Провадження №2-2ц/2090/6531/2012 Головуючий 1-ї інстанції Помазан В.А.
Справа №2025/2-1275/11 Доповідач: Довгаль А.П.
Категорія: про визнання права на пай
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді Довгаль А.П.
суддів Коровіна С.Г., Коваленко І.П.
при секретарі Рудь А.С.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 серпня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Лозівська міська рада Харківської області про відшкодування матеріальних збитків та стягнення моральної шкоди, -
в с т а н о в и л а:
У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, третьої особи: Лозівської міської ради Харківської області, в якому просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 47243,00грн., моральну шкоду в розмірі 10000,00грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1106,03грн. та 120,00грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 27.08.2008року на території військової частини № НОМЕР_1 , яка розташована у м. Лозова Харківської області, сталася надзвичайна подія, а саме потужні вибухи артилерійських снарядів, які знаходилися на військових складах, у зв`язку з чим в атмосферне повітря вийшов викид шкідливих для здоров`я речовин. Цією надзвичайною подією були пошкоджені (частково зруйновані) належні йому на праві власності нежитлові приміщення, а саме:
- нежитлове приміщення (телятник № 4), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі за текстом нерухомість-1). Його право власності на нерухомість-1 підтверджується рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16 серпня 2006 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15442650 від 01.08.2007 року;
- нежитловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (далі за тестом нерухомість-2). Право власності на нерухомість-2 підтверджується договором купівлі-продажу №515 від 24.10.1997року та реєстраційним посвідченням №515 від 24.10.1997року.
Пошкодження (часткове знищення) нерухомості-1 підтверджується Дефектним актом, складеним виконкомом Лозівської міської ради Харківської області, а пошкодження (часткове знищення) нерухомості-2 підтверджується актами огляду нежитлового будинку, які складалися працівниками прокуратури та міськради, але у нього такі акти відсутні.
Позивач зазначає, що для відновлення пошкоджень, що були заподіяні надзвичайною подією, Лозівській міськраді Харківської області виділялися кошти у розмірі 1900000,00грн. та було призначено Комісію по контролю за розпорядженням цими коштами. Вищевказана інформація доведена до населення через ЗМІ, шляхом телетрансляції і є загальновизнаним фактом.
Внаслідок потужних вибухів арсеналу в атмосферне повітря та викид шкідливих для здоров`я речовин, стан його здоров`я значно погіршився. Позивач звернувся до поліклінічного відділення Лозівської ЦРЛ зі скаргою на погане самопочуття. Після його обстеження, лікарі встановили діагнози хвороб: хронічний гепатит «С», стадія загострення; хронічний пієлонефрит, стадія загострення; жовчно-камінна хвороба; калькульозний холецистит. У зв`язку з чим його госпіталізували до Харківської обласної клінічної інфекційної лікарні За лікувальним курсом призначені дорогі лікарські препарати, які він змушений був придбати для поновлення свого здоров`я, що підтверджується лікарськими рецептами та квитанціями про їх придбання в аптеках.
Для відновлення пошкодженого нерухомого майна та на придбання ліків йому потрібно було знайти значні грошові кошти, в результаті чого він морально страждав і це призвело ще до більшого ускладнення стану здоров`я. Позивач вважає, що присутній причинно-наслідковий зв`язок між надзвичайною подією та встановленими у нього хворобами, а тому моральну шкоду він оцінює в розмірі 10000,00грн.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.
Представник відповідача Міністерства оборони України - Криворучко Г.В. позов не визнав, вважає, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. При цьому вказував на те, що відповідно до розпоряджень Кабінету Міністрів України кошти з резервного фонду держбюджету виділялися для проведення аварійно-відновлювальних робіт із ліквідації зазначеної надзвичайної події виключно на об`єктах житлово-комунального господарства, освіти, охорони здоров`я, приватного житлового фонду м. Лозова та Лозівського район Харківської області. Міністерство оборони України є державною установою і фінансується виключно із державного бюджету. Військове майно - це державне майно і відповідальність за нього несе Держава. Указом Президента України від 13.11.2008року №1035/08 було визначено порядок відшкодування фізичним та юридичним особам спричиненої шкоди надзвичайною подією, яка сталася 27.08.2008року в м. Лозова шляхом виділення державних коштів за рахунок резервного фонду Державного бюджету урядом України - Кабінетом Міністрів України, а саме Харківській облдержадміністрації відповідно до наданих обґрунтованих, перевірених та затверджених органами місцевого самоврядування звернень постраждалих осіб від вибуху боєприпасів на 61 Арсеналі. Згідно п.7 Порядку відшкодування шкоди особам, які постраждали від надзвичайних обставин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.1992року №562, компенсації підлягають: вартість будівель (житлові, садові та дачні будинки, гаражі, господарські будівлі та споруди); вартість застрахованих сільськогосподарських тварин; вартість плодоягідних насаджень, посівів і незастрахованих сільськогосподарських тварин; витрати на влаштування місць загального користування садово-городніх товариств. Цей перелік видів збитків, які підлягають компенсації є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Також зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів №562 відшкодуванню підлягають господарські споруди, але у наданому позивачем свідоцтві на право власності не зазначено, що об`єкт нерухомості-1 (телятник № 4) є господарською будівлею, оскільки у витягу від 01.08.2007року Лозівського БТІ чітко зазначено, що вказана споруда є нежитловою, однак доказів на підтвердження того, що ця нежитлова будівля є господарською спорудою позивач суду не надав.
Представник третьої особи Лозівської міської ради Харківської області Макущенко О.Г. позов визнала частково, пояснивши, що 27.08.2008року на території арсеналу військової частини НОМЕР_1 у місті Лозова сталася надзвичайна подія, а саме вибухи боєприпасів, які зберігалися на складах, в результаті чого було пошкоджено велику кількість житлових та нежитлових будівель і споруд. Комісією було проведено обстеження всіх пошкоджень та складено відповідні дефектні акти. Згідно розпоряджень Кабінету Міністрів України для проведення першочергових заходів з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, що склалася на території 61-го арсеналу Південного оперативного командування Збройних Сил України були виділені відповідні кошти. Під час визначення переліку осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої внаслідок надзвичайної події, Лозівська міська рада керувалася Порядком відшкодування шкоди особам, які постраждали від надзвичайних обставин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.1992року №562, пунктом 7 якого встановлено вичерпний перелік видів збитків, які підлягають компенсації. Оскільки за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться нежитлове приміщення, тому вона вважає, що в цій частині позов задоволенню не підлягає, в інший частині проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 серпня 2012 року позов задоволено частково. Стягнуто з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 47243,00грн., судові витрати: судовий збір в сумі 472,43грн. та 120,00грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Не погодившись з цим рішенням суду, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, на неповне з`ясування обставин справи та на неналежну оцінку наданим сторонами доказам. Зокрема вказують, що кошторисна документація на ремонтно-відновлювальні роботи « ОСОБА_3 станом на 28.05.2012року на підставі дефектного акта, без обстеження житлового будинку, вона не узгоджувалася з Міністерством оборони України, не пройшла відповідної експертизи, не зареєстрована в Управлінні державного казначейства в Лозівському районі Харківської області, у зв`язку з цим не може бути належним доказом по тій причині, що в ній є розходження з дефектним актом.

Позивач ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з`явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст.55 Конституції України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.
Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», з урахуванням конституційного положення про те, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст.124 Конституції), судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян. Суд не вправі відмовити особі в прийняття позовної заяви чи скарги лише з тієї підстави, що її вимоги можуть бути розглянуті в передбаченому законом досудовому порядку.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені надані сторонами докази, їм дана належна правова оцінка, правильно визначено природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України.

Судовим розглядом встановлено, що 27 серпня 2008 року на території 61 арсеналу Міністерства оборони України, розташованому у м. Лозова Харківської області внаслідок пожежі на прилеглій території, яка в подальшому розповсюдилася на місця зберігання боєприпасів, почався їх вибух.

Зазначена подія згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24.03.2004року №368 «Про порядок класифікації надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру за їх рівнями та Державного класифікатора надзвичайних ситуацій Держстандарт ДК019-2001р. та рішенням комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Харківської обласної державної адміністрації класифікована як ситуація державного рівня.

Рішенням Ради Національної безпеки і оборони України від 26.09.2008року «Про невідкладні заходи, щодо зниження рівня загроз у сфері зберігання ракет, боєприпасів та компонентів різного ракетного палива Збройних Сил України», введеним в дію Указом Президента України від 13.11.2008року №1035, зобов`язано Кабінет Міністрів України вжити у двомісячний строк заходи щодо відшкодування збитків постраждалому населенню та відновлення пошкоджень (зруйнованих) споруд і будинків населених пунктів внаслідок вибухів на 61 арсеналі Міністерства оборони України (м. Лозова Харківської області).

Як убачається з матеріалів справи у приватній власності позивача в м. Лозова Харківської області знаходяться об`єкти нерухомого майна:
- нежитлове приміщення (телятник №4), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 нерухомість-1). Право власності позивача на нерухомість-1 підтверджується рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.08.2006р. та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15442650 від 01.08.2007р.;
- нежитловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 нерухомість-2). Право власності на нерухомість-2 підтверджується договором купівлі-продажу №515 від 24.10.1997року та реєстраційним посвідченням №515 від 24.10.1997р.

Внаслідок надзвичайної події, що сталася 27.08.2008року в м. Лозова нерухомості-1 та нерухомості-2 завдано пошкоджень і для поновлення попереднього стану цих будівель необхідно провести ряд відновлювальних робіт, які найшли своє відображення в дефектних актах, складаних та підписаних комісіями, зокрема, до складу яких входили секретар міськради, начальник відділу містобудування і архітектури міської ради, начальник управління житлово-комунального господарства та будівництва міськради, депутат міськради, власник будівель та інші особи.

Згідно зведеного кошторисного розрахунку, складеного ТОВ «Гранд-флеш», вартість відновлювальних робіт пошкоджених об`єктів нерухомості-1 та нерухомості-2 складає загальну суму 47243,00грн.

Відповідно з п.7 «Порядку відшкодування шкоди особам, які постраждали від надзвичайних обставин», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.1992року №562, компенсації підлягають: вартість будівель (житлові, садові та дачні будинки, гаражі, господарські будівлі та споруди; вартість застрахованих сільськогосподарських тварин; вартість плодоягідних насаджень, посівів і незастрахованих сільськогосподарських тварин; витрати на влаштування місць загального користування садово-городних товариств.

Наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації №507 від 17.08.2000року затверджено «Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000», згідно якого будівлі це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче0огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устаткування, тварин, рослин, а також предметів. До будівель відносяться житлові будинки, гуртожитки, готелі, ресторани, торговельні, промислові будівлі,вокзали, будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад: корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розподільники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та т.п.

Статтею 1166 ЦК України визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Окрім того, ст.1187 ЦК України встановлена відповідальність по відшкодуванню шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.
Згідно ч.1 цієї статті джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187 ЦК).

Отже, при вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією і негативними наслідками.

Оскільки Міністерство оборони України, в особі військової частини НОМЕР_1 , здійснювало діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, зокрема, зі зберігання вибухонебезпечних речовин, тому ця особа повинна відповідати за завдану позивачу шкоду.

Окрім того, доказів про те, що надзвичайна подія 27.08.2008року сталася території 61 арсеналу Міністерства оборони України, розташованому у м. Лозова Харківської області, внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого матеріали справи також не містять.

Виходячи зі змісту норм ст.ст.57-66 ЦПК України, вина особи в завданні майнової та моральної шкоди може бути доведена будь якими доказами.

Згідно положень ст.ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
При цьому кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Твердження представника відповідача на те, що у кошторисній документації є начебто математичні помилки, а також завищено об`єм відновлювальних робіт, що призвело до збільшення суми нанесених позивачу збитків, колегією суддів не приймаються, оскільки відповідачем не надано будь-яких належних доказів на спростування цього кошторису, хоча відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України це є його обов`язком.

Колегія судів, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до положень ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України відхилити.
Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 серпня 2012 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -