2512/1302/2012 року
№ провадження 2/2512/294/2012
У Х В А Л А

12 жовтня 2012 року

м. Мена

Суддя Менського районного суду Чернiгiвської областi ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 заявленої в порядку ст. 34 ЦПК України про визнання недійсної розписки про передачу грошей яка відбулася між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

07.06.2012 року до Менського районного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

08.06.2012 року ухвалою Менського районного суду по даному позову було відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду.

Зазначена ухвала була оскаржена в апеляційному порядку третьою особою що заявляє самостійні вимоги по справі ОСОБА_2

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 21.09.2012 року ухвалу судді Менського районного суду Чернігівської області від 08.06.2012 року було залишено без змін.

12.10.2012 року справа повернулася з апеляційної інстанції до Менського районного суду Чернігівської області для розгляду її по суті.

05.07.2012 року ОСОБА_2 звернувся до Менського районного суду Чернігівської області в порядку передбаченому ст. 34 ЦПК України з позовом про визнання розписки про передачу грошей яка відбулася між ОСОБА_3І, та ОСОБА_4 недійсною.

Відповідно до вимог ст. 34 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення судового розгляду, пред'явивши позов до однієї чи обох сторін. Ці особи мають усі

процесуальні права і обов'язки позивача. Після вступу в справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору,справа за клопотанням цієї

особи розглядається спочатку.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що третя особа у справі ОСОБА_2, скориставшись своїм правом, на засадах добровільності обрав для себе процесуальний статус третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору та вступив в процес шляхом подання позовної заяви, яка відповідає вимогам ст.ст. 118-120 ЦПК України.

Крім того, відповідно до вимог ст.125 ЦПК України встановлено, що положення статей 123 і 124 цього Кодексу (щодо зустрічних позовів) застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом .

Враховуючи вищезазначені обставини, суддя не вбачає підстав для відмови у прийнятті до розгляду зазначених вимог та прийняття його до спільного розгляду з первісними вимогами ОСОБА_3, оскільки, обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, не перешкоджає здійсненню права і розвитку процесу в справі, а відповідає принципу процесуальної економії. Тобто, суддя зазначає, що обєднання зазначених позовів в одне провадження має на меті прискорити розгляд справи та забезпечити правильне вирішення спору, а також має на меті усунути можливість винесення рішень, що суперечили б одне одному.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.ст. 34, 125, 126 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Об'єднати в одне провадження цивільні позови:

ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики та позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3І,. ОСОБА_4 про визнання недійсною розписки про передачу грошей, привласнивши загальний номер цивільній справі 2512/1302/2012, провадження № 2/2512/294/2012.

Справу призначити до судового розгляду на 02.11.2012 о 14:00 год. в залі судових засідань Менського районного суду Чернігівської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Савченко