Справа № 2-21/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2012 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Кочура О.О.,

за участю: секретаря - Худорба Р. Г.,

представника позивача - ОСОБА_1,

позивача - ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новгород-Сіверському справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Новгород - Сіверський мясокомбінат » про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за невикористану відпустку, стягнення відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ТОВ « Новгород - Сіверський мясокомбінат» про стягнення про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за невикористану відпустку, стягнення відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свій позов тим, що відповідач після звільнення, яке відбулось 03 жовтня 2011 року мав провести з нею повний розрахунок та видати належно оформлену трудову книжку. Зазначені кошти відповідач не виплатив йому, трудову книжку не видав, а отже вона має право на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Також відповідач має компенсувати їй завдану моральну шкоду в сумі 3000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позов підтримала, але уточнила позовні вимоги, що підтримує позов тільки в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за невикористану відпустку за 2 дні та стягнення моральної шкоди, оскільки відповідачі вже сплатили їй на момент розгляд) справи заборгованість по заробітній платі, але віддали трудову книжку на руки лише 21 листопада 2011 року, про що свідчить журнал реєстрації видачі трудових книжок. Наполягала на стягненні моральної шкоди, оскільки з моменту звільнення і до 22 листопада не мала можливості влаштуватися на нову роботу, без наявності трудової книжки та отримувати оплату для повноцінного життя. З проханням про видачу їй трудової книжки вона неодноразово усно зверталась до керівництва товариства, проте. її прохання задоволено не було, трудову книжку їй вже повернули тільки 21 листопада 2011 року. Не заперечувала проти винесення заочного рішення суду.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов з уточненими позовними вимогами підтримав, просив суд задовольнити позов з уточненими позовними вимогами.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання неодноразово не зявились, хоча повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, ніяких письмових заяв клопотань від них не надходило.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлявся і від якого не надійшло повідомлення про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечуває проти такого вирішення справи.

За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.

Суд, заслухавши позивача, його представника, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючи підстав:

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу Законів про працю України - працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Згідно ч. 2 цієї статті у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Суд вважає, що позов ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав :

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, і не спростовується позивачем, що ОСОБА_3 дійсно працювала в ТОВ « Новгород - Сіверський мясокомбінат» з 16.03.2011 року по 03.10.2011 року, про що свідчить трудова книжка ОСОБА_2, а отримала фактично на руки трудову книжку 21.11.2011 року, про що також свідчить журнал реєстрації видачі трудових книжок. На момент розгляду справи судом з позивачем розрахувалось повністю товариство по заборгованості по заробітній платі, але трудову книжку було видано із запізненням не з вини позивача, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків ОСОБА_3 та неможливості працевлаштуватися на іншу роботу до 22.11.2011 року.

Відповідно до ст. 47 К 3 п П У - власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку.

Вирішуючи питання про стягнення на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд проводить розрахунок відповідно до вимог порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Згідно довідки про середню заробітну плату (дохід), наданою ТОВ « Новгород - Сіверський мясокомбінат» - середньоденна зарплата позивача становила 68 , 98 грн. (а.с. 37), а середній заробіток за 1 ( одну) годину - 10, 11 грн. (а.с.38).

Відповідно до трудової книжки наданої позивачем в судовому засіданні ОСОБА_3 було звільнено з ТОВ « Новгород - Сіверський мясокомбінат» - 03.10.2011 року.

Трудову книжку видали на руки ОСОБА_3 згідно копії журналу реєстрації видачі трудових книжок (а.с. 39) - 21.11.2011 року.

Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

На час отримання трудової книжки на руки позивач ОСОБА_3 перебувала у вимушеному прогулі 35 робочих днів, тому середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу становить 2830 ( дві тисячі вісімсот тридцять ) гривень 80 копійок, оскільки 1 година робочого часу згідно довідки з ТОВ « Новгород - Сіверський мясокомбінат» коштує 10, 11 грн. Зазначені кошти підлягають стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_3, з якого відповідач зобовязаний провести утримання податку та інших обовязкових платежів.

Що стосується стягнення з ТОВ « Новгород - Сіверський мясокомбінат » виплати компенсації за невикористану відпустку за 2 ( два), то сума компенсації складає 161, 76 грн.

За правилом ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Позивач обгрунтовано посилається на те, що внаслідок порушення строків видачі їй трудової книжки ТОВ «Новгород - Сіверським мясокомбінатом » їй завдано моральної шкоди, оскільки ОСОБА_3 не могла влаштуватися на іншу роботу після звільнення з ТОВ « Новгород - Сіверський мясокомбінат« більше місяця.

Тому, обговорюючи питання про стягнення моральної шкоди суд, виходячи із принципів розумності та справедливості, беручи до уваги конкретні обставини по справі, вважає, що заявлена позивачем сума моральної шкоди в розмірі 3000 гривень підлягає частковому задоволенню, оскільки не відповідає характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, тощо), яких зазнала позивач ОСОБА_3

З урахуванням розяснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п.5 постанови від 31.03.1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (про необхідність при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди виходити з засад розумності, виваженості та справедливості), суд вважає, що з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 підлягає стягненню в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 ( одна тисяча) гривень 00 копійок.

В решті заявлених позивачем ОСОБА_3 позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ст. ст. 4, 6 Закону України « Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 47, 116, 117, 233, 237-1, К 3 п П України, ст. ст.4, 10, 11, 60, 61, 88,209, 212, 214-215, 224, 294 ЦПК України , постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 Про практику розгляду судами трудових спорів( з подальшими змінами та доповненнями), постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 » Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»( з подальшими змінами та доповненнями), Законом України « Про судовий збір», Постановою Кабінету Міністрів № 100 від 08. 02. 1995 року, Суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Новгород - Сіверський мясокомбінат » про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за невикористану відпустку, відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «Новгород - Сіверський мясокомбінат », м. Новгород - Сіверський, вулиця Залінійна буд. № 31, код СДРПОУ 37292284, ІПН 43 Св № 100337121 на користь ОСОБА_3 суму 2 992 ( дві тисячі девятьсот девяносто дві ) гривні 56 копійок за час вимушеного прогулу з 03 жовтня 2011 року по 21 листопада 2011 року.

Стягнути з ТОВ «Новгород - Сіверський мясокомбінат » на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 1000 ( одну тисячу) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ТОВ «Новгород - Сіверський мясокомбінат », м. Новгород - Сіверський, вулиця Залінійна буд. № 31 код СДРПОУ 37292284, ІПН 43 Св № 100337121 на користь держави судовий збір в розмірі 214 ( двісті чотирнадцять ) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуюча: О.О. Кочура