Справа №2-910/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2012 року м. Житомир

м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді - Полонця С.М.,

при секретарях с/з ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Виконавчий комітет Житомирської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить усунути перешкоди щодо користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Житомир, площа Визволення, 9 шляхом знесення самовільно побудованого відповідачем паркану, зобовязати відповідача привести земельну ділянку за вказаною адресою у попередній стан та зобовязати відповідача відновити самовільно демонтовані ворота. При цьому посилається на те, що відповідач без згоди позивача на земельній ділянці, яка знаходиться в спільному користуванні, неодноразово встановлювала паркан, за яким влаштувала вольер для собаки, чим унеможливила позивачу доступ до вікна та гозового стояка. Крім того, відповідач демонтувала ворота, які стояли на вході до спільного двору.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову та просили відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.04.1999р. є власником 10/100 частин жилого будинку по пл. Визволення, 9 у м. Житомирі. Відповідно до державного акту на право постійного користування землею від 14.01.2000р. земельна ділянка площею 0,0440 га по майдану Визволення, 9 у м. Житомирі надана у постійне користування ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Позивач та відповідач по справі не є співвласником земельної ділянки за вищезазначеною адресою, а тому посилання позивача на ст.ст. 86, 88 ЗК України не відповідає правовідносинам, що склалися між сторонами.

Статтею 92 ЗК України не передбачено набуття громадянами земельних ділянок із земель державної та комунальної власності на праві постійного користування.

Згідно п.6 Перехідних положень ЗК України, громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01.01.2008р. переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Оскільки позивачем не надано доказів переоформлення у встановленому законом порядку права постійного користування на право власності або оренди земельної ділянки, вищезазначений державний акт на право постійного користування землею, на який посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не є належним доказом по справі.

Згідно ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази чинення відповідачем перешкод позивачу у користуванні земельною ділянкою, самовільного будівництва відповідачем паркану та його конкретне місце розташування, негативного впливу відповідача на кількісні та якісні показники земельної ділянки та її попередній стан, а також самовільного демонтажу відповідачем воріт та їх належність позивачу. Також недоведеними є посилання позивача на самовільне встановлення відповідачем паркану на земельній ділянці, що перебуває в спільному користуванні, а також місце розташування такої земельної ділянки.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення судом у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212 ЦПК України, ст.152 ЗК України суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Виконавчий комітет Житомирської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: