АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 444/5092/12 Головуючий в І інстанції
№ провадження 22-ц/491/3266/12 ОСОБА_1
Категорія 31 (1) Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

Іменем України

06 грудня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Грищенко Н. М.

суддів: Барильської А.П., Савіної Г.О.

при секретарі: Євтодій К.С.

В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 26 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2012 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті злочину. В жовтні місяці 2012 року позивач уточнив позовні вимоги і просив суд стягнути з відповідача на його користь тільки моральну шкоду.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 23.09.2011 року близько 14.30 год. він переходив дорогу по вул. Купріна в районі зупинки «Торгбаза», напроти кафе «Берізка» в м. Кривому Розі.

В цей час по вул. Купріна зі сторони Кіровоградського шосе в напрямі вул. Харитонова рухався транспортний засіб ВАЗ 2011, державний номер НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 Під час переходу дороги вказаний транспортний засіб допустив на нього наїзд, в результаті чого сталося ДТП.

Внаслідок ДТП він отримав значні тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітини, яка супроводжувалась переломом 6,1 ребер зліва, розрив лівої легені, гемопневмоторакс зліва, закритий дволодижковий перелом лівої голені, травматична ампутація 5-го пальця лівої кісті, зсадини та забита рана голови, струс головного мозку.

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 2523 від 15.11.2011 року, вказані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і внаслідок цього він проходив дуже складний і довгий та дорогий курс лікування, який не закінчився і дотепер.

Невиконання відповідачем вимог Правил дорожнього руху, згідно висновку авто технічної експертизи № 58/27-211 від 14.12.2011 року знаходиться в прямому причинному зв'язку з ДТП, за фактом якого було порушено кримінальну справу.

Неправомірними діями відповідача йому була спричинена моральна шкода, яку він оцінив у 70000 грн. і просив стягнути цю суму з відповідача. Також просить покласти на відповідача і судові витрати.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 26 жовтня 2012 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 20000 грн. також стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутої з нього моральної шкоди. Вважає розмір моральної шкоди, визначений судом, не обґрунтованим, завищеним. Суд не врахував вини у ДТП самого позивача, поведінки відповідача по відношенню до потерпілого (позивача) одразу після ДТП, матеріальний стан відповідача, подання позивачу матеріальної допомоги, а також стан здоров'я самого відповідача.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Вирішуючи спір, суд вірно встановив обставини по справі, дав їм належну оцінку і відповідно до норм матеріального та процесуального закону обґрунтовано дійшов до висновку , що винним у скоєнні ДТП 23 вересня 2011 року є відповідач ОСОБА_2

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із підтвердження позивачем доводів заподіяння йому моральної шкоди внаслідок ДТП.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду і вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов такого висновку з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 30.03.2012 року було засуджено ОСОБА_2 за ст. 286 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та згідно ст. 75 КК України він від покарання був звільнений з випробуванням строком на 1 рік. ( а.с. 12-13).

Згідно матеріалів кримінальної справи ОСОБА_2 був звинувачений в тому, що 23 вересня 2011 року близько 14 годин 00 хв. Він керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2011, державний номер НОМЕР_1 , який належав йому на праві особистої власності, та рухався по вул. Купріна зі сторони вул. Кіровоградське Шосе в напрямку вул. Харитонова в м. Кривому Розі зі швидкістю 45 км/год. В той же час, до проїжджій частині дороги, з правої сторони по ходу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2, підійшов пішохід ОСОБА_3, який, не оцінив належним чином дорожню обстановку, не пересвідчившись, що це буде безпечним, в неустановленому місці, почав переходити проїжджу частину дороги. Водій ОСОБА_2 своєчасно не прийняв заходів для зниження швидкості та допустив наїзд на пішохода. Внаслідок ДТП ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження. Які у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 2523 від 15.11.2011 року, за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Ухвалою судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.07.2012 року вирок відносно ОСОБА_2 в частині призначення покарання залишено в силі, а в частині цивільного позову, скасовано. ( а.с. 14-17).

Таким чином, вина відповідача у скоєнні ним пред'явленого звинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України, встановлена.

Частиною 4 ст. 61 ЦПК України передбачено підстави звільнення від доказування, а саме якщо вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як зазначено вище, судом вина відповідача у скоєнні ним ДТП встановлена.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта щодо відсутності підстав відшкодування з нього на користь позивача моральної шкоди.

Суд правильно встановив обставини справи та обґрунтовано виходив з того, що діями відповідача позивачу спричинено моральна шкода, яка повинна бути стягнута з відповідача. Наслідки дорожньо-транспортної пригоди суттєво змінило звичний для позивача спосіб життя, а також моральні страждання негативно вплинули на стан його здоров'я.

Колегія суддів також вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням розяснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року, з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань,з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Суд при ухваленні рішення в достатній мірі врахував тяжкість фізичних і моральних страждань потерпілого, їх тривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, вину самого потерпілого в виниклому ДТП, а також конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

В інший частині рішення не оскаржується.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив і у достатньо повному обсязі вивчив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, вірно встановив права та обов'язки сторін, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 26 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: