АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ

Справа 2/413/595/12 Головуючий у 1 інстанції
Провадження 22-ц/491/851/12 ОСОБА_1
Категорія 53 (1) Доповідач Барильська А.П.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Барильської А.П.,

суддів Грищенко Н.М., Савіна Г.О.,

при секретарі Євтодій К.С.,

за участю: позивача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, представника відповідача - Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє за довіреністю в інтересах позивача ОСОБА_2, на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 січня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання наказу незаконним, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі ПАТ «ЦГЗК»), який в подальшому уточнив та просив суд визнати незаконними наказ № 937 від 02.06.2011 року, акт від 05 травня 2011 року про відмову від пояснень, акт прослуховування від 05 травня 2011 року та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що він працює на підприємстві відповідача машиністом тепловоза на вивозі гірничої маси з карєру дільниці залізничного цеху Петровського карєру ПАТ «ЦГЗК». Наказом № 937 від 02.06.2011 року позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та позбавлено премії у травні 2011 року за порушення ним п.16.14, п.16.18, п. 16.28 «Правил технічної експлуатації залізничного транспорту системи МЧМ», а саме: позивач здійснив рух потягу до світлофора «МЗ» без указівки чергової по станції «Відвальна». Однак, зазначений висновок спростовується наказом № 937 від 02.06.2011 року, де вказано, що чергова по станції віддала позивачу команду на виїзд. Вважає, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності з порушенням вимог закону. Всупереч вимогам ст.ст.148, 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення уповноважений орган не відібрав від нього письмові пояснення по суті порушення ОСОБА_5 від 05.05.2011 року про відмову позивача від надання пояснень вважає таким, що не стосується притягнення його до дисциплінарної відповідальності і є незаконним. Акт прослуховування від 05.05.2011 року вважає таким, що не відповідає дійсності та необґрунтовано складений лише двома особами, акт не відображає дійсних перемов, які велися по радіозвязку, складений без участі позивача, зацікавленими особами, та є незаконним. Через порушення його прав йому завдана моральна шкода, яку оцінює 50 000 грн., оскільки він позбавлений реалізувати свої можливості, погіршилися відносини з оточенням.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу 16 січня 2012 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «ЦГЗК» про визнання наказу незаконним, відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє за довіреністю в інтересах позивача ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог. Просить винести окрему ухвалу у відношенні головуючого судді.

Зокрема, вважає, що судом до спірних правовідносин помилково застосовано нормативні акти, які не підлягали застосуванню та втратили чинність, а саме Правила технічної експлуатації залізничного транспорту підприємств системи МЧМ, глава 16 якої обумовлює організацію технічної роботи станції та не може застосовуватися до порядку прийому та відправлення потягів, в той час, як порядок організації руху потягів визначає ОСОБА_6 17 ПТЕ. Суд першої інстанції не врахував, що позивач виїхав від ЄКГ №19 до сигналу «МЗ», не самовільно, а на виконання команди чергової по станції «Відвальна»

Крім того, вважає, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_2 працює машиністом тепловозу на вивезення гірничої маси, тому не міг виконувати обов'язки, за якими до нього застосовано дисциплінарне стягнення, передбачене п.16.14,п.16.18,п.16.28 ПТЕ. Від позивача власником, або уповноваженим ним органом не відібрано письмових пояснень, посадовою ж інструкцією керівника служби рухомого складу ОСОБА_5 не передбачено витребування від порушника трудової дисципліни письмових пояснень. Посадові особи, що склали акт від 05.05.2011 року про відмову позивача від надання пояснень, не є власниками підприємства або уповноваженим ним органом, та до нього з приводу надання пояснень не зверталися. Акт прослуховування від 05.05.2011 року складений двома посадовими особами, не відображає дійсні перемовини, які велися по радіозвязку 05.05.2011 року. Вважає, що висновки суду першої інстанції обґрунтовані суперечливими доказами зацікавлених осіб.

В запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «ЦГЗК» просить рішення суду, як законне та обґрунтоване, на їх думку, залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 працює машиністом тепловозу на вивезенні гірничої маси з карєру дільниці залізничного цеху Петрівського карєру Управління залізничного транспорту ПАТ «ЦГЗК».

Наказом ПАТ «ЦГЗК» № 937 від 02.06.2011 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовані заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани та позбавлено премії за травень 2011 року за порушення п.п. 16.14, 16.18, 16.28 «Правил технічної експлуатації залізничного транспорту підприємств системи МЧМ», а саме: в приведенні до руху локомотиву без вказівки чергового по станції, вказівки керівника маневрів, невиконанні вказівки про переміщення. Згідно зазначеного наказу, 05.05.2011 року ОСОБА_2 допустив сход другого від локомотиву думпкара №307, про що о 15.18. годин доповів черговій по станції «Відвальна», після чого самостійно відчепився від технологічної вертушки та з першим від голови потягу думпкаром провів рух потягу до сигналу «МЗ», при цьому не попередивши чергову по станції «Відвальна», не дізнався про план робіт, що є порушенням п.16.14..п.16.18,п.16.28 Правил.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, дав їм належну правову оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання наказу № 937 від 02.06.2011 року незаконним.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно положень п. 1.5.2 Інструкції по охороні праці для машиніста тепловозу УЖДТ, затвердженою наказом генерального директора ПАТ «ЦГЗК» № 443 від 22.03.2011 року, машиніст тепловозу повинен знати та виконувати вимоги нормативно - правових актів, положень та інструкцій по охороні праці та безпеці руху, вимоги яких є обовязковими по його робочому місцю (професії чи виду робіт).

Відповідно до п.16.28 «Правил технічної експлуатації залізничного транспорту підприємств системи МЧМ», від 11 червня 1986 року № 731, забороняється машиністу проводити до руху локомотив, не знаючи про план робіт та не отримавши вказівки розподільника маневрів особисто, по радіозвязку, засобами двостороннього паркового звязку чи сигналу, який подається ручними сигнальними приборами.

Згідно п.16.14 Правил, маневри повинні проводитися за вказівкою лише одного працівника чергового по станції, маневрового диспетчера, а на ділянках, оснащених диспетчерською централізацією- поїзного диспетчера.

Як вбачається із матеріалів справи, у порушення вимог зазначених норм Правил та Інструкції, позивач, знаючи про відсутність габариту наближення внаслідок розвалу гірничої маси після вивантаження, допустив сход другого від локомотиву думпкару № 307, про що доповів черговій по залізничній станції «відвальна», після чого самостійно відчепившись від технологічної вертушки та з першим від голови думпкаром провів рух потягу до сигналу «МЗ», тобто, без вказівки чергової по станції, керівника маневрів, не дізнавшись про план робіт, допустив самостійний рух потягу, що потягнуло негативні наслідки для підприємства, а саме: порушення безпеки руху на залізничному транспорті підприємства та створення умов для аварійних ситуацій через допущене порушення Правил позивачем.

У звязку з чим. висновок суду про доведеність вчиненого позивачем порушення п.п.16.14, 16,18, 16.24 Правил, є правильним.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом до спірних правовідносин помилково застосовано нормативні акти, які не підлягали застосуванню та втратили чинність, а саме Правила технічної експлуатації залізничного транспорту підприємств системи МЧМ, глава 16 якої обумовлює організацію технічної роботи станції та не може застосовуватися до порядку прийому та відправлення потягів, в той час, як порядок організації руху потягів визначає ОСОБА_6 17 ПТЕ, колегія суддів не може взяти до уваги. оскільки на позивача, який працює машиністом тепловоза ( на вивозі гірничої маси з карєру) дільниці залізничного цеху Петровського карєру ПАТ»ЦГЗК».розповсюджується дія п.п.16.14,16.18,16.24 Правил.

За Правилами технічної експлуатації залізничного транспорту промислових підприємств, затвердженими Наказом Міністерства промислової політики № 70 від 15.02.2010 року, станом на 05.05.2011 року позивач навчання в установленому порядку не пройшов. Тому, адміністрація відповідача обґрунтовано вимагала від позивача діяти відповідно до Правил від 11.06.1986 року № 731.

