Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 1616/4324/2012
Провадження № 2/1616/1544/2012
У Х В А Л А

01.11.2012м. м. Полтава

cуддя Ленінського районного суду м. Полтави Крючко Н.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Мобілочка про забезпечення позову ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Мобілочка до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обовязків,-

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2012 року позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Мобілочка звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обовязків.

У жовтні 2012 року заявник ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Мобілочказвернулось до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будь-яке майно, що належне відповідачу ОСОБА_3

Дана заява подана з порушенням вимог ст.151 ЦПК України, оскільки заявник у поданій до суду заяві просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на майно, що знаходиться у власності відповідача ОСОБА_2 стверджуючи, що боржник змінив місце роботи, яке заявнику не відоме, більше того, відповідач ухиляється від виконання свого зобовязання відшкодувати збитки підприємству, які були спричинені його діями.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з цим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, в звязку з якими необхідно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позовурозглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись у відповідності виду забезпечення позову , який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовними вимогами.

Як вбачається з тексту вказаної заяви, заявник не конкретизує на яке саме майно повинно бути накладено арешт судом.

Більше того, заявником не сплачено у встановленому законом порядку судовий збір за подання заяви про забезпечення позову.

Пунктом 13 частини 1 статті 2 Закону України Про судовий збірвизначено, що за заяву про забезпечення позову сплачується судовий збір у сумі 107 грн. 30 коп.

Частиною 8 статті 153 ЦПК України визначено, що суд встановивши, що заява про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про те, що заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Мобілочкапро забезпечення позову не відповідає вимогам чинного цивільно процесуального законодавства, оскільки вид забезпечення позовних вимог не відповідає заявленим позивачем вимогам, більше того заявником за подання вказаної заяви не сплачено судовий збір у встановленому законом порядку, а тому підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Мобілочкапро забезпечення позову ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Мобілочка до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обовязків - повернути заявнику.

Копію ухвали суду направити ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Мобілочка.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_4