АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ
Справа № 2-1808 /11 Головуючий в 1 -й інстанції
Провадження 22ц-491/195/12 Козак А.В.
Категорія 27 (1) Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Карнаух В.В., Ляховської І.Є.,

при секретарі: Бондаренко І.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_4, на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2011 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Меттранссервіс», про стягнення заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг та зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Меттранссервіс», про визнання недійсним генерального договору про надання кредитних послуг та договору поруки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2011 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі - ПАТ «УкрСиббанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг. Після уточнення позовних вимог просили суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість по кредиту у розмірі 392 305,08 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 1 7000 грн., та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн..

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Меттранссервіс» (надалі - ТзОВ «Меттранссервіс») 08 травня 2008 року було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №, згідно умов якого, ТзОВ «Меттранссервіс» надано кредит в іноземній валюті в рамках ліміту ( кредит у вигляді декількох траншів) на суму 292 000 доларів США, під 13,9 % річних, терміном дії з 08.05.2008 року по 07.05.2019 рік. Відповідно умов договору, був складений графік погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору.

З метою забезпечення своєчасного виконання зобов'язання між позивачем та ОСОБА_4, 08 травня 2008 року було укладено договір поруки.

Однак, ТзОВ «Меттранссервіс» порушив взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 30 травня 2011 року заборгованість складає 392 305,08 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 43 637,34 доларів США, що по курсу НБУ становить 348 047,06 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1269,11 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 42 988,91 грн.

У листопаді 2011 року ОСОБА_4, звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним кредитного договору та договору поруки від 08 травня 2008 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що банк не мав права надавати кредит у валюті та в односторонньому порядку піднімати відсоткову ставку по кредиту.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2011року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за генеральним договором про надання кредитних послуг № 0 від 08.05.2008 року, яка станом на 30 травня 2011 року складає 392 305,08 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_4 залишений без задоволення.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» та задоволення зустрічних позовних вимог.

Зокрема: вважає, що суд не взяв до уваги, що позивач не мав права відповідно до норм чинного законодавства надавати кредит у іноземній валюті, оскільки не мав індивідуальної ліцензії. У зв'язку з чим, оспорюваний правочин необхідно визнати недійсним.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 травня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Меттранссервіс» укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №, згідно умов якого, ТзОВ «Меттранссервіс» надано кредит в іноземній валюті в рамках ліміту (кредит у вигляді декількох траншів) на суму 292 000 доларів США, під 13,9 % річних, терміном дії з 08.05.2008 року по 07.05.2019 рік. Відповідно умов договору, був складений графік погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору.

Додатковою угодою до генерального договору про надання кредитних послуг № 0 від 08.05.2008 року, Банк надав кредитні кошти в іноземній валюті на суму 100000 доларів США під 134,9% річних, терміном з 08.05.2008 року до 07.05.2019 року.

Додатковою угодою №2 до генерального договору про надання кредитних послуг № 0 від 24.06.2009 року сторони домовилися застосовувати для ідентифікації договору, як номер договору № 0, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку № 0; змінити форму кредитування за договором з кредитної лінії на кредит без права отримання позичальником нових траншів, і встановити суму кредиту у розмірі 93000 доларів США.

З метою забезпечення своєчасного виконання зобов'язання між позивачем та відповідачем ОСОБА_4, 08 травня 2008 року було укладено договір поруки № 0 .

Згідно пункту 1.1 договору поруки, відповідач поручився перед позивачем відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору, як ті, що існують у даний час, так і тих, котрі виникнуть у майбутньому.

Однак, ТзОВ «Меттранссервіс» порушив взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 30 травня 2011 року заборгованість складає 392 305,08 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 43 637,34 доларів США, що по курсу НБУ становить 348 047,06 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1269,11 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 42 988,91 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» та відмовляючи у задоволені зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що укладений кредитний договір відповідає вимогам закону щодо форми та змісту, боржником не виконувалися умови договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість, та дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача, як поручителя, суми заборгованості.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду з огляду на наступне.

Згідно вимог ч.2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, що встановлені договором /ч.1 ст. 1049 ЦК України/.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Як вбачається із матеріалів справи, боржник ТзОВ «Меттранссервіс» порушив взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 30 травня 2011 року заборгованість складає 392 305,08 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 43 637,34 доларів США, що по курсу НБУ становить 348 047,06 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1269,11 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 42 988,91 грн.

У зв'язку з чим, суд дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача, як поручителя, суми заборгованості за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не мав права відповідно до норм чинного законодавства надавати кредит у іноземній валюті, оскільки не мав індивідуальної ліцензії, у зв'язку з чим, оспорюваний правочин необхідно визнати недійсним, колегія суддів не може взяти до уваги з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.2 ст. 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статті 47 та 49 Закону України „Про банки і банківську діяльність" визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 Декрету Міністрів України „Про систему регулювання і валютного контролю".

Як вбачається із матеріалів справи, згідно банківської ліцензії №75, від 28.10.1991р., виданої Національним банком України АКБ «УкрСиббанк», додатку до ліцензії № 75 від 20.01.2000 року, дозволу № 75-2, виданому 28.10.1991 року виданого Національним банком України відповідачу, додатку до дозволу 75-2, Листа Національного банку України від 07.12.2009 року, Банк має право здійснювати банківські операції, в тому числі щодо розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що Банк має право здійснювати операції з іноземною валютою, у тому числі операції з надання кредитів в іноземній валюті на підставі отриманої від Національного банку банківської ліцензії та дозволу на здійснення валютних операцій, а тому вираження в іноземній валюті грошового зобов'язання за Кредитним договором відповідає вимогам законодавства. Оскільки на теперішній час законодавцем не визначено межі термінів та сум надання /одержання/ кредитів в іноземній валюті, операція з надання кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії.

У зв'язку з чим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання недійсним договору кредиту.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не містять підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про визнання кредитного договору недійсним. Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено що, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін, або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний правочин). Позивачем не надано суду доказів на підтвердження недійсності кредитного договору.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

За таких обставин. колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права. у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, а рішення суду повинно бути залишено без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2011року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: В.В. Карнаух

І.Є. Ляховська