Номер провадження: 22-ц/1590/4015/12
Головуючий у першій інстанції Максимович
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Трошині К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 20 січня 2012 року,

встановила:

У листопаді 2011 р. ОСОБА_3 звернулася до суду з вищеназваним позовом, в якому вказала, що 14.04.10 р. шлюб з відповідачем розірвано, проживає вона окремо разом із донькою. Відповідач не надає їй матеріальну допомогу в утриманні доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її повному утриманні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 182 СК просила стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання доньки ОСОБА_5, у розмірі 25% від усього заробітку відповідача щомісяця, з дня подання позову, до досягнення донькою повноліття.

Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити його.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 20.01.12 р. позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.11.11 р. до повноліття дитини, тобто до 16.06.24 р.. Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави 188,20 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, оскаржує рішення в частині визначення розміру аліментів, просить рішення суду першої інстанції змінити, стягнувши аліменти на утримання сина ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_5 у розмірі 33% відсотків від усіх видів заробітку (доходу). Посилається на те, що в оскарженій частині рішення ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи: - приймає активну участь в утриманні та вихованні дитини; - сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу; - на його утриманні знаходиться непрацездатна мати, яка мешкає в м. Запоріжжі та отримує пенсію; - проживає в орендованому житлі.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити її.

ОСОБА_3 в письмових заперечень на апеляційну скаргу вважала необхідним відхилити її, посилаючись на її необґрунтованість.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала доводи, викладені в запереченнях на скаргу.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалене судом першої інстанції рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що у відповідача відсутні інші діти, непрацездатні батьки, дружина (а. с. 24).

Колегія суддів вважає, що погодитися з таким висновком суду не можна.

Між сторонами склалися правовідносини щодо обов'язку батька утримувати неповнолітню дитину та його виконання.

Відповідно до ст. ст. 180, 181, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Суд першої інстанції порушив вимоги вищевказаних норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами розірвано (а. с. 4), відповідач є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5). Сторони разом не проживають, дитина проживає з матірю (а. с. 6). Як позивачка, так і відповідач працюють, отримують заробітну плату. ОСОБА_3 протягом вересня 2011 р. лютого 2012 р. нарахована заробітна плата у розмірі 27292,40 грн. (а. с. 7, 38, 50). ОСОБА_4 протягом червня 2011 р. грудня 2011 р. нарахована заробітна плата у розмірі 50625,74 грн.. ОСОБА_4 вже сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 25% від його заробітку (а. с. 32, 34, 51, 52), частково приймає участь в утриманні доньки ОСОБА_5 (а. с. 59).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини. Разом з тим, суд неправильно застосував ст. 182 СК, визначивши розмір аліментів у розмірі - ? частини від усіх видів заробітку.

За правилами, передбаченими ст. ст. 180, 182 СК обов'язок утримувати неповнолітню дитину несуть як батько, так і мати. При визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що сторони є працездатними особами, працюють і отримують заробітну плату, відповідач вже сплачує аліменти на дитину від іншого шлюбу, колегія суддів вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти, зменшивши їх розмір до - 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Доводи апелянта є частково обґрунтованими.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції. Підставою для змінити рішення суду є порушення норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи щодо визначення розміру аліментів, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити, визначивши розмір аліментів на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі - 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 20 січня 2012 року - змінити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.11.2011 року до повноліття дитини, тобто до 16.06.2024 року.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. М. Миза

ОСОБА_2