АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:22ц/2090/6813/2012р Головуючий 1 інст.-Гримайло А.М.
Справа №4с/2024/22/2012 р. ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2012 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого Карімової Л.В.,
суддів: Бурлака І.В.,
ОСОБА_2,
при секретарі Гопко А.М.
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2012 року по справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4,
ВСТАНОВИЛА:
11 липня 2012 року ОСОБА_3 в порядку ст.ст. 383-389 ЦПК України звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби (ВДВС) Харківського міського управління юстиції (МУЮ) ОСОБА_4
В обґрунтування скарги посилався на те, що в провадженні цього державного виконавця з находиться на виконанні постанова про адміністративне правопорушення серії ВВ № 440320 від 20.09.2010 року, складена інспектором ДПС Луганського взводу ДПС про стягнення з ОСОБА_3 штрафу в сумі 255 грн. в дохід держави за порушення правил дорожнього руху.
На виконання цієї постанови державний виконавець Тимошенко А.С. 22.04.2011 року винесла постанову про накладення арешту на все майно боржника в межах суми боргу, виконавчого збору та можливих витрат виконавчого провадження , а саме на належний йому автомобіль НОМЕР_1, який було вилучено працівниками ДАЇ 29.06.2012 року.
Вважав, що оскільки зазначений автомобіль перебував у банківській заставі, державним виконавцем порушено вимоги ч.1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»при накладенні арешту на автомобіль.
Просив визнати неправомірними: постанову про арешт належного йому майна та оголошення на його відчуження, зобовязавши державного виконавця усунути порушення.
Представник Ленінського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на безпідставність її доводів.
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2012 року скарга ОСОБА_3 задоволена частково: визнана неправомірною постанова про арешт майна ОСОБА_3, а саме автомобіля НОМЕР_1, та оголошення на його відчуження, ухвалену державним виконавцем Ленінського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_4 та скасована вказана постанова.
Також з Ленінського ВДВС Харківського МУЮ стягнуто на користь ОСОБА_3 107,30 грн. сплаченого судового збору.
В апеляційній скарзі Ленінський ВДВС Харківського МУЮ, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом вимог матеріального та процесуального права, просить скасувати це рішення суду та ухвалити нове рішення, за яким визнати постанову державного виконавця Ленінського ВДВС Харківського МУЮ про арешт майна боржника та заборону його відчуження як таку, що відповідає приписам Закону України «Про виконавче провадження».
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню із закриттям провадження у справі, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Тобто обєктом судового контролю у виконавчому провадженні в порядку цивільного судочинства є судові рішення, ухвалені відповідно до ст. 15 ЦПК України, тобто рішення та ухвали суду цивільної юрисдикції.
Відповідно до ст.ст. 181,267 КАС України обєктом адміністративної юрисдикції є контроль за виконанням рішень адміністративних судів та рішень інших юрисдикційних органів, якщо законом не встановлено іншого порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби.
Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та не заперечувалося учасниками процесу у судовому засіданні апеляційної інстанції в провадженні державного виконавця Ленінського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_4 знаходилася постанова про адміністративне правопорушення серії ВВ № 440320 від 20.09.2010 року, складена інспектором ДПС Луганського взводу ДПС про стягнення з ОСОБА_3 штрафу в сумі 255 грн. в дохід держави за порушення правил дорожнього руху.
Тобто на виконанні державного виконавця був документ, передбачений п.6 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», а не виконавчий лист або постанова суду, ухвалена в порядку цивільного судочинства.
На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув і на порушення вимог ст. 383 ЦПК України та п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України розглянув скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця Ленінського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_4 в порядку цивільного судочинства, а не закрив провадження у справі.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст. 205 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Виходячи з вищенаведеного та відповідно до вимог ч.2 ст. 206 ЦПК України судова колегія розяснює скаржнику ОСОБА_3, що розгляд його скарги віднесено до юрисдикції адміністративного суду.
У звязку з наведеним судова колегія скасовує рішення суду першої інстанції та закриває провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2.ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 310, ст.ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу задовольнити частково.
Скасувати рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2012 року та закрити провадження по цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий: Судді: