АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Справа №2004/2-408/11.
Провадження № 22ц/2090/293/2012 Головуючий 1 інстанції Закопайло В.В.
Категорія сімейні Доповідач Кругова С.С.
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді - Кругової С.С.,
суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
за участю секретаря - Гопко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на своє утримання та на утримання дитини,-
в с т а н о в и л а:
У серпні 2011 року позивач звернулась з позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. кожного місяця на її утримання, починаючи з дня пред'явлення позову, і до досягнення їх спільним сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років. Крім того, просила стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти в розмірі 500 грн. кожного місяця на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття, з урахуванням індексації, починаючи з дня пред'явлення позову.
Зазначає, що 17 квітня 2010 року між нею та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спочатку подружжя мешкало у будинку батьків відповідача, оскільки належних умов для проживання дитини у будинку не було, змушена була переїхати у будинок своїх батьків. Чоловікові це не сподобалося, а тому він заявив, що не буде приймати участі в утриманні сина та в його вихованні. З того часу відповідач відсторонився від справ сім'ї, не дбає про інтереси сина, перестав їх утримувати.
З серпня 2010 року перестали вести спільне господарство, припинили шлюбні стосунки, фактично сім'я розпалася і існує лише формально. На даний час вона проживає разом з сином, який перебуває на її утриманні. Крім того син з дитинства перебуває на обліку у поліклініці Богодухівського району Харківської області, хворіє на алергічний дерматит, у зв'язку з чим потребує відновленого лікування.
Відповідач добровільно не бажає її утримувати, матеріальної допомоги ні в грошовій, ні в натуральній формі не надає, хоча має таку можливість. Працює не офіційно, має мінливий, нерегулярний дохід, однак матеріально забезпечений.
Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2011 року позовні вимоги задоволенні. Вирішено стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, пров.Зелений, 7 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 500 грн. щомісяця, але не менше 30% встановленого законом розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17 серпня 2011 року. Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, пров.Зелений, 7 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення їх сином, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, трирічного віку, починаючи з 17 серпня 2011 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави держмито в розмірі 102 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 260 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити частково, а саме в частині стягнення аліментів на утримання дитини та визначити їх щомісячну виплату у розмірі 300 грн., виключивши слова «але не менше 30% встановленого законом розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку». В частині стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі 500 грн. рішення просить скасувати.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом при винесенні рішення порушені норми матеріального права. Як було встановлено, він не має можливості працювати з незалежної від нього причини через хворобу, що підтверджується довідками. Зазначає, що Богодухівський районний центр зайнятості не надає йому відповідної роботи, внаслідок чого сам знаходиться на утриманні батьків. Вважає, що показання допитаного в ході судового засідання свідка лікаря Богодухівської ЦРЛ, викликаного за ініціативою суду, не можуть бути доказом відсутності хвороби, оскільки він не є відповідним експертом з даного питання. Встановивши конкретний розмір аліментів на дитину у твердій грошовій сумі, судом порушені вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, не враховані всі обставини.
Зазначає, що, оскільки на даний час не має можливості знайти роботу, не отримує будь-якого доходу, не має і реальної можливості утримувати колишню дружину, а тому рішення не може бути виконане взагалі, про що суду завідомо було відомо.
Також, приймаючи до уваги довідку Управління статистики в Харківській області про середньомісячну заробітну плату штатних працівників у розмірі 1735 грн., суд безпідставно вважав, що він спроможний заробити вказану суму. При цьому не було враховано, що відповідно до ст. 21 Закону «Про Державний бюджет України на 2011 рік»( № 2857-VІ від 23 грудня 2010 р. ) розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу з 01 жовтня 2011 року складає 985 грн.
В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу відхилити , рішення суду залишити без змін. Зазначає, що відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і її до досягнення дитиною 3-х років, оскільки вона не працює, а доглядає за дитиною. Вказую, що відповідач працює не офіційно має реальну можливість надавати матеріальну допомогу, інших дітей в нього немає і він не надав жодних доказів неспроможності платити аліменти.
Судова колегія, заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Згідно ч. 1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Задовольняючи позов , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в силу свого віку та стану здоровя може працювати і надавати матеріальну допомогу в твердій грошовій сумі, а саме по 500 грн. щомісячно дитині до її повноліття , але не менше 30% встановленого законом розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і дружині до досягнення дитиною 3-х років.
З таким висновком суду, судова колегія погоджується частково виходячи з наступного.
Судовим розглядом встановлено, що сторони ОСОБА_3 і ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2010 року (а.с.3). Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_5, який народився 4 серпня 2010 року його батьками є ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (а.с.4). Згідно довідки дитина проживає з матірю (а.с.5). Відповідач не працює.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Метою законодавчого закріплення права матері на отримання аліментів на дитину і на своє утримання є перш за все захист інтересів дитини, забезпечення її грошовими коштами, необхідними для її життєдіяльності.
Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін ( ч.1 ст. 10 ЦПК України).
Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обгрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.60 ЦПК України), крім випадків, встановлених статею 61 цього Кодексу.
Матеріали справи не містять доказів, що у відповідача тяжке матеріальне становище, наявність на утриманні інших осіб, та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення питання про його спроможність сплачувати аліменти.
Судова колегія виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що батьки зобов'язані нести витрати в рівних частинах для забезпечення дитині необхідного рівня життя.
Прожитковий мінімум на дитину до 6 років на одну особу на місяць з 1.10.2011 року складає 853 грн. , непрацездатної особи 784 грн.
Суд першої інстанції правильно визначив розмір аліментів в твердій грошовій сумі 500 грн. на дитину і на матір 500 грн. з незначним відступом від рівності часток (853:2= 426,50), оскільки вже з 1 грудня 2011 року прожитковий мінімум на дитину складав 870 :2 = 435 грн. Крім того, дитина проживає разом з матір'ю, яка і несе фактично всі необхідні для життя дитини витрати в тому числі і на лікування, що значно перевищує прожитковий мінімум (а.с.51).
Правильно визначивши розмір аліментів, суд першої інстанції в резолютивній частині рішення помилково зазначив про стягнення не менше 30% встановленого законом розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки таке обмеження стосується стягнення аліментів в частці від заробітку , а не в твердій грошовій сумі ( ч.2 ст.182 СК України). З огляду на те, що судом допущено порушення норми матеріального права , що згідно п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду, зазначені слова підлягають виключенню з резолютивної частини .
Що стосується доводів відповідача, що він не працює і тому не може платити 1000 грн. на місяць, то суд вважає, що ці обставини залежать виключно від його волевиявлення.
Як вбачається з відповіді Богодухівського центру зайнятості ОСОБА_3 перебував на обліку і йому пропонували двічі роботу на ТОВ «Богодухівський мол завод», але він відмовився і був знятий з обліку (а.с.54).
Позивач на відміну від нього не може працювати, оскільки доглядає за дитиною.
Згідно ст.23 Конституції України кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов'язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості.
Кожна людина вільна в виборі способу життя і тому, відповідач повинен обрати корисний спосіб життя як для себе особисто, так і для своїх дітей і для суспільства в цілому.
Оскільки діючим законодавством обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей покладений на батьків, то обов'язок забезпечити гідний рівень життя дітей лежить на обох батьках.
Обов'язок утримувати батьків покладено на повнолітніх дітей, тому задовольнити апеляційні вимоги відповідача знизивши розмір аліментів на дитину до 300 грн. і звільнивши його від сплати аліментів на утримання дружини з метою покращення його матеріального становища за рахунок інтересів малолітньої дитини, судова колегія не вважає за можливе.
Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини по справі, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінив докази, які були досліджені в судовому засіданні і дійшов правильного висновку про задоволення позову.
Керуючись ст. 84, 180,182,184 СК України, 303, 304, 307, п.4 ч.1 ст. 309, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу - задовольнити частково.
Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 4 жовтня 2011 року змінити.

Виключити з другого абзацу резолютивної частини рішення слова «але не менше 30% встановленого законом розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя - підпис Судді-підписи

Копія вірна: суддя-