АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа № 22 - 2171/2012 р. Головуючий у 1 інстанції Калініченко О.Б.
Доповідач Котула Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2012 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Волкової Л.О.

При секретарі : Вендоліній А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2011 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму заборгованості за договором позики в розмірі 2 671 516, 75 грн. , а також витрати по оплаті судового збору у сумі 1700 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 120 грн.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належним чином повідомлені відповідачка та її представник ОСОБА_2 не з'явилися у судове засідання і заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивачки ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи на її необґрунтованість, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були переданійому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей( ч.2 ст. 1047 ЦК України )

Судом встановлено , що 12 лютого 2010 року ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_3 у борг 325 000 доларів США і зобов'язувалася повернути ці кошти в повному обсязі.

На підтвердження факту отримання грошей позивачка надала суду розписку ОСОБА_5

17 вересня 2010 року ОСОБА_6 направила до ОСОБА_1 письмову вимогупро повернення боргу протягом тридцяти днів з дня одержання вимоги(а.с.5-6).

Проте її вимоги залишилися без задоволення відповідачкою.

В силу ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики,він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1, 2 ст. 625 ЦК встановлено, що боржник не звільняється від відповідальностіза неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Задовольняючи позов , суд правильно виходив з того , що позивачка надала в борг відповідачці 325 000 дол. США і на її вимогу щодо повернення зазначеної суми боргу протягом тридцяти днів остання борг не повернула, а тому суд обґрунтовано стягнув з відповідачки суму боргу , виходячи з курсу встановленого НБУ долара до гривні та 3 % річних від простроченої суми.

Посилання в апеляційній скарзі на неповноту з'ясування обставин справи, оскільки відповідно до змісту розписки грошові кошти надалися не ОСОБА_3, а юридичною особою " Компанією ДСВ Україна", не заслуговують на увагу , оскільки у розписці зазначено , що гроші відповідачка отримувала від ОСОБА_3(а.с.6)

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що мало місце порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного , колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст.. 303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 відхилити , а рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: