РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2012 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Кашпрука Г.М.,

секретаря Липовської Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про визнання недійсним договору поруки,

ВСТАНОВИВ:

02.10.2012 року до Ленінського районного суду м. Вінниці звернувся ОСОБА_1 із позовом до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк»про визнання недійсним договору поруки № SR-SMEB01/010/2008 від 19.02.2008 року.

Позовні вимоги мотивував тим, що оспорюваний договір поруки він підписав із метою забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальниці ОСОБА_2, які виникли у неї відповідно до кредитного договору № СМ-SMEB01/010/2008 від 19.02.2008 року. На той час із позивачем разом за однією адресою проживали, і проживають на даний час, його малолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Договір поруки із банком було укладено без отримання попереднього дозволу від органу опіки та піклування, що на думку позивача, є порушенням вимог статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», оскільки даною нормою Закону батькам забороняється без попередньо отриманого дозволу органів опіки та піклування укладати договори, що підлягають нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, в рамках яких здійснюється відмова від належних дитині майнових прав або відбувається зобовязання від імені дитини порукою, або видаються інші письмові зобовязання. Відтак, позивач вважає, що вчинений ним договір поруки є таким, що вчинений всупереч інтересам його малолітніх дітей та суперечить чинному законодавству, а відтак повинен бути визнаний недійсним.

На підставі Указу Президента України від 05.07.2012 року № 437/2012 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів», яким було ліквідовано Ленінський районний суд м. Вінниці та створено Вінницький міський суд Вінницької області, ухвалою суду від 16.10.2012 року дану цивільну справу прийнято до провадження Вінницьким міським судом Вінницької області.

За ініціативи головуючого у справі, до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору було залучено товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна».

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник за довіреністю ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просили суд позов задовольнити.

Представник за довіреністю відповідача ПАТ «ОТП Банк»та третьої особи ТОВ «ОТП Факторинг Україна»ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечила у повному обсязі з тих підстав, що оспорюваний договір відповідає усім чинним нормам законодавства.

В ході судового розгляду по справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

19.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_2 було укладено в простій письмовій формі кредитний договір № СМ-SMEB01/010/2008, відповідно до умов якого позичальник отримав від банку кредит в розмірі 405 000 доларів США на споживчі потреби, із терміном остаточного повернення до 18.02.2023 року.

19.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 було укладено в простій письмовій формі договір поруки № SR-SMEB01/010/2008, згідно якого ОСОБА_1 зобовязався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником ОСОБА_2 її боргових зобовязань, які витікають із умов кредитного договору СМ-SMEB01/010/2008 від 19.02.2008 року.

Згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 089638, виданого 08.09.1999 року відділом РАЦС Вінницької міської ради та згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 008576, виданого 19.05.2005 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки № 1379, виданої 18.09.2012 року МКП ЖЕК № 16, за адресою м. Вінниця, вул. Свердлова, 168/169, разом із власником квартири ОСОБА_1 проживають та зареєстровані з 05.03.2005 року його діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 24.12.2010 року, публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»продало (переуступило), а товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»придбало права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори згідно з Додатком № 1 до договору. Відповідно до умов пункту 3.3. даного Договору, покупець набуває усі права вимоги за кредитними договорами. Згідно пункту № 521 Додатку № 1 до вказаного договору купівлі-продажу кредитного портфелю, ТОВ «ОТП Факторинг Україна»в тому числі придбало і права, які випливають із умов кредитного договору № СМ-SMEB01/010/2008 від 19.02.2008 року, укладеного із ОСОБА_2, та договору поруки № SR-SMEB01/010/2008 від 19.02.2008 року, укладеного із ОСОБА_1

24.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк»та ТОВ «ОТП Факторинг Україна»укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з яким банк передав ТОВ «ОТП Факторинг Україна»права вимоги за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1до даного договору. Згідно пунктів № 363, 364 Додатку № 1, ПАТ «ОТП Банк»відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна»в тому числі і права вимоги, які випливають з умов кредитного договору № СМ-SMEB01/010/2008 від 19.02.2008 року, укладеного із ОСОБА_2, та договору поруки № SR-SMEB01/010/2008 від 19.02.2008 року, укладеного із ОСОБА_1

Згідно положень частини 3 статті 17 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, або особи, які їх заміняють, не мають права без дозволу органів опіки та піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню/або державній реєстрації, відмовлятись від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобовязуватись від імені дитини порукою, надавати письмові зобовязання.

Відповідно до положень статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 553 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Пунктом 44 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року, визначено, що суди, вирішуючи повязані із кредитними правовідносинами спори, повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання про відмову в задоволенні позову у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк»відповідач по справі, та ОСОБА_2 дружиною позивача по даній справі, було укладено кредитний договір. Того ж дня, між позивачем ОСОБА_1 та банком було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель поручився перед банком за виконання кредитних зобовязань своєї дружини ОСОБА_2

Обидва договори, в тому числі й оспорений договір поруки, були укладені в простій письмовій формі, що не суперечить вимогам законодавства щодо форми відповідних договорів.

Стаття 17 Закону України «Про охорону дитинства», на яку посилається позивач як на підставу для визнання недійсним оспореного ним договору, визначає види договорів, які мають укладатись лише за умови отримання дозволу органу опіки і піклування, зокрема це договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, договори щодо відмови від належних дитині майнових прав, щодо розподілу, обміну, відчуження житла, щодо зобовязання від імені дитини порукою.

Таким чином, ос порений ОСОБА_1 договір поруки від 19.02.2008 року не потребує згоди органу опіки та піклування, оскільки він не підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню чи іншій реєстрації, не містить в собі жодного положення, яке б призвело до погіршення матеріального стану чи житлово-побутових умов неповнолітніх дітей позивача.

Крім того, беручи до уваги договори купівлі-продажу кредитного портфелю від 24.12.2010 року та відступлення права вимоги від 24.12.2010 року, які були укладені між ПАТ «ОТП Банк»та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», на переконання суду позов предявлено до неналежного відповідача, однак відповідно до вимог статті 33 ЦПК України, суд самостійно не наділений повноваженнями щодо заміни неналежного відповідача на належного.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 88 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства», статтями 514, 553 Цивільного кодексу України, статтею 177 Сімейного кодексу України, статтями 10, 15, 30, 60, 88, 214-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів після його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: