У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.,

суддів: Парапана В.Ф.

ОСОБА_1,

при секретарі: Душкевич О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

та представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 лютого 2012 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ЗАТ «Страхова компанія «Інкомстрах» про стягнення шкоди, -

в с т а н о в и л а:

07 червня 2011 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів в якій після уточнення позовних вимог просить стягнути з ОСОБА_3 та ЗАТ «Страхова компанія «Інкомстрах» майнову шкоду в сумі 30 040,17 гривень, моральну шкоду в розмірі 30 000 гривень, а також судові витрати по справі.

Свій позов позивач обґрунтував тим, що 18.04.2011 року о 16.00 годині, на автодорозі Одеса-Іллічівськ, відповідачка ОСОБА_3, яка керувала автомобілем марки «Мерседес» державний номер НОМЕР_1, грубо порушила вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого допустила зіткнення з належним йому автомобілем НОМЕР_2. Під час ДТП його автомобіль було пошкоджено, чим йому завдано майнову шкоду на суму 30 040, 17 гривень, в наслідок неправомірних дій відповідачки йому також було заподіяно і моральну шкоду яку він визначає у розмірі 30 000 гривень. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 перед третіми особами була застрахована ЗАТ «Страхова компанія «Інкомстрах», тому позивач просив стягнути з відповідачів заподіяну йому шкоду.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити» із наведених у позові правових підстав.

Відповідачка ОСОБА_3 позов визнала лише в частині відшкодування позивачу майнової шкоди у розмірі 17 101,57 гривень із ЗАТ «Страхова компанія «Інкомстрах», оскільки вона застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, в іншій частині позову просила відмовити.

ЗАТ «Страхова компанія «Інкомстрах» позов не визнала у звязку з тим, що сторони не повідомили її про факт ДТП і не звертались до неї з приводу отримання страхового відшкодування.

Рішенням Овідіпольського районного суду Одеської області від 23 лютого 2012 року позов ОСОБА_2 задоволений частково, а саме стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування майнової шкоди 17101 грн. 57 коп., на відшкодування моральної шкоди 1000 грн., судові витрати у вигляді сплати мита 179 грн. 50 коп. та збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., а усього 18401 грн. 07 коп. В задоволенні решти позовних вимог, а також в задоволенні позову до ЗАТ «Страхова компанія «Інкомстрах» відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить дане рішення суду змінити, ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити у повному обсязі, вказуючи на те, що воно постановлено з порушенням норм права, а тому є незаконним і необґрунтованим.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просить дане рішення суду змінити, ухвалити нове рішення, яким стягнути з ЗАТ «СК Інкомстрах» матеріальне відшкодування у розмірі 17 101,57 гривень, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення майнового відшкодування у розмірі 17 101,57 гривень відмовити, в іншій частині рішення суду просить залишити без змін, вказуючи на те, що воно постановлено з порушенням норм права, а тому є незаконним і необґрунтованим.

У судове засідання не з'явилися відповідачка по справі ОСОБА_3 та представник ЗАТ «Страхова компанія «Інкомстрах», але про розгляд справи вони сповіщалися належним чином, про що свідчить письмове клопотання «Страхова компанія «Інкомстрах», в якому вона просить відкласти розгляд справи, а інтереси відповідачки ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції представляє її довірена особа. Тому у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України їх неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає подальшому розглядові справи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3, та їх пояснення і заперечення на апеляційні скарги один одного, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.04.2011 року о 16.00 год. на автодорозі Одеса-Іллічівськ, ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Мерседес»реєстраційний номер НОМЕР_1, на порушення пункту 13.1 Правил дорожнього руху не обрала безпечну швидкість та дистанцію, не впоралась з керуванням автомобіля і допустила зіткнення з автомобілем марки «Мерседес»реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого транспортні засоби зазнали пошкоджень.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.05.2011 року ОСОБА_3 було визнано винною у скоєнні ДТП яке відбулось 18.04.2011 року за участю водіїв ОСОБА_2 і ОСОБА_3, та останню було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Право власності ОСОБА_2 на автомобіль «Мерседес» реєстраційний номер НОМЕР_3 підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на його ім'я.

Висновком судової авто-товарознавчої експертизи визначено, що розмір майнової шкоди, заподіяної позивачу ОСОБА_2 внаслідок ДТП, з урахуванням зношеності автомобіля становить 17101, 57 гривень.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу ОСОБА_2 у стягненні на його користь майнової шкоди у розмірі 30 040,17 гривень, яку він визначив у свої позовній заяві.

Щодо розміру моральної шкоди, то колегія суддів виходить з положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

На підставі вище наведеного, суд першої інстанції приймаючи до уваги характер та обсяг страждань ОСОБА_2 вірно визначився з сумою моральної шкоди у розмірі 1000 гривень.

Щодо посилань апеляційної скарги ОСОБА_3 на стягнення з ЗАТ «СК Інкомстрах» майнової шкоди у розмірі 17 101,57 гривень, на підставі того, що відповідачкою було вчасно подана заява про настання страхового випадку, то колегія суддів виходить з того, що заява подана представником ОСОБА_3 не може прийматися як належний доказ, так як на ній відсутні будь-які відомості її отримання ЗАТ «СК Інкомстрах».

Відповідно до п.5 ч.1 ст.991 ЦК страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку.

У системному звязку з п.5 ч.1 ст.989 ЦК, яким на страхувальника покладено обовязок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором, правове значення має повідомлення страховика про настання страхового випадку у строк, який дає страховику можливість дослідити обставини справи та дійти висновку про визнання його страховим випадком чи відмову в цьому. Сам факт порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, за наявності факту своєчасного повідомлення страховика про настання страхового випадку не може бути підставою для відмови від здійснення страхової виплати.

Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо транспортну пригоду

встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Таким чином, не підлягає стягненню з ЗАТ «СК Інкомстрах» майнова шкода, так як ОСОБА_5 не була надана у встановлений законом строк заява про настання страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3)за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставини, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції було правильно притягнуто ОСОБА_3 до цивільно-правової відповідальності, шляхом зобовязання виплатити на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 17 101,57 гривень, та моральну шкоду у розмірі 1 000 гривень.

Судова колегія вважає, що розглядаючи вказаний спір, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційних скарг суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 відхилити, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: дпис ОСОБА_6

підпис ОСОБА_7

підпис ОСОБА_1