Справа №22-ц-6488/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія45Доповідач у 2 інстанції Білоконь
УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Даценко Л.М.,

членів колегії - суддів Білоконь О.В., Верланова С.М.,

з участю секретаря Мироненко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миронівського районного суду Київської області від 29 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що проживав з відповідачем однією сімєю як чоловік та жінка без шлюбу з 2004 року. Під час спільного проживання відповідач отримала в дар земельну ділянку по вулиці Енергетиків, 79 у місті Миронівка. У червні 2008 року вона одержала дозвіл на будівництво будинку за вказаною адресою та виготовила будівельний паспорт. З липня 2008 року вони разом розпочали будівництво жилого будинку. Закінчили зведення будинку під час перебування у шлюбі, який зареєстровано 4 жовтня 2008 року. Будинок, готовність якого становить 100% відповідач не ввела в експлуатацію та право власності на нього у встановленому порядку не зареєструвала. У лютому 2011 року шлюб з відповідачем було розірвано. З того часу між ними виникають суперечки щодо користування будинком, відповідач не визнає його права на будинок та погрожує виселенням.

Позивач просив визнати за ним право власності на 1/2 частину будинку, погрібу, оглядової ями гаражної, сарая-літньої кухні, убиральні, ганку, колодязя, воріт та огорожі, покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 29 вересня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, посилаючись на його незаконність, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірний будинок не прийнятий в експлуатацію, та право власності на будинок у відповідності з вимогами ст.331 ЦК України у сторін не виникло, а відтак він не є спільним майном подружжя і розподілу не підлягає.

Колегія суддів згідна з цим висновком суду.

Судом встановлено, що сторони з 2004 по 2008 рік проживали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, з 04.10. 2008 по 17.02. 2011роки у зареєстрованому шлюбі ( а.с.16, 23,32).

4 квітня 2008 року відповідач ОСОБА_3 прийняла в дарунок земельну ділянку площею 0,10 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташовану по вулиці Енергетиків, 79 у місті Миронівка Київської області, отримала дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель ( а.с.7-10).

Встановлено, що на вказаній земельній ділянці сторони побудували у 2008 році житловий будинок, погріб під частиною будівлі, оглядову гаражну яму та ганок, у 2009 році ними збудовано колодязь, поставлено двоє воріт та огорожу, у 2010 році збудовано літню кухню, убиральню, проведено трубопровід. Будинок має затверджений КП КОР Білоцерківським МБТІ технічний паспорт, в якому відображені характеристики будинку, господарських будівель і споруд, зазначений рік побудови, та не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних ( а.с.17-22).

За загальним правилом, встановленим ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

На підставі ч.1 ст. 74 СК України в разі, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи , право власності на будинок під номером 79 по вулиці Енергетиків міста Миронівка за сторонами не зареєстровано ( а.с.22).

Встановлені судом першої інстанції обставини та вказані правові норми свідчать про те, що сторони до прийняття будинку до експлуатації та реєстрації прав на вказане нерухоме майно не є власниками житлового будинку, а є власниками матеріалів, що використовувалися ними при здійснені будівництва по вулиці Енергетиків, 79 у місті Миронівка. Для виникнення права власності на будинок необхідно, щоб будинок було збудовано на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці, було затверджено відповідний проект, отримано відповідний дозвіл на будинок, та будинок було прийнято до експлуатації, проведено державну реєстрацію виникнення права власності на нього.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не доведено та не зазначено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, що підтверджують наявність у позивача права власності на спірне майно, яким є житловий будинок. Звертаючись до суду за захистом свого права, позивач не врахував, що необхідною умовою захисту права власності шляхом його визнання

є підтвердження прав на майно, що може мати місце після прийняття будинку до експлуатації та його державної реєстрації. Інших вимог позивач не заявляв.

За таких обставин, суд дійшов правильного висновку про те, що права позивача не порушені, підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, тому, відповідно до ст.303 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,307-308, 313 315, 316,319 ЦПК України , колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 29 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: