Апеляційний суд Харківської області
Справа № 2/2027/498/2012Головуючий
№ 22-ц/2090/2154/2012 р1 ін. ОСОБА_1
Категорія: право власностіДоповідач: Сащенко І. С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2012 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого -Сащенко І.С.

суддів - Овсяннікової А.І., Бездітка В.М.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - КП «Харківське МБТІ» про визнання недійсним договору дарування, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - КП «Харківське МБТІ» про визнання недійсним договору дарування. В обґрунтування вимог вказав, що у січні 2011 року йому випадково стало відомо про те, що всупереч його волі 30.12.2009 року був укладений договір дарування відповідно до якого ОСОБА_4, яка діяла на підставі довіреності, виданої ним 14.09.2009 року, подарувала квартиру АДРЕСА_1 Н.В. та зареєструвала зазначений договір в КП ХМБТІ. Просив визнати договір дарування недійсним з підстав, передбачених ст.ст. 203, 232 ЦК України та поверйути сторони за договором дарування в первинний стан, шляхом внесення змін у реєстр державної реєстрації власності, скасувавши реєстрацію права власності на його квартиру за ОСОБА_3

Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, подали заяви про визнання позову.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове про задоволення його позову. Вказав на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не взяття до уваги наданих ним доказів та визнання позову відповідачами.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів наявність підстав для визнання договору дарування недійсним.

Такий висновок судова колегія вважає вірним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 717, ч. 2 ст. 719, ч. 4 ст. 720 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник ) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному ) безоплатно майно ( дарунок ) у власність. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає письмовому посвідченню. Договір дарування від імені дарувальника може укласти його представник.

З матеріалів справи вбачається, що 31.12.2009 року ОСОБА_2 передав безоплатно у власність своєї дружини, а ОСОБА_3 прийняла безоплатно у власність квартиру АДРЕСА_2. Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстровий №2801 ( а.с. 7 ).

Від імені ОСОБА_2 на підставі довіреності, посвідченої 14.09.2009 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстровий №6498, діяла ОСОБА_4 ( а.с. 11 ).

Договір зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.01.2010 року ( а.с. 7 об.).

Таким чином, договір від імені власника укладено повноважною особою - представником дарувальника, нотаріально посвідчено та зареєстровано відповідно до вимог чинного законодавства, а тому для визнання його недійсним немає підстав.

Посилання ОСОБА_2 в позовній заяві та апеляційній скарзі на зловмисну домовленість представника - його матері ОСОБА_4 та другої сторони по договору - його дружини ОСОБА_3 як на підставу для визнання договору недійсним судовою колегією не приймаються.

Частиною 1 ст. 232 ЦК України передбачено, що правочин може бути визнаний судом недійсним, якщо буде встановлено, що він вчинений внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною.

Довіреність від 14.09.2009 року, видана ОСОБА_2 передбачала право ОСОБА_4, як представника, подарувати вищезазначену квартиру ОСОБА_3 Зобовязань сторін щодо іншого майна в довіреності не зазначено та з неї не витікає.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів на підтвердження наявності домовленості між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яка б виходила за межі наданих довіреністю повноважень позивачем не надано.

Той факт, що ОСОБА_3 не виконала, як вказує ОСОБА_2, своїх зобовязань, наданих ним щодо іншого майна - квартири АДРЕСА_3 таким доказом слугувати не може, оскільки це ніяким чином не повязано з договором дарування спірної квартири.

Крім того, ОСОБА_2 не позбавлений права самостійно, без представника, розпорядитися належною йому частиною квартири АДРЕСА_3.

Суд розглянув справу в межах заявлених вимог. Доводи апеляційної скарги висновків не спростовують.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 312, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді