Справа № 2-о-98/11
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня 2012 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
при секретарях Ісаковій Г.А., Голіковій О.П., Земськовій К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних стосунках, визнання права на утримання, стягнення аліментів на утримання, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
ОСОБА_3 звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що з 2004 року проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1., вони вели спільні побут та господарство, виховували дитину позивачки від першого шлюбу.
У грудні 2010 року ОСОБА_3 завагітніла. 2 травня 2011 року ОСОБА_3 та її донька ОСОБА_4 не змогли потрапити до будинку у звязку з тим, що відповідач змінив замок вхідних дверей, що змусило позивачку викликати міліцію, швидку допомогу та співробітників МЧС. Зазначені події відбилися на стані вагітності позивачки, спричинили їй матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на придбання ліків, та моральну шкоду, що полягає у душевних стражданнях, викликаних поведінкою ОСОБА_2 та їх наслідками.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. При цьому зазначила, що 4 вересня 2011 року народила доньку ОСОБА_5, зазначивши відомості про батька у свідоцтві про народження зі слів матері.
Представник відповідача проти позову заперечувала, пояснивши, що ОСОБА_2 ніколи не проживав з ОСОБА_6 однією сімєю, хоча вона часто з донькою приїжджала до нього. Відповідно, інші позовні вимоги, на думку представника відповідача, не підлягають задоволенню. Також зазначила, що ОСОБА_6 фактично захопила належне ОСОБА_2 домоволодіння, не даючи йому проживати в ньому.
Особисто ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, проте неодноразово надавав до суду письмові пояснення, в яких заперечував проти позову з зазначених вище підстав.
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, перевіривши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як встановлено судовим розглядом та матеріалами справи, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Факт проживання ОСОБА_3 разом зі своєю донькою ОСОБА_4 за зазначеною адресою підтверджується, зокрема, показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, які, зокрема, зазначили, що фактично спільне проживання розпочалося восени, приблизно у вересні 2010 року. При цьому свідки зазначили, що підтримували дружні стосунки з ОСОБА_2 та підтвердили факт ведення ним з ОСОБА_1 спільного господарства та побуту.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, довідки Харківської гімназії № 39, пояснень учасників процесу, донька позивачки ОСОБА_4 навчається у зазначеному учбовому закладі, при цьому учасники процесу не заперечували щодо початку її навчання у вказаній школі з 1 вересня 2010 року.
Обставини спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 опосередковано підтверджується і наданими в судовому засіданні ОСОБА_3 фото- та відеоматеріалами, які, в той же час, не можуть в повному обсязі надати суду інформацію саме стосовно обставин проживання сторін по справі однією сімєю, а лише підтверджують факт спілкування між ними.
З огляду на наведене, вимога про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінку без реєстрації шлюбу підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 91 СК України, якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сімєю, той з них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідного до ст. 76 цього Кодексу.
Посилання ОСОБА_1 на свою непрацездатність як підставу для утримання з боку ОСОБА_2 не можна вважати обґрунтованими. Поняття непрацездатності встановлено в ч. 3 ст 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи.
Зазначені категорії непрацездатності не охоплюють статус ОСОБА_3, тому положення ч. 1 ст 91 СК України в даному випадку застосовувати не можна.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з ним, нею їхньої дитини, відповідно до частин 2-4 ст. 84 та ст. ст. 86 і 88 СК України.
Зазначена норма права є відсилочною, проте містить посилання на обовязковість визначення походження дитини від чоловіка та жінки, які перебувають у фактичних шлюбних відносинах.
З позовною заявою про визнання ОСОБА_2 батьком новонародженої ОСОБА_5 її мати ОСОБА_1П не зверталася, дитина народжена поза шлюбом, відомості про батька записані зі слів матері, в графі «батько»свідоцтва про народження дитини, виданого 21.09.2011 р., зазначений ОСОБА_9.
Таким чином, за умови відсутності доведеності факту походження дитини від ОСОБА_2 вимоги ОСОБА_1 щодо її утримання з боку відповідача задоволені бути не можуть.
Що стосується вимог про стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, заподіяних незаконними, на думку ОСОБА_1, діями ОСОБА_2, суд виходить з того, що стороною позивача не надано належних та достатніх доказів на підтвердження зазначених вимог. Крім того, суд бере до уваги і факт звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів за фактом самоправства ОСОБА_1 та перешкоджання відповідачу користуватися належним йому житлом.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє часткове підтвердження в ході судового розгляду, відповідно, позовна заява підлягає частковому задоволенню в межах встановлення факту сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сімєю в період з вересня 2010 р. по травень 2011 р.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 74-77, 79-81, 84, 91 СК України, ст. ст. 1166-1168 ЦК України, ст. ст. 3, 15, 60, 118, 119, 367 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме той факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала однією сімєю без шлюбу з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_2, з вересня 2010 року до травня 2011 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення через Жовтневий районний суд м.Харкова апеляційної скарги.

Суддя