АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22-ц/490/5810/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 26 Доповідач - Григорченко Е.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2011 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Григорченка Е.І.

суддів Лаченкової О.В., Варенко О.П.

при секретарі Костюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2011 року по справі за позовом Кредитної спілки Дніпропетровська Ощадна Кредитна Спілкадо ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2011 року, де ставить питання про його скасування, посилаючись на те, що рішення необґрунтоване, ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2011 року позовні вимоги Кредитної спілки Дніпропетровська Ощадна Кредитна Спілказадоволені частково, поновлена позовна давність, з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки Дніпропетровська Ощадна Кредитна Спілкастягнено 8564,50 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 травня 2006 року між сторонами укладено кредитний договір № 4065-Д, згідно якого ОСОБА_2 було надано кредит у сумі 3000 грн., строком на 6 місяців, по 22 листопада 2006 року /а.с. 8, 10/.

В цей же день між Кредитною спілкою Дніпропетровська Ощадна Кредитна Спілката ОСОБА_2 укладено договір застави майна № 4065-Д.

Відповідно до п.п. 1.2, 3.1 кредитного договору відповідач зобов'язався повертати кредит та відсотки за користування кредитом в строки та на умовах, передбачених Договором.

У звязку з тим, що відповідач не виконував умови договору, виникла заборгованість по кредитному договору, сума якої на 22 травня 2009 року склала 32605,00 грн., в тому числі 3000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 450,00 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 29555,00 грн. - додаткові відсотки за користування кредитом при несвоєчасному його поверненні; за вирахуванням суми в розмірі 400,00 грн., сплаченої відповідачем при отриманні кредиту, а саме: 300,00 грн. - цільовий внесок в додатковий капітал, 100,00 грн. -обов'язковий пайовий членський внесок/а.с. 11/.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, враховуючи ст. 551 ЦК України, зменшивши розмір пені з 29555 грн. до 5000 грн.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, апеляційний суд не находить підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку. Висновки суду підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями сторін.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції, відповідно до ст. ст. 526, 610, 629, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за кредитним договором, оскільки відповідач неналежно виконує умови кредитного договору.

Доводи апелянта, що суд не застосував загальну позовну давність, передбачену ст. 257 ЦК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позивач до закінчення позовної давності звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, який був потім скасований за заявою відповідача.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апелянта, що суд не застосував спеціальну позовну давність до нарахованої банком пені, оскільки суд першої інстанції, керуючись ст. 551 ЦК України, зменшив розмір пені до 5000 грн., який є меншим ніж пеня, нарахована за один рік.(3000 х 1% х 365днів = 10950 грн.)

Інші доводи, приведені в апеляційних скаргах, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки вони зводяться до іншої оцінки фактичних обставин справи, яка відрізняється від зробленої судом першої інстанції оцінки і висновків суду не спростовують.

Районний суд розглянув справу у відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11 ЦПК України про змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства в межах заявлених вимог та на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з дня проголошення.

СУДДІ: