Справа № 2-о- 5/2012 р.
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
11 травня 2012 року Іванківський районний суд Київської області в складі:
головуючої - судді Тетервак Н.А.,
при секретарі - Форощі І.С.,
з участю адвоката- Працюка В.Л.,
за участю заявника - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків справу за заявою ОСОБА_2 ,заінтересована особа Іванківське районний об`єднаний військовий комісаріат про встановлення юридичного факту,
В С Т А Н О В И В:
Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту.
Заявник ОСОБА_1 посилається на те,що з 26.11. 1990 року по 25.06. 1992 року проходив строкову службу в лавах Радянської Армії СРСР в складі Прикордонних військ Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР. І яка була розташована в м.Нахичевань Нахичеванської Автономної Республіки Азербайджанської РСР.
Під час служби він брав участь у виконанні спеціальних завдань в умовах надзвичайного стану та при збройних конфліктах по нормалізації обстановки,відновленню законності і правопорядку на території республік Закавказзя, а саме-при збройному конфлікті між збройними угруповуваннями союзних на той час республік колишнього Союзу РСР- Вірменією та Азербайджаном.
Відповідно до ст. 6 п.2 Закону України «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються учасники бойових дій на території інших країн, в тому числі військовослужбовці Комітету державної безпеки, які за рішеннями уряду колишнього Союзу РСР проходили військову службу в державах,де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ..
Постановою Кабінету Міністрів України №63 від 8 лютого 1994 року «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту» затверджено перелік держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського флоту,Комітету державної безпеки тощо колишнього Союзу РСР, і періодів бойових дій на їх території.
Загальновідомо,що в період, який передував відокремленню колишніх союзних республік колишнього Союзу РСР та створення на їх території незалежних держав, а саме з 1988 року по 1992 роки в СРСР,зокрема, в кавказьких республіках,виникали непоодинокі етнічні конфлікти, що супроводжувалися збройними конфліктами.
Збройні сили СРСР, в тому числі військові частини Прикордонних військ Державного комітету безпеки СОРСР, в даних регіонах викорнували бойові завдання, метою яких були захист мирного населення та приборкання конфліктуючих сторін.
Хоча Вірменія та Азербайджан не включені в перелік держав і періодів бойових дій на їх територіях,затверджених Постановою КМ від 8.02. 1994 року №63,проте, він вважає,що вказана постанова Квабінету Міністрів України відноситься безпосередньо і до вказаного війського конфлікту, так як на території, де він в 1990-1992 році перебував, був оголошений надзвичайний стан і він брав участь у збройних конфліктах із застосуванням вогнепальної зброї та піддавав ризику своє життя та здоров`я.
Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Заявник просить встановити факт,що він, ОСОБА_1 , 1972 р.н. в період з 26 листопада 1990 року по 25 червня 1992 року проходив військову службу в складі Прикордонних військ Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР у військовій частині № НОМЕР_1 в м. Нахічевань та приймав безпосередню участь у бойових діях, у зв`язку з чим вважати його, ОСОБА_1 , учасником бойових дій відповідно до положень Закону України «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту».
В судовому засіданні заявник підтримав заяву.
Представник заінтересованої особи Іванківського ОРВК до суду не з`явився. Подали заяву про розгляд справи у відсутності представника.
Вислухавши заявника, свідка та вивчивши матеріали справи, суд вважає,що заява не підлягає задоволенню із наступних підстав.
Так ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме: встановити,що він, ОСОБА_1 , в період з 26 листопада 1990 року по 25 червня 1992 року проходив військову службу в складі Прикордонних військ Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР у військовій частині № НОМЕР_1 в м. Нахічевань та приймав безпосередню участь у бойових діях.
Як слідує із ст. 256 ЦПК України, суд встановлює факти,що мають юридичну дію,тобто, після встановлення юридичного факту для особи мають наступати наслідки.
Проте, встановлення вищевказаного факту, а саме, що ОСОБА_1 в період з 14.10. 1990 року по 25 .06. 1992 року проходив службу в складі Прикордонних військ КДБ СРСР та приймав безпосередню участь у бойових діях, не породжує для заявника юридичних наслідків.
Заявник вказує в своїй заяві,що згідно з Переліком держав і періодів бойових дій, які прийняті Постановою Кабінету Міністрів України №63 від 08 лютого 1994 року Вірменія та Азербайджан не включені в цей перелік , але заявник вважає,що вказана постанова до нього відноситься безпосередньо.
У зв`язку з цим, заявник просить вважати його учасником бойових дій, відповідно до положень Закону України «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту», що вже не є встановленням факту, що має юридичне значення.
В компетенцію суду не входить вносити зміни, доповнення до постанов кабінету міністрів, в тім числі і прирівнювати осіб, які не включені в Перелік , до категорії осіб, яких вона стосується та надає їм права і гарантії.
Перелік держав і періодів бойових дій на їх території,затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 року №63,має вичерпний перелік, а тому тлумаченню судом не підлягає, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.
Керуючись ст.ст.10, 60, 208-214, 256-258 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
ОСОБА_1 в задоволенні заяви відмовити.
Рішення набирає чинності через 10 днів , якщо у вказаний термін не буде подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд.
Суддя :