У х в а л а

13.12.2012

Суддя Київського районного суду м. Одеси Літвінова І.А., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, державний нотаріус Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування, визнання права власності на спадщину за законом, витребування майна із чужого незаконного володіння та усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення,

В С Т А Н О В И В:

Громадянка ОСОБА_7 Федерації ОСОБА_1 подала до Київського районного суду м. Одеси позовну заяву до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, державний нотаріус Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та просить суд:

1. Визнати недійсним договір дарування від 23 листопада 2005 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яким подаровано квартиру АДРЕСА_1, Договір посвідчений державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_8

2. Визнати за позивачем право власності на спадщину померлого 05.08.2005 року брата позивача ОСОБА_9, яка складається з АДРЕСА_2.

3. Витребувати із чужого незаконного володіння АДРЕСА_2, якою володіє відповідач ОСОБА_4.

4. Усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, шляхом виселення із АДРЕСА_2 відповідача ОСОБА_4 та осіб, які з нею проживають.

11 грудня 2012 року справа одержана суддею у порядку статті 11-1 ЦПК України.

Статтею 48 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах встановлено, що провадження у справах про спадкування нерухомого майна компетентні вести заклади Договірної Сторони, на території якої знаходиться майно. Положення цієї статті застосовується також при розгляді спорів, виниклих у звязку з провадженням по справах про спадкування.

Отже спірні правовідносини між громадянкою ОСОБА_7 Федерації ОСОБА_1 та відповідачами регулюються законодавством України та підлягають розгляду судовими органами України.

За правилами ст. 114 ЦПК України, позови що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцем знаходження майна або основної його частини.

Спірне майно розташоване за адресою, що територіально відноситься до Київського району міста Одеси.

Справа підсудна Київському районному суду м. Одеси.

Однак, при ознайомленні з позовною заявою та додатками до неї, встановлені підстави для залишення позову без руху, у звязку з недодержанням вимог ст. 119 ЦПК України при його оформлені.

Відповідно до п.п. 4, 6, 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви.

Всупереч цьому, в позові не міститься ціна позову, незважаючи на те, що позивач, заявляє вимоги майнового характеру про визнання права власності на спадкове майно - квартиру.

Крім того, в позовній заяві не зазначені докази на підтвердження наступних обставин:

- родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_9 (свідоцтва про народження, витяг з актового запису про народження тощо);

- належність квартири № 9 у будинку № 7/2 в місті Одесі на праві власності до ОСОБА_9 на час його смерті (правовстановлюючий документ, витяг з КП ОМБТІ та РОН м. Одеси, тощо);

- відмови видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з набуттям права власності на майно іншими особами (лист, повідомлення, постанова, тощо);

- підстави набуття ОСОБА_5 права власності на спірне майно;

- підстави набуття ОСОБА_4 права власності на спірне майно.

Не зазначена наявність підстав для звільнення від доказування вищезазначених обставин.

В позовній заяві в коло третіх осіб включений державний нотаріус Першої одеської нотаріальної контори, прізвище якої зазначене, як Дудіна. При цьому договір дарування від 23.11.2005 року був посвідчений нотаріусом ОСОБА_8 Також прізвище позивача в позові зазначене, як Беловолова, а при підписанні позову Біловолова. Де саме допущена помилка встановити не можливо, так як відсутній документ, яким посвідчується особа позивача та підтверджуються її анкетні дані. У звязку з наведеним позовна заява потребує уточнень в указані прізвищ позивача та третьої особи шляхом проведення відповідних виправлень.

Перелік документів, що додаються до позову є неповним. До переліку не внесені відомості про додання до позову копії рішення апеляційного суду Одеської області від 10.01.2012 року.

До позовної заяви доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у неналежному розмірі.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Ставки судового збору встановлені ч. 2 ст. 4 зазначеного Закону, відповідно до якої за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, за позовні заяви немайнового характеру - 0,1 розміру мінімальної заробітної плати.

Дія цих положень Закону розповсюджується і на іноземців, які звертаються до суду (ч. 2 Закону України Про судовий збір).

Отже позивач заявляє вимогу майнового характеру про визнання права власності на обєкт нерухомого майна. Ставка судового збору з цієї вимоги складає 1 % з ціни спірного обєкту нерухомого майна квартири, яка встановлюється з оціночної вартості майна на час звернення до суду та підлягає підтвердженню належними доказами.

Також позивач заявляє три вимоги немайнового характеру про визнання недійсним договору, витребування майна з чужого незаконного володіння та виселення осіб.

Кожна з заявлених вимог підлягає оплаті в розмірі 0,1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про міжнародне приватне праводокументи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються

дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (далі Конвенція 1961 року), згода на обовязковість якої надана Законом України від 10.01.2002 р. Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, набула чинності між Україною і державами-учасницями Конвенції, що не висловили заперечень проти її приєднання, для України і вступила в силу з 22.12.2003 року.

Скасування легалізації означає, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, яким скріплений документ, є проставляння апостилю компетентним органом держави, в якій документ був складений (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Відповідальними за апостилювання нотаріальних документів є Міністерство юстиції України.

Довіреності, посвідчені консульськими установами України для дії на території України, не потребують консульської легалізації чи проставлення апостилю.

Довіреність, яку представник позивача надав для підтвердження своїх повноважень видана на території ОСОБА_7 Федерації від імені громадянки РФ та посвідчена нотаріусом іноземної країни.

У звязку з тим, що суддя не має можливості встановити автентичність підпису та відбитку печатки, якими скріплений документ, а довіреність не посвідчена консульською установою, довіреність, якою підтверджуються повноваження представника позивача підлягає апостилюванню у встановленому порядку.

Відповідно до ст. ст. 121, 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом. Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 119-122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, державний нотаріус Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування, визнання права власності на спадщину за законом, витребування майна із чужого незаконного володіння та усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання їм ухвали, розяснив, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Копію ухвали направити позивачу для виконання.

Копію ухвали направити представнику позивача для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Літвінова

Суддя: ОСОБА_11