Номер провадження 2-о/2603/383/12
РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2012 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.

при секретарі - Самойловій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за спільною згодою подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу за згодою подружжя, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2007 року, від якого мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя у них не склалось, вони перестали підтримувати подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, подальше сумісне життя і збереження сім"ї вважають неможливим, майнові спори між ними відсутні, питання з приводу сплати аліментів між ними вирішене шляхом укладання нотаріально посвідченого договору, а тому вони дійшли до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушені звертатись до суду з вказаною заявою.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заяву про розірвання шлюбу підтримали у повному обсязі, зазначили суду, що сімейне життя між ними не склалося, з тих причин, що кожен з них має протилежні погляди на життя, шлюб та побут. Крім того, зазначили, що з січня 2012 р. вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому просили суд не надавати їм строк на примирення та розірвати їх шлюб, оскільки наміру зберігати дану сімю вони не мають.

Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2007 року (а.с. 5), від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Під час спільного проживання між подружжям виникали непорозуміння, вони дійшли висновку, що мають протилежні погляди на життя та переконались, що є зовсім різними людьми.

Заявники наполягали на розірванні шлюбу, оскільки вважали, що зберегти їхню сімю неможливо, на даний час вони фактично не підтримують сімейних відносини, відновлення подружніх стосунків вважають не можливим.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про сплату аліментів на дитину від 18 липня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, в якому сторонами було узгоджено розмір аліментів у 4000,00 грн., але не більше 25% від щомісячного доходу ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відповідно до ч. З ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній та взаємній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права дитини, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 - 215 ЦПК України, ст. 109 Сімейного кодексу України, - суд

ВИРІШИВ

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21.09.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського РУЮ м. Києва (а/з № 1544) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: