Справа № 1318/2-41/11 Головуючий у 1 інстанції: Кунцік О.С.
Провадження № 22-ц/1390/4275/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Богонюка М.Я., Савуляка Р.В.

при секретарі: Рванцовій О.О.

з участю : ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення та визначення порядку користування житлом,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 грудня 2011 року позов задоволено частково. Вселено позивачів у квартиру №22 будинку №26 на вулиці Стебельського у м. Самборі та зобовязано відповідача не чинити їм перешкоди у користуванні цією квартирою, а в решті позову відмовлено.

Рішення оскаржили ОСОБА_2 і ОСОБА_3

В апеляційній скарзі апелянти просять оскаржуване рішення скасувати в частині відмови вимоги про визначення порядку користування спірним житлом та в цій частині ухвалити рішення про задоволення позову, вселити ОСОБА_3 у спірну квартиру із дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Посилаються на те, що відповідач чинить їм перешкоди у користуванні спірним житлом, хоч вони разом із нею є співвласниками спірної квартири. Між сторонами склався порядок користування квартирою, але відповідач надалі чинить їм перешкоди у використанні спірного житла. Посилання суду на неможливість визначення порядку користування цим житлом за відсутності згоди на виплату компенсації у звязку з нерівністю часток, не відповідає дійсності, оскільки вони погоджуються на будь-який варіант користування квартирою, запропонований експертизою.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається з врахуванням інтересів всіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників.

Незалежно від розміру часток співвласники мають рівні права щодо володіння, користування та розпорядження частковою власністю.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом приватизації при Самбірській міській раді 8 квітня 2005 року за № 171 у спільній частковій власності ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 знаходиться квартира АДРЕСА_1 (Шопена) в м. Самборі Львівської області, загальною площею 63,4 кв.м, житловою площею 39,0 кв.м.

Спірна квартира складається з 3 кімнат житловою площею 39,0 кв.м., в тому числі перша кімната 11,7 кв. м., друга кімната 17,9 кв.м. і третя - 9,4 кв.м., а також кухні площею 8,2 кв.м., ванної кімнати 2,3 кв.м., вбиральні 1,3 кв.м. та коридору 8,4 кв.м., комірка - 1,8 кв.м., квартира обладнана балконами площею 1,0 та 1,4 кв.м., що стверджується наявним у матеріалах справи технічним пасортом.

Із довідки № 1644 про склад сімї та прописку, виданій ОСОБА_2 вбачається, що у спірному житлі зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5, та ОСОБА_8.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 чинить перешкоди в користуванні вищезгаданою спірною квартирою позивачам.

У відповідності до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання дитини до девяти років є місце проживання її батьків або одного із них, з яким вона проживає.

Діти позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають з позивачем та його дружиною за адресою м. Самбір вул. Коперніка 37 б кв. 63. Спору щодо визначення місця проживання дітей між подружжям ОСОБА_3 не існує. Його діти не є співвласниками спірної квартири.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою і вони можуть домовитись про порядок володіння чи користування цим майном.

Із висновку судової будівельно-технічної експертизи № 06/11 від 30 вересня 2011 року вбачається, що поділ спірної квартири згідно ідеальних часток по 1/3 частині технічно неможливий.

Ринкова вартість 1/3 ідеальної частини спірної квартири загальною площею 63,4 кв.м. становить 99382 гривні.

Експертизою запропоновано три варіанти визначення порядку користування спірною квартирою між трьома співвласниками із визначенням відповідно до тих варіантів ідеальної частки кожного в звязку з виділенням у користування кожній із сторін окремої кімнати.

Однак при кожному варіанті визначення порядку користування квартирою передбачена грошова компенсація за нерівність часток, яку сторони не згідні сплачувати. Відповідач не згідна на перерахунок часток та сплату грошової компенсації.

Визначення за кожним окремої кімнати із залишенням у спільному користуванні допоміжних приміщень згідно даної експертизи є значним відхиленням від рівності їх часток у спірній квартирі, тобто від 1/3 частини.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

З висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення суду відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: