№ 0603/7693/12
провадження № 2/0603/2578/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2012 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого - судді Замеги О.В., при секретарі Павлюк А.В., з участю сторін, розглянувши у відкритому в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним правочину, та визнання права власності на транспортний засіб,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі - продажу від 20.08.2010 року між ним та відповідачем, який діяв від імені ОСОБА_3, а також просить визнати за ним право власності на транспортний засіб MERSEDES-BENZ, модель Е-220, рік випуску 2003, колір - сірий, кузов № WDB2110061А018903, VIN:WDB2110061А018903.

Мотивуючи тим, що 20.08.2010 року він придбав у відповідача вищевказаний транспортний засіб, який належав ОСОБА_3. Фактично продаж транспортного засобу здійснював представник ОСОБА_3 за довіреністю, відповідач по справі - ОСОБА_2, який отримав грошові кошти за продаж автомобіля в сумі 22000 доларів США, та передав йому вказаний автомобіль, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. При продажі транспортного засобу відповідач повідомив, що ОСОБА_3 не може 20.08.2010 року з"явитись для письмового оформлення договору купівлі - продажу і його нотаріального посвідчення. Також відповідач оформив в порядку передоручення довіреність на його ім"я, згідно якої він має право керувати, користуватись, розпоряджатись вказаним автомобілем. Коли він пізніше звернувся до відповідача з проханням письмово оформити договір купівлі - продажу транспортного засобу, останній відмовився, мотивуючи тим, що в цьому немає необхідності, і відсутній власник автомобіля. На даний час переоформити автомобіль на себе не може, оскільки на автомобіль накладено арешт.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з наведених вище підстав.

Відповідач позовні вимоги визнав, і зазначив, що на проханням ОСОБА_3 він продав зазначений автомобіль позивачу. Також вони з ОСОБА_1 домовилися, що переоформлять авто пізніше, тому що власниця цього автомобіля не змогла підїхати. Кошти за вказаний автомобіль він отримав від позивача в повному обсязі, і передав їх ОСОБА_3. Він переоформив передоручення, та пообіцяв, що за першим зверненням позивача щодо переоформлення звяжеться з власницею автомобіля і допоможе переоформити авто. Після телефонного дзвінка ОСОБА_1 щодо переоформлення він подзвонив ОСОБА_3, але її мобільний телефон був відключений. Він запевнив позивача, що власниця мабуть за кордоном і як тільки вона зявиться на звязку він про все домовиться. Але ОСОБА_3 на звязок не виходила і всі його спроби з нею поспілкуватися результату не дали. В подальшому він взнав, що ОСОБА_3 була заарештована. Оформляти даний договір купівлі продажу без неї не хотів, а тому ухилявся від його оформлення.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позовні вимоги підставними та підлягаючими задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що транспортний засіб MERSEDES-BENZ, модель Е-220, 2003 р.в., сірого кольору, кузов № WDB2110061А018903, VIN:WDB2110061А018903 належить ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу( а.с.6).

Відповідно до розписки ОСОБА_3 транспортний засіб MERSEDES-BENZ, модель Е-220, 2003 р.в., сірого кольору, кузов № WDB2110061А018903, VIN:WDB2110061А018903, від її імені був проданий ОСОБА_1, кошти від якого вона отримала в повному обсязі( а.с.7).

Дані обставини також підтверджено розпискою відповідача і його нотаріально посвідченими поясненнями( а.с.8, 9).

Згідно копії доручення від 20 серпня 2010 року, яке було надана ОСОБА_2 на ім"я ОСОБА_1, останній має право керувати, користуватись, розпоряджатись вказаним автомобілем( а.с.12).

Посвідчити нотаріально на даний час оспорюваний договір купівлі продажу автомобіля сторони не можуть, оскільки на вищевказаний автомобіль накладений арешт( а.с.5).

Відповідно до ст. 15 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконності набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально дійсним.

Згідно ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимог щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

У відповідності до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

П.13 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року „ Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними передбачено, що при розгляді таких справ суди повинні зясувати, чи підлягає правочин обовязковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилялася від його посвідчення та чи не втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У звязку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, та встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 56, 88, 209, 212 215 ЦПК України, ст.ст. 15, 218 ч.2, 220, 328, 392 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі - продажу від 20.08.2010 року між продавцем ОСОБА_2, який діяв від імені ОСОБА_3, та покупцем - ОСОБА_1 транспортного засобу MERSEDES-BENZ, модель Е-220, рік випуску 2003, колір - сірий, кузов № WDB2110061А018903, VIN:WDB2110061А018903.

Визнати з 20 серпня 2010 року право власності ОСОБА_1( ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на транспортний засіб MERSEDES-BENZ, модель Е-220, рік випуску 2003, колір сірий, кузов № WDB2110061А018903, VIN:WDB2110061А018903.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення.

Головуючий: