АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Тамакулової В.О., Болтунової Л.М.,

при секретарі: Коляда О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Дніпропетровська, третя особа: Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної Інвентаризації», про припинення права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2010 року позивачка звернулася до суду з таким позовом посилаючись на те, що 08 червня 1987 року помер її батько - ОСОБА_3 та після його смерті відкрилася спадщина на 37/100 частину домоволодіння по вул. Артюшенко, 76 у м. Дніпропетровську, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності від 11.12.1979 року і спадкоємцем якої є лише вона, та 63/100 частина цього будинку належить їй на підставі договору дарування від 30 січня 1980 року, а 03.11.1995 року у домоволодінні відбулася пожежа і належна батьку частина домоволодінні згоріла, залишки цієї частини будинку були знесені, що підтверджується відповідним актом обстеження від 24 січня 2006 року. Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська від 21.03.1980 року №222/2 вона отримала дозвіл та побудувала замість непридатної для проживання частини житлового будинку новий житловий будинок літ. "Д-1", який актом державної технічної комісії від 07 грудня 2005 року був прийнятий в експлуатацію, та рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська від 17.02.2006 року №50/10 був затверджений акт про прийняття його в експлуатацію, було також вирішено вважати такими, що втратили чинність документи на житловий будинок літ. "А-1" по вул. Артюшенко, 76, що належав ОСОБА_3, та було її зобов'язано оформити право власності на побудоване домоволодіння, для чого вона звернулася до КП "ДМБТІ" і там 14 жовтня 2005 року отримала новий технічний паспорт на домоволодіння із зазначенням одного побудованого нею будинку літ. "Д-1", але як власник там вказана не тільки вона, а також її померлий батько.

З таких підстав позивачка просила суд припинити право власності померлого батька на 37/100 частин домоволодіння №76 по вул. Артюшенко у м. Дніпропетровську.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та задовольнити її позов.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору дарування від 30 січня 1980 року 63/100 частин домоволодіння по вул. Артюшенко, 76 у м. Дніпропетровську належить позивачці та на підставі свідоцтва про право власності від 11.12.1979 року 37/100 частин цього домоволодіння належало батьку позивачки - ОСОБА_3, який 08 червня 1987 року помер, а позивачка з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася. За рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська від 21.03.1980 року №222/2 позивачка отримала дозвіл та побудувала замість непридатної для проживання частини житлового будинку новий житловий будинок літ. "Д-1" з підвалом та мансардою, який актом державної технічної комісії від 07 грудня 2005 року, затвердженим рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська від 17.02.2006 року №50/10, був прийнятий в експлуатацію та 14 жовтня 2005 року в КП "ДМБТІ" позивачка отримала технічний паспорт, за яким власниками вказаного житлового будинку літ. "Д-1" є ОСОБА_3 - 37/100 частин та ОСОБА_2 - 63/100 частин.

За ст.346 ЦК України право власності припиняється, у тому числі, у разі смерті власника. А згідно ст.349 цього Кодексу право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Порядок проведення державної реєстрації права власності та права користування (сервітуту) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними орудами, їх окремими частинами; довірчого управління нерухомим майном; права власності на об'єкти завершеного будівництва (далі - державна реєстрація прав), а також порядок взяття на облік безхазяйного рухомого майна визначений Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 № 7/5, згідно з яким державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердженні державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об'єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно, яка проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набранні чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме йно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно (п.1.2). Для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший право набувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 1 (п.2.1). Документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення права власності та інших речових прав на об'єкти, права щодо яких підлягають державній реєстрації, та подаються для проведення такої реєстрації, повинні відповідати вимогам, встановленим Положенням та іншими нормативно-правовими актами (п. 2.9). З моменту прийняття заяви про державну реєстрацію прав реєстратором БТІ розпочинається її розгляд (п. 3.1).

Проте позивачка доказів про її звернення до відповідних органів з питанням про припинення права власності на спірне майно у зазначеному порядку та порушення при цьому її законних прав зі сторони цих органів в суді не навела, а також не надала суду доказів прийняття нею спірного майна у спадкування у встановленому законом порядку.

За таких обставин дійшовши правильного висновку про безпідставність заявлених позовних вимог суд обґрунтовано на підставі ст.ст.15,16 ЦК України та ст.15 ЦПК України відмовив у їх задоволенні.

Доводи ОСОБА_2 у скарзі про доведеність її позовних вимог щодо припинення права власності на спірне майно в судовому порядку не ґрунтуються на матеріалах справи та фактично зводяться до одностороннього тлумачення регулюючого спірні правовідносини законодавства лише на свою користь і переоцінки тих доказів, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалися на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні у судовому засіданні відповідно до вимог ст.212 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: