АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/8491/12 Справа № 403/4105/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Пономарь З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Солод О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Українсько-Іспанського Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Експрес-Тур про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, зміну формулювання причин звільнення,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2012 року та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог до Українсько-Іспанського Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Експрес-Тур про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, зміну формулювання причин звільнення (а.с. 164-170).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2012 року відмовлено у задоволені вказаних позовних вимог ОСОБА_2 (а.с. 158-159).

Як на підстави апеляційній скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно зясовані обставини, що мають значення для справи (а.с. 164-170).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 14.02.2005 року працювала в Українсько-Іспанському ТОВ з іноземними інвестиціями «Експрес Тур»на посаді менеджера продажу та бронюванню авіаквитків, що підтверджується наказом №2-к від 14.02.2005 року та не оспорювалося сторонами.

Наказом №14-к від 17.11.2011 року, виданим по підприємству, ОСОБА_2 звільнена з роботи за прогули без поважної причини в період з 08.11.2010 по 17.11.2011 року на підставі п.4 ст.40 КЗпП України.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2011 року були частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 про звільнення, видачу трудової книжки, стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки. Суд вирішив вважати розірваним 03.11.2010 року на підставі заяви ОСОБА_2, згідно ч.1 ст.38 КЗпІІ України за власним бажанням, трудовий договір від 14.02.2005 року між позивачем та Українсько-іспанського ТОВ з іноземними інвестиціями «Експрес Тур». Цим же рішенням відповідач зобовязаний видати наказ про звільнення ОСОБА_2 з роботи 03.1 1.2010 року за ч.і ст.38 КЗпП України за власним бажанням та видати їй належним чином оформлену трудову книжку, на користь ОСОБА_2 стягнута компенсація невикористану відпустку в розмірі 191 грн. 99 коп., середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 3882 грн. 68 коп., моральна шкода в розмірі 1000 грн., в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 107).

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.02.2012 року вказане рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2011 року скасоване та постановлено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 І'.О. задоволені частково, стягнута з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі та компенсація за невикористану відпустку в загальному розмірі 2093 грн. 21 коп., в задоволенні іншої частини позову відмовлено (а.с. 107).

Вказаним рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області встановлено, то ОСОБА_2 з 04.11.2010 року на роботу до Українсько-іспанського ТОВ з іноземними інвестиціями «Експрес Тур»на час розгляду справи не виходила, при цьому заяву про звільнення з роботи в звязку з необхідністю догляду за хворим членом сімї відповідачу не подавала і такі дані в матеріалах справи відсутні. При розгляді справи колегія суддів встановила, що позивачка не надала належних доказів щодо подання нею заяви про звільнення, курєрською поштою таку заяву відповідачу не направила.

Крім того, в суді апеляційній інстанції представник відповідача пояснила, що ОСОБА_2 не зверталася з заявами про звільнення, на роботу не виходила у звязку з виявленою недостачею та порушенням кримінальної справи. На протязі року підприємство намагалося вирішити спір з позивачкою мірним шляхом. Проти даних обставин позивачка не заперечувала.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ч.З ст. 61 ЦПК України суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволені вказаних позовних вимог ОСОБА_2 до Українсько-Іспанського ТОВ з іноземними інвестиціями Експрес-Тур про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, зміну формулювання причин звільнення.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 218,303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: