Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.,

суддів: Парапана В.Ф.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Сенчук А.О.,

за участю: позивачки ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 травня 2012 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а:

13 вересня 2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про призначення додаткового строку для прийняття спадщини. Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно правовстановлюючого документу, власником ідеальної частки житлового будинку №3 по провулку Гагаріна у м. Одесі є ОСОБА_5, оскільки 23 жовтня 2010 року ОСОБА_5 помер, після чого відкрилась спадщина у вигляді всього належного йому майна.

У звязку з низкою обставин ОСОБА_2 своєчасно не дізналась про смерть батька та не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. На підставі чого ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом та просила його задовольнити з наведених у позовній заяві правових підстав.

21 травня 2012 року у справі ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_2 було задоволено.

Ухвалою від 18 липня 2012 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, пояснення на апеляційну скаргу ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4, а також заперечення на апеляцію позивачки ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_5, що підтверджується її свідоцтвом про народження.

23 жовтня 2012 року ОСОБА_5 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді причепу марки ПГМФ 8304, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, а також вкладів, що знаходяться у

Печерському та Голосіївському відділеннях Ощадбанку загальною сумою 7 968 гривень 42 копійки.

Відповідно до заповіту, який складений 11 вересня 1997 року, ОСОБА_5 заповів усе своє майно ОСОБА_3, на даний час заповіт не оскаржений та є дійсним. На підставі зазначеного заповіту відповідачка у Першій Київській нотаріальній конторі отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд повинен дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому слід виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, суд при вирішенні питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини повинен встановити причини пропуску строку та перевірити докази щодо поважності його пропуску та визначитися чи є ці причини поважними та чи позбавляли вони спадкоємця можливості подати заяву про прийняття спадщини в передбачений законом строк.

В позовній заяві позивачка ОСОБА_2 посилалася на те, що причиною пропуску строку є та обставина, що про смерть спадкодавця їй стало відомо в серпні 2011 року. Однак жодних доказів щодо цієї обставини позивачкою не надано. Тим самим суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку без достатніх на те правових підстав.

Крім того, аналізуючи положення ч.ч.2, 3 ст.1272 ЦК України, на підставі яких вирішується питання щодо наслідків порушення строку для прийняття спадщини, слід дійти висновку, що цією нормою встановлено два способи продовження строку для прийняття спадщини: позасудовий і судовий.

Згідно із ч.2 цієї норми позасудовий порядок прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк, встановлений ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини, застосовується за наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Така згода викладається в письмовій заяві та подається нотаріусу до видачі свідоцтва про право на спадщину (абз. 2 п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року N 20/5).

Однак, позивачка ОСОБА_2 в супереч вимогам діючого законодавства вказані дії не вчинила.

Судовий порядок продовження строку для прийняття спадщини відповідно до ч 3 ст.1272 ЦК України застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила цей строк.

За наявності відомостей про позасудове вирішення питання про вступ спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, до спадкування не підлягають задоволенню вимоги про встановлення додаткового строку на підставі ч 3 ст.1272 ЦК України.

Таким чином, у зв'язку з тим, що позивачка ОСОБА_2 не використовувала позасудовий порядок прийняття спадщини передбачений ст.1272 ЦК України, та у спадщину яка залишилась після смерті ОСОБА_5 за заповітом вступила ОСОБА_3, судова колегія вважає, що підстав для задоволення позову немає.

Тому не повне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, у відповідності до п.п. 1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, ст.309, ст.313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 травня 2012 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте воно може бути оскаржено в касаці йному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: (підпис) ОСОБА_6

(підпис) ОСОБА_7

(підпис) ОСОБА_1

підпис

Копія вірна: суддя М.М. Драгомерецький