Справа № 2/1901/500/2012
Р І Ш Е Н НЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2012 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_1 до Рекшинської сільської ради Бережанського району про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, вказуючи, що після смерті її діда ОСОБА_2 залишилось спадкове майно у вигляді 2/3 частин будинковолодіння, що в селі Поточани Бережанського району на вул. Центральна, 156, і хоч вона згідно заповіту є єдиним спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила їй у видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність її покійному дідові вищезазначеної частини будинковолодіння, звернулася до суду з позовом, яким просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити.

Представник Рекшинської сільської ради Бережанського району у судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги позивачки вважає підставними, а тому заперечень щодо їх задоволення не має.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки та дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування»від 30 травня 2008 року спадкові відносини регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки дід позивачки ОСОБА_3 помер 8 січня 2012 року, то даний спір слід вирішувати, керуючись чинним нині Цивільним кодексом України.

У відповідності із ст. ст. 1217, 1220, 1223, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, її дід ОСОБА_3 та баба ОСОБА_4 постійно проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1, на вул. Центральна, 156 та були співвласниками зазначеного будинковолодіння, їм на праві спільної сумісної власності належало по 1/3 його частині.

Цей факт підтверджується показами позивачки, а також оглянутими у судовому засіданні довідкою Рекшинської сільської ради за № 116 від 1 лютого 2012 року та письмовим повідомленням Бережанського ОК МБТІ за № 61а від 28 квітня 2012 року та технічним паспортом на садибний житловий будинок, виготовлений 3 березня 2012 року Бережанським ОК МБТІ.

Із пояснень позивачки також встановлено, що її дід після смерті своєї дружини ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину так як на день відкриття спадщини проживав разом з нею однієї сімєю, а після її смерті і далі залишився проживати у зазначеному будинковолодінні, розпорядився належним їй майном, однак через відсутність правовстановлюючого документу про належність останній зазначеної частини будинковолодіння не переоформив його на себе.

Із свідоцтва про смерть видно, що дід позивачки ОСОБА_3 помер 8 січня 2012 року. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 2/3 частин будинковолодіння, що знаходиться в селі Поточани Бережанського району Тернопільської області, на вул. Центральна, 156, а також чотирьох земельних ділянок та грошових заощаджень.

Судом також встановлено, що 15 березня 2006 року дід позивачки ОСОБА_3 все належне йому майно заповів своїй внучці позивачці ОСОБА_1. Даний факт підтверджується оглянутим та долученим до матеріалів справи заповітом.

В зв`язку з тим, що дід позивачки на випадок своєї смерті розпорядився належним йому майном та склав заповіт, то саме позивачка є єдиним його спадкоємцем.

Із пояснень позивачки, видно, що вона після смерті діда прийняла спадщину і вже переоформила на себе по заповіту належні спадкодавцю грошові заощадження та чотири земельні ділянки, однак через відсутність правовстановлюючого документа про належність спадкодавцю частини зазначеного будинковолодіння, не мала змоги переоформити його на себе, а так як вона прийняла спадщину, то з тих підстав просить її позов задоволити.

Таким чином, поскільки в судовому засіданні доведено, що позивачка згідно заповіту є спадкоємцем належного її дідові майна, і хоч фактично вона прийняла спадщину, однак через відсутність правовстановлюючого документу про належність його дідові 2/3 частин будинковолодіння, не мала можливості переоформити її на себе, тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивачки і визнати за нею право на спадкове майно, що залишилося після смерті її діда.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 14,174, 213, 215, 292, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування»від 30 травня 2008 року, ст. 1217, 1220, 1223, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті її діда ОСОБА_3, який помер 8 січня 2012 року, у вигляді 2/3 частин житлового будинку із належними йому надвірними будівлями, що розміщені в селі Поточани Бережанського району Тернопільської області, на вул. Центральна, 156, з яких 1/3 частина належала спадкодавцю ОСОБА_3, а 1/3 частину вказаного будинковолодіння він успадкував після смерті своєї дружини ОСОБА_4, яка померла 15 липня 2011 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Cуддя Бережанського

районного суду ОСОБА_5