справа № 2-202/1204/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2012 року Біловодський районний суд Луганської області

у складі: судді Ткаченко О.Д.

секретаря: Торби Т.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом гр. ОСОБА_1 в особі представника гр. ОСОБА_2 до гр. ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позовна заява подана 04 вересня 2012 року, в судовому засіданні повністю підтримана представником позивача по справі, яка вказала, що житловий будинок, який наразі належить гр. ОСОБА_1 на праві приватної власності в результаті його успадкування знаходиться в селищі Біловодськ, вулиця Береговий Тупик, б. № 11. В теперішній час в будинку зареєстровані гр. ОСОБА_2, або представник позивача, її колишній чоловік гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 .Реєстрація місця проживання відповідача за адресою позивача порушує право власності , бо на його думку та думку представника позивача гр. ОСОБА_3, який вибув з будинку в 2004 році в село Степове Біловодського району , на підставі ст.107 Житлового Кодексу України, як вибулий член сімї представника позивача, добровільно розірвав договір найму житлового приміщення, оскільки він вибув як наймач на постійне місце проживання до іншого населеного пункту. Посилаючись на розяснення Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року « Про деякі питання, які виникали в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», за п.11 вищевказаного розяснення, що за ст. 107 Житлового Кодексу України наймач чи член його сімї, який вибув на інше постійне місце проживання , втрачає право користування житловим приміщенням зі дня вибуття, незалежно від предявлення позову щодо цього.

Відповідач в судове засідання не прибув, опитаний за окремим дорученням Краснолучським міським судом Луганської області, позовні вимоги визнав та пояснив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутністю. Також пояснив, що з вересня 2004 року по 2005 рік , тобто до того часу, поки він був заарештований, він не проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, б. № 11.

Свідок гр. ОСОБА_4 пояснив, що відповідач ,зареєструвавши своє місце проживання за адресою представника позивача, проживав короткий час в селищі Біловодськ, потім вибув в невідомому напрямку і більше не повернувся. Свідок гр. ОСОБА_5 пояснила, що після розірвання шлюбу представником позивача з гр. ОСОБА_3 , він недовго проживав у неї , потім виїхав в село, де народився і дуже рідко зявлявся.

Вислухавши доводи позивачки, пояснення свідків, оглянувши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. ст. 10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі.

Як встановлено при розгляді справи, за паспортними даними сторін , позивачка зареєстрована в житловому будинку в селищі Біловодськ по вулиці Береговий тупик, б. № 11. Відповідач гр. ОСОБА_3 також з 26.10.1999 року зареєстрований в житловому будинку в селищі Біловодськ, вулиця Береговий тупик, № 11, але за даними про обрання йому запобіжного засобу про взяття його під варту 21.01.2005 року він проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час будинок в селищі Біловодськ вулиця Береговий тупик № 11 дійсно належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом( а .с 6), що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину від 12.10.2007 року . Відповідач гр. ОСОБА_3 раніше належав до членів сімї представника позивача відповідно до ст. 64 та 156 ч.4 Житлового Кодексу України, але добровільно залишив своє попереднє місце проживання до обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому суд, діючи в межах позовних вимог, знаходить підстави для задоволення цього позову , виходячи з порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання та ст.ст.6,7 норм закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» , за яким зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).

На основі викладеного, керуючист ст. ст. 10,11,57- 60,88,213-215,294 ЦПК України, ст. 64,107, ЖК України, ст.16, 405 ЦК України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року( в останній редакції), суд

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги гр. ОСОБА_1, визнати гр. ОСОБА_3 Анатолійовича17 грудня ІНФОРМАЦІЯ_3, вродженого с. Парневе Біловодського району Луганської області, проживаючого без реєстрації до направлення в місця позбавлення волі в с. Парневе, вулиця Дачна, 9/2 особою, яка втратила право користування житловим приміщенням в селищі Біловодськ, вулиця Береговий Тупик, будинок № 11 з дня вибуття.

На користь позивача з відповідача стягнути 193,90(107,30+86,40) гривень судових витрат у справі.

Копію рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів зі дня його проголошення .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд протягом 10 днів зі дня оголошення, відповідачем в порядку ст. 294 ЦПК України в цей же строк зі дня отримання його копії .

Суддя: О.Д.Ткаченко.