Апеляційний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2012р. м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Цюри Т.В., Сєвєрової Є.С., при секретарі Криворучці Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01серпня 2011 року по справі за позовом ПАТ АК «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

встановила:

20 травня 2011року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в обґрунтування якого послався на те, що 07.10.2008р. між Банком та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір у вигляді заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, згідно якого ОСОБА_1 був наданий кредит на суму 9872грн.45коп. строком до 07.06.2010р. із сплатою відсотків 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У звязку з неналежним виконанням умов договору виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідача, а саме: суму боргу в розмірі 23667грн.11коп., яка складаються з: заборгованості за кредитом 4180грн.27коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом 2грн.31коп., пені 17881грн.33коп., штрафу 500грн. (фіксована частина) та штрафу 1103грн.20коп. (процентна складова), та судові витрати у розмірі 236грн.67коп. судовий збір та 120грн. витрати на ІТЗ розгляду справи (а.с.2-3).

Представник відповідача визнав позов частково, заперечуючи проти задоволення позову лише в частині стягнення пені в розмірі 17881грн.33коп. (а.с.23-26).

Рішенням суду від 01.08.2011р. позовну заяву ПАТ АК «ПриватБанк» задоволено частково (а.с.41,42-44).

Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк суму боргу за кредитним договором від 07 жовтня 2008 року у розмірі - 5785 грн. 78 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 4180грн.27коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 2грн.31коп.; штрафу (фіксована частина) 500грн., штрафу (процентна складова)- 1103грн.20коп. та судові витрати: державне мито в сумі 236грн.67крп. та витрати на ІТЗ 120грн.

В апеляційній скарзі ПАТ АК «ПриватБанк» ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі, при цьому апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як суд незаконно відмовив у стягненні пені, про що сторони Кредитного договору домовились добровільно, у суду були відсутні підстави для звільнення відповідача від сплати пені, рішення суду в частині відмови стягнення пені взагалі необґрунтоване (а.с.45-49).

Колегія суддів, заслухав суддю доповідача, представників сторін, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд 1 інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції були встановлені факти і відповідні їм правовідносини, які виникли між сторонами.

07 жовтня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 9872грн.45коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.06.2010р.

Згідно умов укладеного договору Договір складається із Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (а.с.7,8-9). Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору.

На підставі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст.525 ЦПК України одностороння відмова від виконання договірного зобов'язання не допускається.

Згідно ч. І ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 цієї же статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Судом встановлено, що відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому виникла заборгованість по кредитному договору.

Згідно вимог ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та інших осіб, що беруть участь у справі. Оскільки відповідач визнав позов в частині стягнення 4180грн. 27коп. - заборгованість за кредитом; 2,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1103,20грн. штраф (процентна складова), то це не підлягає доказуванню.

За частиною 1 ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Доводи апелянта щодо стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань в сумі 178881грн.33коп. за договором є необґрунтованими, оскільки згідно зі ст.549 ЦК України пеня і є та сама неустойка, яка вже стягнута судом першої інстанції з відповідача на користь позивача. Тобто пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.

Заявлені позивачем вимоги про одночасне стягнення з відповідача штрафу в сумі 500грн.(фіксована частина), штрафу 1103грн.20коп. (процентна складова) та пені 17881грн.33коп. за прострочення сплати кредиту та відсотків переконливо свідчать про безпідставне намагання кредитора застосувати до боржника (відповідача) подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж порушення договірного зобовязання (прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.549 ЦК України пеня і штраф як різновиди неустойки обчислюються і відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, можливість нарахування одного виду неустойки на інший виключається.

З матеріалів справи вбачається, що розмір нарахованої пені складає 17881грн.33коп., що значно перевищував розмір збитків (заборгованість за кредитом 4180грн.27коп.).

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що ноутбук марки HP, моделі 1030 ER, який був предметом застави банку, з 15.03.2011року вилучений у відповідача та по сьогоднішній день знаходиться в Банку (а.с.28,29).

Враховуючи, що п.6 ч.3 ст.509 ЦК України регламентує, що зобов'язання, які виникли у відповідача перед позивачем за договором, повинні ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, умови кредитування не повинні бути кабальними для боржника, колегія суддів прийшла до висновків, що вимоги позивача про стягнення неустойки у вигляді пені є необґрунтованими.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: Є.С.Сєвєрова

ОСОБА_2