Номер провадження: 22-ц/1590/9574/12
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі Павлін О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення вартості майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 17 липня 2012 року,

встановила:

У лютому 2012 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним уточненим в подальшому (а. с. 32 33) позовом, в якому вказав, що 28.11.09 р. згідно укладеного на товарній біржі «Український кристал» договору купівлі-продажу він купив у відповідачів автомобіль «Форд Фієста», державний реєстраційний номер ВН 0955 СІ. Після чого зареєстрував автомобіль в органах МРЕО, отримав технічний паспорт. В біржовому договорі вказано, що автомобіль продано за 1 грн.. Однак в дійсності він сплатив за нього 80 000 грн., які були отримані відповідачами в день укладення договору.

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 11.12.09 р. шлюб між відповідачам розірвано.

Заочним рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 11.07.11 р. за позовом ОСОБА_6 вищевказаний біржовий договір купівлі-продажу автомобіля визнано недійсним

У звязку з визнанням біржової угоди недійсною він повернув автомобіль відповідачам, в той час як вони гроші в добровільному порядку йому не повернули. Оскільки автомобіль є обєктом права спільної сумісної власності подружжя і належить їм в рівних частках, то витрачені ним на придбання автомобіля грошові кошти відповідачі зобовязані повернути у рівних частках в сумі - 80 000 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 216, 1212 ЦК України, ст. ст. 60, 65, 70, 75 СК України, ОСОБА_4 остаточно просив стягнути в рівних частках на його користь з ОСОБА_5 та ОСОБА_6: 1) 80 000,00 грн., тобто по 40 000 грн. з кожного; 2) судовий збір в сумі 800,00 грн., по 400,00 грн. з кожного.

Позивач надав суду заяву про підтримку позовних вимог в повному обсязі, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Справу просив розглянути за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Надав суду заяву про повне визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_6 в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, надала суду заяву про відкладення розгляду справи. В письмових запереченнях позов не визнала, посилаючись на його необґрунтованість.

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 17.07.12 р. позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 40 000,00 грн. та судовий збір в сумі 400,00 грн.. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 40 000,00 грн. та судовий збір в сумі 400,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 оскаржує рішення щодо стягнення з неї грошових сум. Просить рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до неї відмовити, стягнути з ОСОБА_4 на її користь судові витрати. Посилається на те, що рішення в оскарженій частині ухвалено при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, з грубим порушенням норм матеріального (ст. ст. 216 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 2, 60, 61 ЦПК України) права.

ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі.

Представник ОСОБА_5 в судовому засіданні вважав необхідним апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_4 в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що за придбаний згідно укладеного на товарній біржі автомобіль відповідачі отримали 80 000 грн., що підтверджується розпискою і не заперечується відповідачем ОСОБА_5. Суд критично ставиться до вказаної у договорі купівлі-продажу автомобіля сумі у розмірі 100 грн., оскільки дана сума вочевидь не відповідає дійсній вартості автомобіля, яка відповідно до акту № 161 від 28.11.09 р. про оцінку транспортного засобу становить 81 612 грн. Після визнання судом 11.07.11 р. біржової угоди недійсною ОСОБА_4 повернув відповідачам автомобіль спірний автомобіль, однак відповідачі йому кошти в сумі 80 000 грн. в добровільному порядку не повернули. Автомобіль є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках. Таким чином, з відповідачів в рівних частках на користь позивача слід стягнути отримані за недійсним правочином 80 000 грн. та судовий збір в розмірі 800 грн. (а. с. 57 - 58).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вищевказаного висновку щодо стягнення грошей з ОСОБА_6 з порушенням норм матеріального та вищевказаних норм процесуального права.

За правилами, передбаченими ч. 2 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Судом встановлено, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.07.11 р. (а. с. 5 7) біржову угоду купівлі-продажу автомобіля «Форд Фієста», реєстраційний номер НОМЕР_1, укладену між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, визнано недійсним з тих підстав, що ОСОБА_5 продав автомобіль без згоди дружини ОСОБА_6 після звернення останньої з позовом до суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом спільної сумісної подружжя, за взаємною згодою. При укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її згоди, якщо договір виходить за рамки дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї.

Виходячи з встановленого, колегія суддів вважає, що отриманні ОСОБА_5 від укладання на товарній біржі договору купівлі-продажу автомобіля гроші (а. с. 38, 51) не були використані в інтересах сімї. Таким чином, підстави для покладання на ОСОБА_6 обовязку з повернення будь-яких грошей ОСОБА_4, отриманих ОСОБА_5 за вищевказаним договором купівлі-продажу автомобіля, відсутні. Доводи апелянта щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції є обґрунтованими.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для ухвалення нового рішення суду є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені при недоведеності обставин, що мають значення для справи, судом порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині стягнення грошей з ОСОБА_6, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині необхідно скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення вартості майна.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 200,00 грн., який був сплачений при поданні апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 17 липня 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 40 000 (сорок тисяч) грн. 00 коп. - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення вартості майна повністю відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 судовий збір у сумі 200 (двісті) грн.. 00 коп..

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. М. Миза

ОСОБА_3