Провадження № 2/1522/3382/12
10 жовтня 2012 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:
Головуючої судді - Кравчук Т.С.,
при секретарі Степанові В.В., Лахматовій С.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою № 30 в будинку № 21 по вул.. Буніна в м. Одесі.
У судове засідання представник позивача зявився позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити.
Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суджу не повідомив.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_3 вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
У вищевказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_2, який є родичем попереднього власника ОСОБА_3.
На неодноразові прохання щодо зняття з реєстрації з квартири належної позивачці на праві приватної власності ОСОБА_2 відповідав їй відмовою.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. У разі якщо особа з поважної причини не може самостійно звернутися до органу реєстрації, зняття з реєстрації може бути здійснено за зверненням іншої особи та на підставі доручення, посвідченого в установленому порядку. Згідно до ст. 16 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - місце проживання особи, яка на день набрання чинності цим законом підтверджувалося пропискою, вважається зареєстрованим.
Аналогічний порядок зняття з реєстраційного обліку передбачений п. 14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затверджений постановою КМ України № 35 від 16 січня 2003 року № 35.
Разом з цим, згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Наявність реєстрації ОСОБА_2 в квартирі, яка належить позивачеві і в якому ОСОБА_2 фактично не проживає, порушує право позивача вільно володіти, користуватися і розпоряджатися належною їй власністю, отримувати державні допомоги і субсидії. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Таким чином, на підставі наведеного суд вважає можливим позов ОСОБА_1 задовольнити, визнати відповідачів таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою № 30 в будинку № 21 по вул.. Буніна в м. Одесі.
На підставі вище висловленого та керуючись ст.ст.. 3, 4, 118-121, 214, 215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою № 30 в будинку № 21 по вул.. Буніна в м. Одесі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:

10.10.2012