Крім того, п.16.28 зазначених Правил відповідає положенню Правил, затверджених Наказом від 15.02.2010 року № 70 відносно дій у зазначених обставинах, а також пункту 5.12 Інструкції по охороні праці для машиніста тепловозу, відповідно до якого, при виникненні будь-якої нестандартної чи аварійної ситуації після прийняття першочергових заходів для усунення аварії- машиністу тепловозу необхідно повідомити чергового по станції про те, що сталося, та про те, яка допомога необхідна. Подальші дії по розпорядженню відповідальної особи.

У звязку з чим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач діяв всупереч зазначеним вимогам Правил та Інструкції.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач виїхав від ЄКГ №19 до сигналу «МЗ», не самовільно, а на виконання команди чергової по станції «Відвальна», колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки той факт, що позивач самостійно відчепився від технологічної вертушки та з першим від голови думпкаром провів рух потягу до сигналу «МЗ», тобто без вказівки чергової по станції, керівника маневрів, не дізнавшись про план робіт, допустив самостійний рух потягу, встановлений у судовому засіданні та не спростований позивачем належними та допустимими доказами.

Згідно акту прослуховування переговорів по радіостанції машиніста тепловозу 2ТЄ10м №2562 ОСОБА_2 та ДСП ст. «Відвальна» ОСОБА_7 від 05.05.2011 року, убачається, що 05.05.2011 року позивач ОСОБА_2 отримав команду усувати просип вручну і після сходу команди на виїзд до сигналу «МЗ» не отримував, позивач без команди начальника служби рухомого складу ОСОБА_5, чергової по станції, не дізнавшись про план робіт, здійснив рух від місця сходу до сигналу «МЗ». Зазначений вище акт узгоджується з поясненнями свідків в судовому засіданні, не протирічить поясненням самого позивача ОСОБА_2. Акт прослуховування складений з урахуванням технічної характеристики носія запису та обмеженого часу збереження переговорів на архіваторі відповідно до Інструкції.

У звязку з чим, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 прослуховування від 05.05.2011 року не відображає дійсні перемовини, які велися по радіозвязку 05.05.2011 року, є безпідставними.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання вищезазначеного акту незаконним, оскільки він складений посадовими особами, відповідно до їх посадових обовязків та узгоджується з іншими матеріалами справи, щодо обставин вчиненого позивачем проступку. Вказаний акт фіксує обставини щодо перемовин, які велися радіозвязком між позивачем та черговою по станції відповідно до Інструкції та оцінений судом в якості доказу під час вирішення зазначеної справи.

Доводи апеляційної скарги про зацікавленість осіб, які склали зазначений вище акт, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вони не підтверджені доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що від позивача власником, або уповноваженим ним органом не відібрано письмових пояснень, посадові особи, що склали акт від 05.05.2011 року про відмову позивача від надання пояснень, не є власниками підприємства або уповноваженим ним органом, та до нього з приводу надання пояснень не зверталися, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вони не підтверджені доказами.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, керівник служби рухомого складу ОСОБА_5, відповідно до положень п.п. 2.2.13, 2.3.2 своєї посадової інструкції запропонував позивачу, який перебуває в його підпорядкуванні, надати письмові пояснення щодо порушення, проте позивач відмовився від надання пояснень. Вказані обставини також підтверджені допитаними свідками ОСОБА_7, ОСОБА_5

Зазначений факт відмови позивача від надання пояснень зафіксований актом від 05.05.2011 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання вказаного акту незаконним, оскільки він зафіксував факт відмови позивача від надання пояснень щодо обставин вчиненого проступку.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення, підприємством відповідача дотриманий порядок його застосування. Дисциплінарне стягнення до позивача накладене з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого проступку, обставин, за яких вчинено проступок, попередньої праці позивача.

Суд першої інстанції також дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди. У звязку з недоведеністю зазначених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

За таких обставин. колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права. висновки суду відповідають обставинам по справі, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, а рішення суду повинно бути залишено без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє за довіреністю в інтересах позивача ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 січня 2012 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Складання повної ухвали відкладено до 27 березня 2011 року.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Н.М. Грищенко

ОСОБА_6