Справа № 2-2461/12
Провадження № 2/1015/847/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

15.11.2012 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі головуючого судді Усатова Д.Д., при секретарі Шевчук О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів . -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2012 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості, мотивуючи це тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.02.2009 року, розділено спадкове майно між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та зобов'язано останнього сплатити позивачу грошову суму у розмірі 16643,60 грн. різницю в ідеальних частках. Проте 17.11.2009 року ' ОСОБА_4 помер та не встиг виплатити позивачу зазначені вище кошти. 07.07.2011 року діти ОСОБА_4 - відповідачі по справі прийняли спадщину, але виплатити позивачу борг батька відмовляються. Просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь грошові кошти в розмірі 16643,60 грн. та судовий збір у розмірі 167,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити. Також заявив клопотанні про застосування строків давності.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.02.2009 року, розділено спадкове майно між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та зобов'язано останнього сплатити позивачу грошову суму у розмірі 16643,60 грн. різницю в ідеальних частках. Проте 17.11.2009 року ОСОБА_4 помер та не встиг виплатити позивачу зазначені вище кошти. 07.07.2011 року діти ОСОБА_4 - відповідачі по справі прийняли спадщину, але виплатити позивачу борг батька відмовляються. До виконавчої служби за виконанням судового рішення позивач не звертався.

Ці обставини підтверджуються всіма доказами, зібраними у справі, в їх сукупності, та не оспорювались сторонами.

Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Терміни пред'явлення виконавчого листа до виконання спливли.

04.02.2009 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_4 було зобов'язано сплатити позивачу грошові кошти в розмірі 16643,60 грн. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вказаного рішення суду до виконавчої служби позивач не звертався взагалі. Таким чином строк позовної давності сплив 04.02.2012 року.

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на наведене, суд має відмовити у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, ст.ст.60, 209, 212-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Д. Д. Усатов