АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22к/2190/374/12 Головуючий в суді 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: 20 Доповідач: Вейтас І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого: Цуканової І.В.

Суддів: Колісниченка А.Г.

ОСОБА_2

При секретарі: Лукашевич Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Херсонської міської ради на рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 01 березня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа : Херсонська територіальна громада про визнання договору укладеним та визнання права власності, -

встановила:

У лютому 2006 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 13.04.2004 року між нею та ОСОБА_4, був укладений в простій письмовій формі договір купівлі - продажу, згідно якого остання передала у власність позивачці кафе розташоване в м. Херсоні по вул. Димитрова на території парку відпочинку ім. Димитрова, а ОСОБА_3 в свою чергу сплатила відповідачу 20 000 доларів США. Нотаріально договір купівлі продажу не укладали, так як кафе було недобудоване (готовність обєкту становила 86%). З урахуванням викладеного та того, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, позивач просила суд визнати договір купівлі - продажу від 13.04.2004 року, укладений між нею та ОСОБА_4 дійсним, визнати за нею право власності на придбане нерухоме майно - кафе розташоване в м. Херсоні по вул. Димитрова на території парку відпочинку ім. Димитрова на земельній ділянці площею 0,0508 га.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 01 березня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені, визнано договір купівлі - продажу кафе розташованого в м. Херсоні по вул. Димитрова на території парку відпочинку ім. Димитрова на земельній ділянці площею 0,0508 га, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсним, визнано за ОСОБА_3 право власності на вказане кафе.

В апеляційній скарзі Херсонська міська рада, просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про відмову у задоволенні заявленої вимоги, зазначаючи, що суд при вирішенні даної справи допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Представник Херсонської міської ради до суду не з'явився, в зяві на адресу суду просить справу розглянути за їх відсутності та апеляційну скаргу задовольнити. Позивач ОСОБА_3 до суду не заявилась, про розгляд справи повідомлена у встановлено законом порядку. За таких обставин, колегія суддів, вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, і це підтверджується письмовими доказами та відбулося часткове виконання ними договору, а тому відповідно до ст. 220 ЦК України цей договір слід визнати дійсним.

Однак, з таким висновком погодитись не можна, оскільки суд дійшов до нього через неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі п.4 ч.І ст.309 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, приватного підприємця ОСОБА_4 рішенням Господарського суду Херсонської області від 02.04.2004 року визнано власником недобудованого нерухомого майна, розташованого в м.Херсоні по вул.Димитрова на території парку відпочину ім..Димитрова (а.с.4).

13.04.2004 року ОСОБА_4 згідно договору, укладеного в простій письмовій формі, продала належне їй нерухоме майно (кафе) ОСОБА_5 за 2ООО0 дол.США.(а.с.16).

Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. За правилами ч. З ст.640 ЦК України, такий договір вважається укладеним з моменту його державної реєстрації.

Крім того ч.І ст.210 ЦК України передбачено, що правочин який підлягає державній реєстрації, є вчиненим лише з моменту його державної реєстрації.

Відповідно, положення ч.2 ст.220 ЦК України не застосовується до правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів, відповідно до ст.ст. 210,640 ЦК України повязується з державною реєстрацією, тому вони є неукладеними і не створюють ніяких прав та обовязків для сторін, у звязку з чим такий договір не може бути визнано дійсним в судовому порядку на підставі ст.220 ЦК України.

Визначивши, що предметом укладеного сторонами договору купівлі - продажу є нерухоме майно, і що цей договір відповідно до ст. 657 ЦК України підлягає нотаріальному посвідченню, суд не врахував положення зазначеної норми права щодо державної реєстрації такого договору, відсутність якої тягне за собою визнання договору неукладеним (ч.З ст. 640 ЦК України) та не створює для сторін прав та обовязків за ним.

Крім того судом, при постановленні рішення про визнання права власності за позивачем на нерухоме майно, не було враховано, що ОСОБА_6 належало недобудоване нерухоме майно, готовність якого становила 86%.

Абзацами другим та третім пункту 2 ст. 331 ЦК України встановлено, що якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації, а якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що передбачені ч.2 ст.220 ЦК України підстави для визнання укладеного сторонами 13.04.2004 року договору купівлі - продажу дійсним відсутні, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі ст.ст.210, 220, ч.2 ст.331, ч.З ст.640, ст.657 ЦК України, керуючись ст. 303, п.2 ч.І ст. 307, п.4 ч.І ст.309, ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Херсонської міської ради, задовольнити.

Рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 01 березня 2006 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Г оловуючий:

Судді