АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0413/2-4382/11
Справа № 0413/2-4382//11 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц-491/1239/12 суддя Водопянов С.М.
Категорія - 48 ( ІІІ ) Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Митрофанової Л.В., Турік В.П.

при секретарі: Бадалян Н.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

відповідач ОСОБА_2,

позивач ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 22.06.2002 року. Від шлюбу має двох неповнолітніх синів: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2. Після припинення шлюбних відносин діти проживають з нею. Відповідач відмовляється сплачувати їй добровільно аліменти.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі Ѕ частини від заробітної плати, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця до досягнення дітьми повнолітнього віку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 грудня 2011 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі Ѕ частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця починаючи з 11 листопада 2011 року, до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 188,20 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду змінити в частині визначеного судом розміру аліментів, що підлягає стягненню з нього, зменшивши цей розмір з 1/2 до 1/3 частки від усіх видів заробітку. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що від надання матеріальної допомоги на дітей не відмовляється, періодично давав позивачці гроші для дітей та постійно оплачує витрати на житлово-комунальні послуги.

Крім того, копія позовної заяви йому не була вручена судом в установленому законом порядку і заяву про визнання позовних вимог відповідач написав на прохання дружини не знаючи про те, який саме розмір аліментів зазначено в позові, та по суті визнаючи лише свій обовязок утримувати дітей.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у розгляді справи. перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 червня 2002 року (а.с. 3).

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають разом з позивачкою ОСОБА_3 та знаходяться на її утриманні.

Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_3 й стягуючи на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі Ѕ частки від заробітку (доходу) відповідача, суд першої інстанції керувався вимогами ст.ст. 180, 182 СК України та виходив з обовязку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей.

З висновком суду щодо визначеного розміру аліментів, який підлягає стягненню на користь позивачки, колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Так, ст. 180 СК України покладає обовязок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічне розяснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги відповідача щодо порушення судом норм процесуального права, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції, в порушення ст. 127 ЦПК України, не направив відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї документами. Копія супровідного листа про направлення на адресу відповідача копії ухвали про відкриття провадження не містить ні дати складання, ні реєстраційного вихідного номеру, ні штампу канцелярії Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу (а.с. 8), а тому не може свідчити про направлення зазначеної йому кореспонденції.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що приймає участь у вихованні дітей, визнає свій обовязок по утриманню дітей та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини від його доходу, оскільки, на його думку такий розмір аліментів на утримання двох дітей є справедливим. При написанні заяви про визнання позовних вимог, він вважав, що на розгляді у суді знаходиться позовна заява ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, оскільки позовна заява йому не була вручена.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 заперечувала участь відповідача у вихованні дітей і наполягала на стягненні з нього аліментів на їх утримання у розмірі 1/2 частини від його доходу. Також позивачка зазначила, що їй не відомо чи вручалась копія позовної заяви відповідачу, нею особисто було повідомлено останнього про подання позову про стягнення аліментів до суду, час та місце розгляду справи.

Порушення судом норм процесуального права, на які посилається відповідач, є підставою для скасування чи зміни рішення районного суду згідно п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, оскільки таке порушення призвело до неправильного вирішення справи. Так, відповідач, будучи юридично необізнаною людиною та довіряючи своїй дружині, не будучи офіційно повідомлений судом про розмір позовних вимог, написав заяву про їх визнання.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з рівності обовязку батьків утримувати своїх дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, та зменшення розміру аліментів, стягнутих з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання двох малолітніх дітей з 1/2 до 1/3 частини всіх видів доходу.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 грудня 2011 року змінити в частині розміру стягнутих аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зменшити цей розмір з 1/2 до 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)