновками наведеними в рішенні суду, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 04.02.2009 року 0 06 год. 45 хв. на вул..Богатирській, 2 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2

Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення, водій автомобіля не врахував дорожню обстановку, погодні умови, безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду, а саме бордюрний камінь, що призвело до перекидання автоцистерни напівпричепа, при цьому здійснив наїзд на пішохідний світлофор, порушивши п. 12.1 Правил дорожнього руху, чим заподіяв матеріальні збитки .

Як вбачається з матеріалів справи, 04.01.2009 року ТОВ «Компекс Агромарс»та ЗАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА»уклали договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме: автомобіля НОМЕР_2, строк дії якого закінчувався 03.01.2010 року.

Як вбачається з пояснень позивача та матеріалами справи підтверджено, що за отриманням страхового відшкодування ТОВ «Комплекс Агромарс»до ЗАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА»не зверталося, страхове відшкодування товариству не сплачувалося.

Згідно зі ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов»язків.

Враховуючи те, що на час скоєння ДТП - 04.02.2009 року ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ ««Комплекс Агромарс»та перебував за кермом автомобіля при виконанні своїх службових обов»язків, суд першої інстанції правомірно вважав, що матеріальна шкода повинна бути стягнута з ТОВ «Комплекс Агромарс»на користь позивача.

В апеляційній сказі, апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Також, в апеляційній скарзі, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не об»єктивно досліджено обставини справи.

Так апелянт посилається на те, що судом не взято до уваги той факт, що надані позивачем докази,а саме: акт пошкодження технічних засобів регулювання дорожнього руху не має інформації, щодо транспортного засобу, який спричинив пошкодження, а також цей акт не містить інформації щодо характеру пошкоджень та непідтверджена інформація того чи знаходиться вищевказане майна на балансі позивача.

З таким висновком апелянта, колегія суддів погодитись не може так, як вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано досліджені всі докази та обставини справи, необхідності у проведенні та більш детальному дослідженні вищевказаних обставин не виявлено.

Колегія суддів також вважає, що апелянт не зміг спростувати висновки суду, нових доказів доведеності позову або апеляційної скарги не встановлено, а тому вона не підлягає задоволенню.

Крім цього, переглядаючи законність рішення суду першої інстанції та розглядаючи апеляційну скаргу на підставі вимог ст. 303 ЦПК України не встановлено підстав, передбачених ст. 309 ЦПК України, для ухвалення нового рішення суду.

Приймаючи до уваги вищевикладене, так-як будь-яких порушень при прийнятті оскаржуваного рішення не встановлено, підстав для скасування цього рішення не виявлено.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визначився щодо задоволення позовних вимог позивача.

Таким чином, згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 293, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс»відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції.

Головуючий

Судді