АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 044/4280/12 22-ц/491/3053/12
Справа № 444/4280/12 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22ц/491/3053/12 суддя Бутенко М.В.
Категорія - 19 (1У) Суддя-доповідач - Остапенко В.О.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Остапенко В.О.

суддів: Братіщевої Л.А., Карнаух В.В.

при секретарі: Бондаренко І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 17 вересня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу .

Особи, що беруть участь у розгляді справи:

позивач - ОСОБА_4 .

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2012 року ОСОБА_4. звернувся з позовом до суду до ОСОБА_2 про стягнення 14 960 грн. оплати за автомобіль, моральної шкоди в сумі 7 000 грн. також просив стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 150 грн., на інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач, пообіцяв придбати для позивача за кордоном автомобіль «Фольксваген Транспортер», для виконання домовленості він передав відповідачу задаток в сумі 1 500 доларів США, що еквівалентно 14 960 грн. проте до теперішнього часу умови договору не виконані. На прохання позивача повернути зазначені кошти відповідач відмовився, мотивуючи це тим, що позивачем не були виконані зобов'язання щодо оплати решти суми автомобіля у розмірі 3500 доларів США.

Також діями відповідача, позивачу була заподіяна моральна шкода, він втратив спокій та нормальний сон, змінився звичний устрій його життя, він змушений звертатись до правоохоронних органів за захистом своїх прав, яку він просить стягнути з відповідача.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 17 вересня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму оплати за автомобіль в розмірі 14 960 грн., моральну шкоду в сумі 1000 грн. витрати по сплаті судового збору в сумі 158, 50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. Судом не взято до уваги, що позивачем не надано доказів, що сума надана відповідачу є саме завдатком або авансовим платежем за купівлю автомобіля.Також постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 27.07.2009 року встановлено, що відповідач виконав умови договору, проте позивач відмовився купувати автомобіль із-за відсутності коштів.

Крім того, судом не взято до уваги роз'яснення п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вимог ст. 23 ЦК України які не передбачають відшкодування моральної шкоди в правовідносинах, які виникли між сторонами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і відповідно до вимог процесуального і матеріального закону обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що в лютому 2007 року позивач домовився з відповідачем про, те що відповідач придбає для нього у Німеччині автомобіль марки «Фольксваген Транспортер», для виконання даної домовленості позивач в кінці лютого 2007 року передав відповідачу задаток в сумі 1 000 доларів США, що еквівалентно 7 960 грн., а потім дружина позивача та його мати передали відповідачу від імені позивача 7 000 грн., що загалом складає 14 960 грн., залишок суми - 3 500 доларів США позивач повинен був передати після доставки автомобіля.

На вимогу повернути сплачені кошти, позивач отримав відмову у зв'язку з тим, що ці кошти були витрачені на послуги придбання автомобіля із-за кордону.

Як вбачається з оглянутого в судовому засіданні відмовного матеріалу № 2004 від 27.07.2009 року проведеного по заяві ОСОБА_5- ОСОБА_4 з метою укладання в подальшому договору купівлі-продажу автомобіля марки «Фольксваген Транспортер» передав ОСОБА_2 загалом 14 960 грн.. В подальшому від оформлення договору купівлі-продажу автомобіля ОСОБА_4 відмовився, в зв'язку з відсутністю коштів.(а.с.168 ).

Даний відомості підтверджуються поясненнями самого ОСОБА_2, які містяться в відмовному матеріалі № 2004.

Постановою від 27 липня 2009 року відмовлено в порушені кримінальної справи відносно ОСОБА_2 в зв'язку з відсутністю складу злочину передбаченого ст.. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З вищевикладеного вбачається, що висновок суду першої інстанції про наявність зобов'язань між сторонами, та повернення позивачу сплаченої ним суми завдатку в сумі 14 960 грн. обґрунтовані і підтверджуються письмовими матеріалами справи.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що відшкодування моральної шкоди в правовідносинах, які виникли між сторонами не передбачено, відповідають дійсності, оскільки при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу, суд не врахував роз'яснень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та помилково стягнув на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 1 000 грн.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, вважає необхідним скасувати рішення суду в частині стягнутого судом розміру моральної шкоди в сумі 1 000 грн.,та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, в зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 17 вересня 2012року в частині стягнення з ОСОБА_2 1 000 грн. у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_4 - скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)