Справа № 2-6619/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"07" лютого 2012 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ЛАСТОВКИ Н.Д.

при секретарі Колокольниковій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача основний борг в сумі 567 грн. 36 коп., 3 % річних та інфляційну складову в сумі 06 грн. 56 коп. та зарахувати на р/р 0172 в ПАТ КБ Правекс-Банк, м. Київ, МФО 32024, , витрати повязані з оплатою судового збору покласти на відповідача.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 вересня 2003 року між КС Скарбничката членом даної спілки ОСОБА_2 (відповідач) було укладено письмовий правочин за Кредитним договором № РР-15-а-47, згідно якого КС Скарбничканадала відповідачу кредит у розмірі 1 174 грн. 00 коп., а відповідач зобовязався щомісячно сплачувати нараховані проценти та частину кредиту в терміни та розмірах, не менше, ніж відповідно вказано у рекомендованому графіку платежів. Також, зазначив, що Кредитний договір діє з моменту підписання та до повного виконання його сторонами. 18 серпня 2011 року між ним та КС Скарбничкабуло укладено Догорів № 18/08 про відступлення права вимоги та виконання зобовязань (далі Договір відступлення), згідно якого КС Скарбничкабуло відступлено належне йому право грошової вимоги до позичальників за договорами кредиту, що були зазначені в реєстрі боржників, який є додатком до даного договору. З моменту відступлення права грошової вимоги він став новим кредитором по відношенню до відповідача.

З цих підстав позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь основний борг в сумі 567 грн. 36 коп., 3 % річних та інфляційну складову в сумі 06 грн. 56 коп. та зарахувати на р/р 0172 в ПАТ КБ Правекс-Банк, м. Київ, МФО 32024, , витрати повязані з оплатою судового збору покласти на відповідача..

До початку судового засідання представником позивача було подано клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог та пояснив, що зміст позову є надуманим та необґрунтованим, а отримане право вимоги недійсним. Зазначив, що 05.09.2003 року між ним та КС Скарбничкабуло укладено договір № РР-15-а-47, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 1174 грн. 00 коп. для придбання мобільного телефону, однак дещо пізніше він виконав передбачені Кредитним договором зобовязання, повернувши отриману суму кредиту КС Скарбничкау розмірі 1 492 грн. 20 коп. З урахуванням вищезазначеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що передана вимога позивача є недійсною, також, просив застосувати наслідки пропуску позивачем строку позовної давності за позовними вимогами до нього.

Суд, вислухавши думку відповідача, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, приходить наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 05 вересня 2003 року між КС Скарбничката членом даної спілки ОСОБА_2 (відповідач) було укладено письмовий правочин за Кредитним договором № РР-15-а-47, згідно якого КС Скарбничканадала відповідачу кредит у розмірі 1 174 грн. 00 коп., а відповідач зобовязався щомісячно сплачувати нараховані проценти та частину кредиту в терміни та розмірах, не менше, ніж відповідно вказано у рекомендованому графіку платежів. (а.с 23)

В судовому засідання встановлено, що 18 серпня 2011 року між позивачем та КС Скарбничкабуло укладено Догорів № 18/08 про відступлення права вимоги та виконання зобовязань, згідно якого КС Скарбничкабуло відступлено належне йому право грошової вимоги до позичальників за договорами кредиту, що були зазначені в реєстрі боржників, який є додатком до даного договору. (а.с. 10-15)

Згідно квитанції від 05 вересня 2003 року відповідачем було сплачено частину позики за Кредитним договором № РР-15-а-47, від 05 вересня 2003 року у сумі 352 грн. 20 коп.

Згідно квитанції від 06 жовтня 2003 року відповідачем було сплачено частину позики за Кредитним договором № РР-15-а-47, від 05 вересня 2003 року у сумі 100 грн. 00 коп.

Згідно квитанції від 09 січня 2004 року відповідачем було сплачено частину позики за Кредитним договором № РР-15-а-47, від 05 вересня 2003 року у сумі 340 грн. 00 коп.

Згідно квитанції від 14 лютого 2005 року відповідачем було сплачено частину позики за Кредитним договором № РР-15-а-47, від 05 вересня 2003 року у сумі 400 грн. 00 коп.

Згідно квитанції від 03 грудня 2005 року відповідачем було сплачено частину позики за Кредитним договором № РР-15-а-47, від 05 вересня 2003 року у сумі 300 грн. 00 коп.

З урахування змісту вищенаведених квитанцій вбачається, що відповідачем було сплачено суму боргу за Кредитним договором № РР-15-а-47, від 05 вересня 2003 року у розмірі 1 492 грн. 20 коп. Крім того, остання оплата здійснювалась 03 грудня 2005 року, а позивач звернувся з позовом до відповідача лише 02.12.2011 року.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 3, ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до вимог ч. 4, 5, ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

В звязку з вищезазначеним та з урахуванням того, що остання оплата суми боргу відповідачем за Кредитним договором № РР-15-а-47, від 05 вересня 2003 року здійснювалась 03 грудня 2005 року, а позивач звернувся з позовом до відповідача лише 02.12.2011 року, тобто через 5-ть років і 364 днів, крім того, відповідачем було подано клопотання про застосування строків позовної давності, а позивачем не подано належних доказів які свідчили б про поважність причин пропущення даного строку, то суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити

Оскільки судом в задоволені позовних вимог позивачу ОСОБА_3 відмовлено, то відповідно до ст. 88 ЦПК не підлягає стягненню на його користь понесені ним судові витрати.

Керуючись ст. ст. 257, 267 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 208, 209, 212, 213, 215, ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: