АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 2-244/11 Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/491/291/12 інстанції ОСОБА_1
Категорія 34 (1) Доповідач Савіна Г.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2012 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів Барильської А.П., Грищенко Н.М.,

при секретарі Євтодій К.С.,

за участю позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 06 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства Житлово-експлуатаційна організація № 20 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства Житлово-експлуатаційна організація № 20 (далі КП ЖЕО № 20) про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вночі з 22.12.2009 року на 23.12.2009 року на горищі будинку № 4 по вулиці Переяславській в м. Кривому Розі прорвало трубу центрального опалення та залило кип'ятком належну їй квартиру №7. Через бездіяльність відповідача мешканцям будинку власними силами довелося ліквідували аварійну ситуацію, в результаті якої її квартира стала непридатною для проживання, меблі, побутові прилади та інше майно, що перебувало у ній на час аварії - знищені. Вона неодноразово зверталась до відповідача з метою вирішення даного питання мирним шляхом, однак відповідач в добровільному порядку відшкодовувати завдану шкоду відмовляється, тому уточнивши під час розгляду позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 17294,00 грн., а також моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 06 грудня 2011 року ОСОБА_2 Відмовлено в задоволенні її позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на її думку, суд не врахував, що акт огляду горища будинку під час якого виявлено причину затоплення складений 05 жовтня 2010 року, тобто майже через рік після аварії, залишив поза увагою, що згідно Паспорту готовності до роботи в опалювальний період огляду підлягає в тому числі і горище будинку, а також не звернув увагу, що роботи по встановленню автономного опалення в її квартирі здійснені з дозволу виконавчого комітету Криворізької міської ради та за узгодженим з ним проектом.

В своїх запереченнях КП ЖЕО № 20 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1, 2.2 Договорами з управління будинком, спорудою або групою будинків та споруд від 26.01.2010 року та від 21.01.2009 року, укладених між Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міськради м. Кривого Рогу та КП «ЖЕО № 20» покладені обовязки по наданню послуг з утримання будинків та прибудинкової території, перелік послуг встановлений Рішенням Криворізької міської ради № 823 від 26.11.2008 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій у м. Кривому Розі».

Вищевказаним Рішенням передбачено, що КП «ЖЕО № 20» як управитель житлового фонду здійснює технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло -, водопостачання, водовідведення і зливної каналізації (періодичний огляд систем центрального опалення, ремонт окремих внутрішніх ділянок, випробування, промивка та регулювання систем центрального опалення), зокрема у будинку № 4 по вулиці Переяславській в м. Кривому Розі.

У квартирі позивача в 2009 році відбулось відключення від центрального опалення будинку і було встановлено автономне опалення. Вночі з 22.12.2009 року на 23.12.2009 року на горищі вищезазначеного будинку прорвало трубу центрального опалення та відбулось затоплення квартири позивача. Дані обставини визнані сторонами і відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Відповідно до Акту обстеження від 05.10.2010 року КП ЖЕО № 20 встановлено, що на момент огляду горища після затоплення було виявлено, що демонтована труба подачі, а також демонтований стояк опалення, які опускаються в кв. № 7 та кв. № 11, труба над квартирами була демонтована в повному обсязі, залишилася ділянка труби 1, 5 м., у звязку з чим була порушена та була відсутня циркуляція опалення. Внаслідок морозу у грудні 2009 року дана ділянка труби розморозилася, що й призвело до затоплення кв. № 7 та кв. № 11. На момент огляду на горищі маються залишки ізоляції демонтованого трубопроводу. Трубопровід демонтований без погодження з КП ЖЕО № 20 (а.с. 25).

Відповідно до Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 157 від 07.10.2011 року, проведеною за ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 27 липня 2011 року експертом, разом з представниками по справі було проведено обстеження чердачного приміщення зазначеного будинку, в результаті якого, крім іншого, було встановлено, що відвід труби від центрального опалення, який проходив до приміщення житлової кімнати позивача демонтований. Причиною затоплення квартири позивача став порив труби центрального опалення, яка проходила через чердачне приміщення (а.с. 119-123).

Крім того, судом встановлено, що в 2009 році позивачу, як замовнику, Товариством з обмеженою відповідальністю «Естрея»був зроблений Робочий проект пристрою автономного опалення її квартири, а також Проект розрахунку теплового навантаження на опалювання приміщення 3-х кімнатної квартири, затвержений 03.06.2009 року КПТМ «Криворіжтепломережа»(а.с. 74-92).

Також, в квартирі позивача згідно Акту прийняття в експлуатацію газифікованого обєкту від 15.06.2009 року були виконані роботи стосовно експлуатації дворової мережі та внутрішнього газового обладнання та готовності його до врізання та пуску газу (а.с. 94).

01.10.2009 року представниками КПТМ «Криворіжтепломережа» був складений Акт № 2 про те, що при обстеженні квартири позивача встановлений розрив центрального опалення, стояки заізольовані, в приміщенні встановлено автономне опалення (а.с. 99).

Відповідно до п. 2.3.11, 3.6 Правил утримання та збереження житлового фонду у м. Кривому Розі, затвердженого Рішенням Криворізької міської ради № 3235 від 22.06.2005 року чинного на час встановлення в квартирі позивача автономного опалення передбачено, що переобладнання і перепланування житлових та підсобних приміщень власниками квартир може проводитися лише з метою поліпшення житлових умов за відповідним проектом без обмеження інтересів громадян, що живуть у цьому будинку та за обовязковим дозволом власника будинку.

Згідно ст. 152 Житлового Кодексу України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Отже судом встановлено, що після встановлення автономного опалення, згідно з вищевказаним проектом розрахунку теплового навантаження на опалення квартири позивач повинен був залишити тепловий стояк, який необхідно було заізолювати та пропустити транзитом через квартиру (Глава 1 Проекту, а.с. 82), що також було відображено на схемі до проекту (а.с. 92). Наявність теплового стояку до затоплення квартири була підтверджена представником КПТМ «Криворіжтепломережа»(а.с. 99).

З урахуванням встановлених обставин та наявних у справі доказів, суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності вини відповідача у затопленні квартири позивача та спричиненні позивачу матеріальної і моральної шкоди, оскільки причиною затоплення квартири № 7 стало неправильно спроектоване та неузгоджене к КП «ЖЕО № 20» відєднання квартири позивача від мереж центрального опалення, демонтажу стояків центрального опалення та розводки при встановленні автономного опалення у квартирі позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як випливає із першої частини указаної статті відшкодування шкоди можливе за таких умов: завдано шкоди особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи; дії або бездіяльність, якими завдана шкода, є неправомірними.

Чстина 2 ст. 1166 ЦК України вказує на значення вини особи, котра завдала шкоду, розглядаючи таку вину, як умову відповідальності за завдану майнову шкоду.

Під виною у зобовязаннях відшкодування шкоди маються на увазі негативне психічне ставлення деліктоздатної особи до її протиправної поведінки та її наслідків.

Вина можлива у формі умислу або необережності.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода стосовно фізичних осіб може бути визначена як фізичний або душевний біль та страждання, зазнані у звязку з протиправним поводженням інших осіб (завданням каліцтва, іншого ушкодження здоровя, спричиненні смерті близьких людей, знищення або пошкодження майна, приниження честі, гідності тощо).

Як убачається із акту обстеження квартири ОСОБА_4 від 23 грудня 2009 року затоплення квартири позивача відбулося внаслідок невірного відєднання системи центрального опалення квартири від системи центрального опалення будинку при встановлення автономного опалення у квартирі № 7. Аварійна ситуація склалася з причини перемерзання труби центрального опалення на горищі будинку у зимовий період при зниженні температури повітря до -180.

При огляді горища після затоплення було виявлено, що демонтований стояк опалення, який безпосередньо опускається у квартири № 7 і № 11. Труба на горищі над зазначеними квартирами була в неповному обємі, залишилася лише частина труби, внаслідок чого, циркуляція опалення була відсутня. В результаті морозу у грудні 2009 року відрізок труби розморозився, що і стало причиною затоплення.

Відповідно до проекту розрахунку теплового навантаження на опалювання приміщення трикімнатної квартири, затвердженого 03 червня 2009 року КПТМ Криворіжтепломережа позивач при встановленні автономного опалення повинна була залишити тепловий стояк, який необхідно було заізолювати та пропустити транзитом через квартиру, що не було зроблено.

За таких обставин колегія суддів вважає доводи позивача щодо невідповідності висновків суду обставинам справи безпідставними.

Не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що судом не було з'ясовано та не взято до уваги зазначену нею обставину, а саме, що перемерзання труби центрального опалення на горищі будинку трапилося внаслідок аварії, яка в грудні 2009 року трапилася в тепломережі біля будинку, проте суд не з'ясував що ж за аварія трапилася і чи пов'язана вона з перемерзанням труби центрального опалення на горищі будинку та затопленням її квартири, оскільки відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Крім того, позивачем позов подано до КП ЖЕО № 20, який обслуговує і несе відповідальність за справність внутрішньобудинкової системи опалення. Квартальні теплові мережі по вулиці Переяславській в м. Кривому Розі знаходяться на балансі теплового цеху Південного ГОКа, до якого позивачем позов не пред'явлено.

Інші доводи ОСОБА_2 колегія суддів до уваги не сприймає, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці і відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України юридичного значення для вирішення справи не мають.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права та обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обгрунтовані і підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 06 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Складання повної ухвали відкладено до 27 березня 2012 року.

Головуючий :

Судді: