20 листопада 2012 р.
Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої: Тананайської Ю.А.
при секретарі: Четверяковій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 4488 грн., із них 4000 гривень - борг, 140 гривень - 3% річних, 348 гривень - інфляційні втрати. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 29.12.2009 року відповідач взяв у нього в борг 4000 грн., які зобовязувався повернути до 31.08.10 року, що підтверджується розпискою. Добровільно повернути борг відповідач відмовляється, а тому просив стягнути заборгованість з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, згідно розрахунку відповідно до норм ст.ст. 1049, 625, 526 ЦК України.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, просив їх задовольнити.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засіданні, на розгляд справи не зявився, причини неявки суду не повідомив.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного :
29 грудня 2009 року ОСОБА_2 написав розписку, відповідно до якої позичив, строком до 31 серпня 2010 року, гроші 4000 гривень, що підтверджується оригіналом даної розписки.
У відповідності до ч.І ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно частини 3 статті 10, статті 31 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У відповідності з частиною 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до частини 2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, який підтверджує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Позивач надав суду письмову розписку як доказ про укладення договору позики.
Згідно вимог статті 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
Внаслідок дій ОСОБА_2 має місце заборгованість по виплаті позики, яка становить суму
4000 грн. - основний борг.
Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. ' Відповідно до ст.. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Розмір 3% річних за період з 1.09.2010 року по 1.11.2011 року складає 140 грн.58 коп. (4000 грн. х 3% : 365 х426 днів. ~
Але в межах позовних вимог, підлягає стягненню 140 гривень.
Приріст інфляції за період з 1.11.2008 року по 1.10.2011 року складає 348 грн. (4000 х індекс інфляції - 4000)
Індекс інфляції з 1.09.10 року по 1.01.2011 року - 104,5% ; з 1.01.2011 року по 1.11.2011 року- 104,2%.
Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню та підлягає стягненню з Відповідача - основний борг, приріст інфляції, 3 % річних.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.. 58,59,60,209,212,214 ЦПК, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг
сумі 4000 гривень, 3% річних в сумі 140 гривень, інфляційні втрати в сумі 348 гривень, всього 4488 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 188 гривень. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду