05.04.2012 Справа № 0803/254/2012
№ 2/0803/5/2012
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

05 квітня 2012 року с. Велика Білозерка

Суддя Великобілозерського районного суду Запорізької області Яцун О.О., в стадії вирішення питання про відкриття провадження в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И Л А :

04 квітня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 останньої на підставі довіреності від 13.03.2012 року, звернулися до суду із заявою про встановлення факту, що 05 вересня 1992 року в с. Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області ОСОБА_1 народила ОСОБА_3 та постійно проживала з 1982 року на території с. Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Із змісту заяви вбачається, що заявник фактично звертається до суду з декількома вимогами, зокрема: встановити факт народження ОСОБА_3 в певний час - 05 вересня 1992 року, визнати ОСОБА_1 матір'ю ОСОБА_3 та встановити факт постійного проживання (з 1982 року) ОСОБА_1 на території с. Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області.

Відповідно до п. 7) ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Вказане вище положення передбачає лише можливість встановлення судом факту народження особи в певний час та не передбачає визначення походження особи та родинних відносин.

При цьому, розгляд по суті другої вимоги (встановлення материнства) можливий лише після задоволення вимоги про встановлення факту народження особи в певний час.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За правилами статті 131 Сімейного кодексу України та згідно роз'яснень, які містяться в пунктах 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"№ 3 від 15 травня 2006 року, справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Суд визнає материнство, якщо походження дитини від певної жінки, підтверджено відповідними доказами, у тому числі висновками експертизи. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК.

За таких обставин, заявниця має додатково обґрунтувати підстави звернення її до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту родинних відносин (визнання материнства заявниці по відношенню до дитини при відсутності актового запису про народження та реєстрацію дитини). Необхідність додаткової аргументації можливості розгляду таких питань в порядку окремого провадження випливає також з того, що і дитина, і особа, яка вважає себе матір'ю дитини, - живі та об'єктивно можливо іншим чином (окрім встановлення фактів у судовому порядку) встановити їх кровну спорідненість, що також можливо встановити в іншому порядку та що не передбачено в порядку окремого провадження.

Крім того, порушуючи питання про встановлення факту народження особи в певний час, заявник також має врахувати ту обставину, що встановлення такого факту відносно особи, яка є живою на час розгляду справи, нерозривно пов'язуватиметься із віком особи, а відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 145 ЦПК України, у разі якщо у справі необхідно встановити вік особи і якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати, - призначення експертизи є обов'язковим.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України та згідно роз'яснень, які містяться в пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"№ 5 від 31.03.1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим нормами ЦПК, що регулюють питання форми заяви окремого провадження про встановлення фактів. Зокрема в заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

В той же час, в тексті заяви заявник вказує, що звернувшись 01 лютого 2012 року до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Великобілозерського районного управління юстиції з заявою про реєстрацію народження її доньки ОСОБА_3 для подальшого виготовлення документів, які засвідчують її особу, вона отримала відмову відділу державної реєстрації актів цивільного стану Великобілозерського районного управління юстиції у реєстрації народження.

Між тим, із доданого до заяви про встановлення юридичного факту листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану Великобілозерського районного управління юстиції № 97/02-0416 від 01.02.2012 року вбачається, що в оглянутих відділом первинних актових записах про народження за період з 1992 по 1993 р.р. та в поновлених актових записах про народження з 1993 року по теперішній час відсутній актовий запис про народження ОСОБА_3.

З наведеного вище вбачається, що заявник ОСОБА_1, звертаючись до суду з заявою про встановлення факту народження ОСОБА_3, не зазначила в заяві та не додала до неї в якості доказу висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану Великобілозерського районного управління юстиції щодо неможливості вчинення державної реєстрації народження ОСОБА_3

За правилами ч. 2 ст. 258 ЦПК України, до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За правилами ч. 1 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заінтересовані особи в справах окремого провадження -це учасники цивільного процесу, права та охоронювані законом інтереси яких може зачепити ухвалене у справі рішення суду, що у підсумку може потягнути за собою обов'язок вчинення ними будь-яких дій або ж змінити їх правовий статус.

Проте, в порушення зазначеного вище, подана до суду заява не містить відомостей щодо заінтересованих осіб.

Суд також звертає увагу, що за змістом ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

За правилами статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду заяв у справах окремого провадження, судовий збір встановлюється в розмірі 0,1 мінімальної заробітної плати. Статтею 13 Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік", з 01 квітня 2012 року встановлена мінімальна заробітна плата в розмірі 1094 грн. Тобто, при зверненні до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення заявник повинна сплатити судовий збір в розмірі 109 грн. 40 коп. Проте, в порушення зазначеного вище, заявник ОСОБА_1, при зверненні до суду у справі окремого провадження сплатила судовий збір в розмірі 107 грн. 30 коп., що підтверджується квитанцією № 9046.22.1 від 03.04.2012 року (а.с.1).

Зазначені вище обставини унеможливлюють відкриття провадження у справі.

Зважаючи, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Отже, за правилами ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та надає заявникові строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 121, 234, 235, 256, 258 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, який не може перевищувати трьох днів з дня отримання заявником ухвали, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя О.О. Яцун