Справа № 2-188/11 Провадження № 22-ц/0290/809/2012Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 6 Доповідач: Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2012 м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Чуприни В.О., Медвецького С.К.,

при секретарі: Ковальчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.02.2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про знесення самочинної надбудови, приведення будівлі у попередній стан, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2006 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що він являються співвласником будинковолодіння, яке розташоване по 2-му провулку Лермонтова, 24 в м. Вінниці, а також, співвласником зазначеного будинковолодіння є відповідач у справі, яка у 2003 році, без відповідних дозволів та затвердженого проекту, здійснила самочинну надбудову другого поверху своєї частини будинку і внаслідок чого утворилась конструкція «ломаного даху» із значним перепадом висот. На звернення позивача про усунення негативних наслідків будівництва, відповідач пообіцяла узаконити самочинне будівництво та усунути його негативні наслідки чи сплатити йому відповідну грошову компенсацію, однак протягом тривалого часу відповідач свої зобовязання не виконала, а натомість проведене відповідачем самочинне будівництво призводить до пошкодження належної позивачу частини будинку і чим відповідно порушено його права та заподіяно матеріальну шкоду, а тому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив зобовязати відповідача знести самочинну надбудову та привести будівлю по 2-му провулку Лермонтова в м. Вінниці в попередній стан, стягнути на його користь матеріальну шкоду в розмірі 1284 грн. та моральну шкоду, яка виразилась в нервових переживаннях, погіршенні стану здоровя та порушенні звичного способу життя і яку оцінює в сумі 3000 грн., а також, стягнути судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.02.2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вказавши на її безпідставність та законність і обґрунтованість рішення суду.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що позивачем не доведено факт порушення його прав, внаслідок проведеного відповідачкою самочинного будівництва і відсутній причинний зв'язок між даним будівництвом та заподіяною позивачу шкодою, що свідчить про безпідставність заявлених вимог.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що згідно договору дарування від 09.08.2004 року позивач являється власником 3/5 часток будинковолодіння №24, яке розташоване по 2-му провулку Лермонтова в м. Вінниці, 19/100 часток зазначеного будинковолодіння належить на праві власності відповідачці по справі і 21/100 частки належить ОСОБА_4.

Також, з матеріалів справи видно, що відповідачкою у 2003 році, без відповідних дозволів та затвердженого проекту, здійснено самочинну надбудову другого поверху та прибудову до своєї частини будинку, що стало підставою для її притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, який останньою сплачено і вказане будівництво, відповідачкою здійснено на земельній ділянці, яка належить їй на праві власності, що підтверджується відповідними державними актами.

Звернувшись в суд з позовом, позивачем вказано, що проведене відповідачкою самочинне будівництво, призводить до пошкодження належної йому частини будинку і не було з ним погоджено.

Судом встановлено, що вказане самочинне будівництво було здійснене у 2003 році, до набуття позивачем права власності на частину зазначеного будинковолодіння, яке він набув на підставі договору дарування від 09.08.2004 року, і тому згода на будівництво у останнього не отримувалась, а також, не було заперечень щодо будівництва від інших співвласників будинковолодіння.

При розгляді даної справи в суді першої інстанції, Вінницькою торгово-промисловою палатою було проведено судову будівельно-технічну експертизу, по результатам якої складено висновок №55 від 12.07.2007 року, а також, Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз було проведено повторну судову будівельно-технічну експертизу, висновок якої від 09.06.2008 року за №324/325, прийнято до уваги судом першої інстанції при вирішенні спору.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив та надав оцінку проведеним експертизам, в поєднанні з іншими доказами та вірно прийняв до уваги саме висновок повторної судової будівельно-технічної експертизи від 09.06.2008 року за №324/325, проведеної Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, тому як даний висновок є більш обґрунтованим і узгоджується з висновками спеціалізованих служб.

Крім того, із вищевказаного висновку експерта вбачається, що причиною виникнення пошкоджень в належній позивачу частині будинку, є порушення технології виконаних облицювальних робіт та якість використовуваного будівельного матеріалу, тобто відсутній причинний зв'язок між наявними пошкодженнями та проведеним відповідачкою самочинним будівництвом.

Таким чином, відсутні належні докази, які б свідчили, що проведеним самочинним будівництвом, позивачу створено перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тоді як згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень і відповідно відсутні підстави для зобовязання відповідача знести самочинну надбудову та приведення будівлі в попередній стан.

Щодо вимог позивача про стягнення матеріальної і моральної шкоди, то дані вимоги є безпідставними, оскільки згідно вимог ст. ст. 1166,1167 ЦК України вказана шкода відшкодовується особою, яка її завдала і за наявності її вини, що в даному випадку позивачем не доведено.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, щодо відсутності підстав для задоволення заявленого позову.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тобто ухвалене рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.02.2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: