Справа №812/4852/12
Пр. №6/812/139/12
У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2012 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Тучкова С.С.,

при секретарі Рубані К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, подання державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, посилаючись на те, що на виконанні у Комунарського ВДВС Запорізького міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист №2-549/2009, виданий 19.01.2010 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики у сумі 115500 гривень та судових витрат у сумі 1180 гривень. 12.04.2012 року державним виконавцем Нєдєльською О.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №32106427. Боржник рішення суду не виконує та ухиляється від його виконання, існує імовірність того, що він з метою невиконання рішення суду може виїхати на постійне місце проживання за межі України, тому є необхідність тимчасово обмежити його у праві виїзду за межі України до моменту виконання ним зобовязань.

Вивчивши матеріали подання, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.14 Цивільно-процесуального кодексу України та статті 124 Конституції України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Статтею 377-1 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає зазначене подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну та визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України»від 21.01.1994 року.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених зазначеним законом, та вїхати в Україну.

На підставі ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України»громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобовязань.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та її намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Як встановлено в судовому засіданні, на виконанні Комунарського ВДВС Запорізького міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист №2-549/2009, виданий 19.01.2010 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики у сумі 115500 гривень, судових витрат у сумі 1180 гривень (а.с.3).

12.04.2012 року державним виконавцем Нєдєльською О.Г. було відкрито виконавче провадження за вищезазначеним виконавчим листом та надано боржнику строк самостійного виконання до 18.04.2012 року (а.с.4).

У поданні державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції зазначає, що боржником рішення суду не виконується, проте в матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні данні, які підтверджують викладені обставини. Також в поданні не вказано, чому з 12.04.2012 року рішення суду ще не виконано та яким чином обмеження боржника у праві виїзду за кордон може забезпечити його виконання.

Таким чином, у відповідність до вимог, встановлених ст.ст.10, 57, 60 Цивільно-процесуального кодексу України державний виконавець як сторона, яка приймає участь у справі, не довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме не довів наявність факту ухилення боржника від виконання судового рішення.

Крім того, до матеріалів подання не надано доказів про здійснення державним виконавцем заходів, передбачених п.3-7 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження.

В матеріалах справи відсутні дані, які б підтверджували наявність у ОСОБА_2 закордонного паспорту та його намагання виїхати за кордон України.

Крім того, відповідно до ст.377-1 Цивільно-процесуального кодексу України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Як вбачається з матеріалів справи державний виконавець звернувся до суду з поданням, не погодженим з начальником Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції. За таких обставин звернення державного виконавця до суду виконане з порушенням порядку, встановленого ст.377-1 Цивільно-процесуального кодексу України.

Таким чином, підстав для задоволення подання державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України судом не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 64 Конституції України, ст.377-1 ЦПК України, ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду та вїзду в Україну громадян України», суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков