Номер провадження: 22-ц/1590/6608/12
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі Павлін О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Затоківської селищної ради про визнання недійсним державного акту, за апеляційними скаргами ОСОБА_5, ОСОБА_4 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 січня 2012 року,

встановила:

У квітні 2004 р. ОСОБА_6 звернувся до суду із вищеназваним позовом, в якому просив: 1) зобовязати відповідачку відновити межові лінії належної йому земельної ділянки № 251 в садовому товаристві «Звязківець»; 2) звільнити його земельну ділянку від належних відповідачці частини підсобного приміщення, частини навісу та частини прибудови з цегли; 3) повернути йому земельну ділянку площею 10,5 кв. м. шляхом переносу огорожі на земельну ділянку ОСОБА_5 та відновити межу згідно межових ліній, які вказані в Державних актах на суміжні земельні ділянки.

Вказав, що на належній йому на підставі державного акту від 20.01.99 р. земельній ділянці № 251, площею 920 кв. м., яка знаходиться в садовому товаристві «Звязківець» Затоківської селищної ради, знаходиться частина самовільно побудованого на сусідній земельній ділянці № 252 деревяного підсобного приміщення та навіс. Відповідачка самовільно перенесла загорожу, змінивши межу суміжних земельних ділянок та повністю змінила конфігурацію належної йому земельної ділянки, зменшивши площу належної йому земельної ділянки на 20 кв. м..

У червні 2008 р., не визнавши первісний позов ОСОБА_6, ОСОБА_5 звернулася з вищевказаним зустрічним позовом, в якому просила визнати державний акт № 328 від 20.01.98 р., виданий на імя ОСОБА_6, недійсним.

Вказала, що до видачі позивачу державного акту на земельну ділянку межа суміжних земельних ділянок проходила по зовнішній стіні будівлі, площа земельної ділянки складала 906 кв. м.. Вона не підписувала акт узгодження меж земельної ділянки. Будівля, яку просить знести позивач збудована ще до придбання нею дачного будинку та земельної ділянки у 1961 р.. Державний акт позивачу видано з розмірами та межами, які не відповідають матеріалам інвентаризації та порядку користування суміжними земельними ділянками.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.12.11 р. (Т. 2, а. с. 34) до участі у справі було залучено ОСОБА_4, як правонаступника позивача по первісному позову ОСОБА_6, який помер 20.12.10 р. (Т. 2, а. с. 20, 29, 30).

Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, надала суду заяву про підтримку позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Відповідач - Затоківська селищна рада в судове засідання свого представника не направила. Про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, причини неявки представника суду не повідомила, заяв та клопотань суду не надала.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» в судове засідання свого представника не направило. Про час та місце розгляду справи сповіщене належним чином, причини неявки представника суду не повідомило, заяв та клопотань суду не надало.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.01.12 р. позовна заява ОСОБА_4 задоволена частково. Зобовязано ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка розташована на території Затоківської селищної ради СК «Звязківець», ділянка № 251, шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 20 кв. м., відповідно до висновку № 17/03 судової будівельно-технічної експертизи. Зобовязано ОСОБА_5 поновити розділювальний паркан по межовій лінії земельних ділянок № 251, № 252 СК «Звязківець» Затоківської селищної ради згідно державного акту на право приватної власності на землю, виданого на імя ОСОБА_5, державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 0393357. В задоволенні решти частин позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції повністю скасувати, Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити. ЇЇ зустрічний позов задовольнити. Визнати Державний акт про право приватної власності на землю № 328 від 20.01.99 р., виданий на імя ОСОБА_4, недійсним. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального (ст. ст. 27, 61, 74, 76 ЦПК України) права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 оскаржує рішення в частині відмови в задоволенні її позовних вимог про знесення самовільної будівлі, яка знаходиться на її та сусідній земельних ділянках. Просить рішення в цій частині змінити, ухваливши рішення, яким знести самовільну будівлю літ. «а1» з території земельної ділянки № 251 і на відстані 1 м. від межової лінії між земельними ділянками № 251 та № 252 в СК «Звязківець» Затоківської селищної ради на ділянці № 252. Посилається на те, що в оскарженій частині рішення ухвалено з порушенням норм матеріального (ст. 387 ЦК України, ст. ст. 21, 152, 253 ЗК України) та процесуального (ст. 212 ЦПК) права.

Представники ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримали доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі. ОСОБА_5 надала суду письмові заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_4, в якій вважала необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення.

ОСОБА_4 письмових заперечень на скаргу ОСОБА_5 не надала. Представник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_4. Апеляційну скаргу ОСОБА_5 вважав необхідним відхилити, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість скарги.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційних скарг та заперечень на них, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_5А треба відхилити, апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення первісного позову ОСОБА_4 та відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV ОД № 039357 власником земельної ділянки площею 0,092 га. в межах згідно з планом, яка розташована на території Затоківської селищної ради, СК «Звязківець», ділянка № 251, для ведення садівництва, - є ОСОБА_6. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.06.11 р. ОСОБА_4 є спадкоємцем майна ОСОБА_6, який помер 20.12.10р.. Спадщина складається з ? частини вищевказаної земельної ділянки. ОСОБА_5 згідно державного акту на право приватної власності на землю є власником суміжної земельної ділянки площею 0,081 га., в межах згідно з планом, яка розташована на території Затоківської селищної ради, СК «Звязківець», ділянка № 252, для ведення садівництва. Згідно висновку № 17/03 судової будівельно-технічної експертизи площа належної ОСОБА_5 земельної ділянки на 70 кв. м. більше, ніж вказано в державному акті. Фактичні межі земельних ділянок порушені і не відповідають державним актам. Порушення суміжної межі допущено зі сторони ділянки № 252 в бік ділянки № 251 на площі 20 кв. м.. Встановлений ОСОБА_5 розділювальний паркан не відповідає межовій лінії згідно державних актів. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_4 в частині усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою № 251, шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 20 кв. м., поновлення розділювального паркану по межовій лінії земельних ділянок № 252, № 251 в СК «Звязківець» є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Позовні вимоги ОСОБА_4 в частині знесення самовільної будівлі літ. «а1» є недоведеними. Згідно висновку № 17/03 судової будівельно-технічної експертизи визначити чи має місце перехід частини споруди «а1» за межі земельної ділянки № 252 на ділянку № 251 не можливо, оскільки межові розміри нанесені на схему не відповідають масштабу. Згідно з ч. 7 ст. 376 ЦК України передбачено право на звернення до суду з позовом про знесення самочинного будівництва відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування. ОСОБА_5 09.06.08 р. звернулася до суду з позовом про визнання недійсним державного акту № 328 від 20.01.99 р. на імя ОСОБА_6, тобто з пропуском строку позовної давності. Згідно державних актів межі земельних ділянок встановлено в натурі (на місцевості) та закріплено межовими знаками представником землевпорядної організації в присутності суміжних землекористувачів, про що свідчить акт складений 30.10.98 р.. Доводи ОСОБА_5 щодо скасування державного акту є безпідставними (Т. 2, а. с. 53 - 54).

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідні правовідносини права власності, захисту права власності між сторонами встановлені, висновки щодо обставин справи зроблені судом першої інстанції на підставі наявних у справі і наданих сторонами доказів: - державного акту на право приватної власності на землю ІV ОД № 039357 від 20.01.99 р. на імя ОСОБА_6 (Т. 1, а. с. 4), в якому вказані межі земельної ділянки; - акту від 30.10.98 р. передачі в приватну власність земельної ділянки ОСОБА_6 для ведення садівництва (Т. 1, а. с. 6 8), в якому вказано, що в натурі межі ділянки закріплені межовими знаками, всі присутні ознайомлені з ними. Ніяких заперечень не надійшло. Акт підписано ОСОБА_5 та ОСОБА_6; - пояснювальної записки техніка БТІ (Т. 1, а. с. 9 10) про те, що при обмірі встановлено, що площа належної ОСОБА_6 земельної ділянки № 251 менше на 20 кв. м.; - протоколів загальних зборів СК «Звязківець» від 10.07.76 р., від 02.04.78 р., від 20.07.80 р., від 14.09.80 р., довідки СК «Звязківець» та довідки ради обєднання садових товариств (Т. 1, а. с. 15 17, 19 20, 23, 24, 65 - 74), про те, що виявлено надлишок площі земельної ділянки № 252; - акту від 30.10.98 р. передачі в приватну власність земельної ділянки ОСОБА_5 для ведення садівництва (Т. 1, а. с. 34), в якому вказано, що в натурі межі ділянки закріплені межовими знаками, всі присутні ознайомлені з ними. Ніяких заперечень не надійшло. Акт підписано ОСОБА_6 та ОСОБА_5; - державного акту на право приватної власності на землю від 20.06.98 р. на імя ОСОБА_5 (Т. 1, а. с. 64), в якому вказані межі земельної ділянки № 252; - висновку № 17/03 судової будівельно-технічної експертизи від 15.03.07 р. (Т. 1, а. с. 106 113) про те, що фактичні межі земельних ділянок порушено, вони не відповідають державним актам. Порушення допущено з боку земельної ділянки № 252 в бік земельної ділянки № 251 на площі 20 кв. м.; - листа ДП «ЦДЗК» від 12.05.05 р. (Т. 1, а. с. 124 - 126), в якому вказано, що площа належної ОСОБА_6 земельної ділянки менше розміру, вказаному в державному акті на 20 кв. м.; - акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства (Т. 1, а. с. 130 131) про те, що ОСОБА_5 самовільно користується надлишками земельної ділянки.

Вказані в апеляційній скарзі ОСОБА_5 доводи не спростовують висновків суду щодо захвату ОСОБА_5 частини належної ОСОБА_4 земельної ділянки № 251, необхідності її звільнення та поновлення розділювального паркану по межовій лінії. Крім того колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_5 не заявила вимоги про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про передачу у приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки. Таким чином, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин, вірно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в цій частині. Рішення суду в цій частині є справедливим, законним та обґрунтованим, підстави для його скасування, зміни відсутні.

Разом з тим, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_4 про звільнення належної їй земельної ділянки шляхом знесення частини самовільно побудованої будівлі літера «а1» є помилковим. Цього висновку суд першої інстанції дійшов при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна сторона має право на судовий захист.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Загальний перелік таких способів захисту передбачений ст. 16 ЦК. Частіше спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регулює конкретні цивільні правовідносини.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування своїм майном. Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що з позовом про знесення самовільного будівництва може звернутися тільки орган державної влади чи місцевого самоврядування не заснований на нормах матеріального права.

Встановлено судом, що у протоколі № 5 загальних зборів СК «Звязківець» від 14.09.80 р. (Т. 1, а. с. 23) вказується, що ОСОБА_5 допустила самовільне будівництво господарчого блоку розмірами 2,8 м. х 4,5 м. (Т. 1, а. с. 53 53 зворотна сторона). У довідці ради обєднань садових товариств від 04.09.05 р. № 15 «Про зміну меж та площі садової ділянки № 252 ОСОБА_5А.» вказується, що змінені межі земельної ділянки. Змінена суміжна межова лінія з ділянкою № 251 ОСОБА_6 замість прямої лінії має місце зигзагоподібна, внаслідок забудови на земельній ділянці № 252 восьми самовільних будівель. Згідно складеного працівником БТІ схематичного плану земельної ділянки № 252 СК «Звязківець» самовільно побудованими є, в тому числі, прибудова літера «а1», площею 3,03 м. х 8,48 м., навіс літера «а», площею 2,07 м. х 4,15 м. (Т. 1, а. с. 65, 74 74 зворотна сторона). 29.06.05 р. Затоківська селищна рада видала припис (Т. 1, а. с. 146 147) про те, що на території земельної ділянки № 252 ОСОБА_5 самовільно побудовано прибудова літ. «а1», навіс літ. «З». Дозвільних документів на будівництво будівель, які розміщені на земельній ділянці № 252 ОСОБА_5 не оформлювала. ОСОБА_5 необхідно негайно розібрати самовільно побудовані - прибудову - літ. «а1», навіс літ. «З» на території земельної ділянки № 252 в СК «Звязківець». Згідно листа ГУ МНС України в Одеській області від 11.10.06 р. (Т. 1, а. с. 147) будівництво ОСОБА_5 є самовільним, без узгодження з органами державного пожежного нагляду. Згідно висновку № 17/03 судової будівельно-технічної експертизи від 15.03.07 р. (Т. 1, а. с. 106 113) траєкторія межі між земельними ділянками № 251 та № 252 змінена. Межа по державним актам проходить по прямій лінії, фактично по ломаній лінії. Фактичні межі земельних ділянок порушено, вони не відповідають державним актам. Порушення допущено з боку земельної ділянки № 252 в бік земельної ділянки № 251 на площі 20 кв. м.. Згідно державних актів на землю частина будівлі літ. «а1» в теперішній час розміщена за межами земельної ділянки № 252, що не відповідає вимогам законодавства. З додатку № 1 до вищевказаного висновку № 17/03 судової будівельно-технічної експертизи від 15.03.07 р. (Т. 1, а. с. 113) вбачається, що прибудова літ. «а1» виходить за межі земельної ділянки № 252 і частково знаходиться на земельній ділянці № 251, яка належить ОСОБА_4. Із схематичного плану (Т. 1, а. с. 127 - 129) також вбачається, що належна ОСОБА_5 прибудова літ. «а1» виходить за межі належної їй земельної ділянки і займає частину належної ОСОБА_4 земельної ділянки № 251. В акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складеного 14.10.06 р. Придністровським міжрайонним відділом з контролю за використанням та охороною земель (Т. 1, а. с. 130 130 зворотна сторона) вказано, що ОСОБА_5 самовільно використовує частину земельної ділянки загально площею 57 кв. м., в тому числі, земельної ділянки № 251.

Суд першої інстанції неповно дослідив вищевказані наявні в матеріалах справи докази, в порушення ст. ст. 57 61, 179, 213 ЦПК України не дав їм належної оцінки.

ОСОБА_5 ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надала доказів щодо узаконення будівництва прибудови літ. «а1».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення по суті позовних вимог є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи, що неповне зясуванні обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про звільнення земельної ділянки шляхом знесення частини самовільно побудованої будівлі, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким необхідно зобовязати ОСОБА_5 звільнити належну ОСОБА_4 земельну ділянку № 251 в садовому кооперативі «Звязківець» Затоківської селищної ради шляхом знесення частини самовільної будівлі літера «а1», яка знаходиться на земельній ділянці № 251, та частину самовільної будівлі літера «а1», яка знаходиться на належній ОСОБА_5 земельній ділянці № 252, до відстані одного метра від межової лінії земельних ділянок № 251 та № 252 в садовому кооперативі «Звязківець» Затоківської селищної ради.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 Ануфрієвни відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 січня 2012 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про звільнення земельної ділянки шляхом знесення частини самовільно побудованої будівлі - скасувати.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 в частині звільнення земельної ділянки шляхом знесення частини самовільно побудованої будівлі літера «а1» - задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_5 Ануфрієвну звільнити належну ОСОБА_4 земельну ділянку № 251 в садовому кооперативі «Звязківець» Затоківської селищної ради шляхом знесення частини самовільної будівлі літера «а1», яка знаходиться на земельній ділянці № 251, та частину самовільної будівлі літера «а1», яка знаходиться на належній ОСОБА_5 Ануфрієвні земельній ділянці № 252, до відстані одного метра від межової лінії земельних ділянок № 251 та № 252 в садовому кооперативі «Звязківець» Затоківської селищної ради.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. М. Миза

ОСОБА_3