Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 грудня 2012 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Юдіної С.Г.

при секретарі Воротник В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою, розташованою АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що 14.03.2008 року за нею було зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2. З 05.08.2008 року відповідач зареєструвався та проживав у цій квартирі. В 2008 році, на ґрунті особистих стосунків, відповідач зібрав усі речі та добровільно виселився з її квартири. З моменту добровільної зміни відповідачем свого місця проживання та до цього часу вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою знятися з реєстраційного обліку, але він відмовився. За період з 2008 року по дату звернення до суду відповідач жодного разу не зявлявся в квартирі, і всі обовязки, що витікають з договору найму житлового приміщення, покладені тільки на неї.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що спірна квартира належить їй на праві власності, однак в квартирі ніхто ніколи не проживав ні вона ні відповідач. В квартирі немає підлоги і проживати там не можливо, вони там робили ремонт. Комунальні платежі за квартиру до 21.09.2012 року вони сплачували з сімейного бюджету, а з 21.09.2012 року платить вона особисто.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що у 2008 році вони продали належну їм на праві спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_3 та за ці кошти була придбана квартира АДРЕСА_2 і зареєстрована на позивачку. В зазначеній квартирі ні він ні позивачка не проживали і не проживають до теперішнього часу в звязку з тим, що дана квартира знаходиться у стані капітального ремонту і в ній неможливо проживати. На сьогоднішній день разом з ним залишились проживати дві їхні малолітні дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2. Весь час, з моменту придбання квартири та до вересня 2012 року позивачка проживала разом з ним та їхніми дітьми в квартирі його матері за адресою: АДРЕСА_4. На даний час позивачка змінила вхідні двері та замки в квартирі АДРЕСА_5, що також унеможливлює його проживання в квартирі. Тобто, він з поважних причин не проживає в квартирі.

Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню на таких підставах.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, її донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, колишній чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується довідкою виданою «К-П-1»(а.с. 10).

Відповідно до договору дарування квартири АДРЕСА_2 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно власником зазначеної квартири є ОСОБА_1 (а.с. 5,7)

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено позивачем, відповідач не проживає в квартирі з поважних причин, оскільки квартира знаходиться в стані капітального ремонту та там відсутня підлога. В даній квартирі ні позивач ні відповідач ніколи не проживали. Крім того, позивачка замінила в квартирі вхідні двері та замки, що унеможливлює його проживання в спірній квартирі.

Таким чином, позовні вимоги позивача є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 131, 137, 212 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Г. Юдіна