Справа № 22-ц-1713/2012 Провадження № 22-ц/2590/1713/2012 Головуючий у I інстанції Цибенко І. В.
Категорія цивільна Доповідач - Шемець Н. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2012 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 березня 2012 року по справі за заявою публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк про видачу виконавчого документа з виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз у справі за позовом ПАТ „Альфа-Банк до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ПАТ „Альфа-Банк просить скасувати ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 березня 2012 року, якою відмовлено в задоволенні його заяви про видачу виконавчого документа, та постановити ухвалу про задоволення заяви.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом порушено норми матеріального права. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково у даному випадку дійшов висновку щодо непідвідомчості справи третейському суду та невірно зясував характер спірних правовідносин. Апелянт посилається, що банк звернувся з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а не з позовом щодо захисту прав споживача і дані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, а не Законом України „Про захист прав споживачів, який жодним чином не визначає права кредитодавця у разі порушення зобовязань зі сторони споживача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до слідуючого висновку.

По справі встановлено, що 25 квітня 2008 року між ЗАТ „Альфа-Банк (згодом перейменоване на ПАТ „Альфа-Банк) та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №490066208, згідно умов якого банк надав позичальнику 37178,42 доларів США зі сплатою 13,5% річних та строком повернення до 25 квітня 2015 року, для придбання транспортного засобу (а.с.10).

12 травня 2011 року в м.Чернігові Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз своїм рішенням задовольнив позов ПАТ „Альфа-банк, стягнув з ОСОБА_5 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі: за кредитом 276160,03 грн., за нарахованими відсотками 35318,89 грн., пені 111751,72 грн., а також судові витрати.

Відмовляючи в задоволенні заяви ПАТ „Альфа-банк про видачу виконавчого документа на підставі рішення третейського суду, суд виходив із непідвідомчості судам справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи і відповідає вимогам закону.

У зв'язку з прийняттям Закону України від 3 лютого 2011 року "Про внесення зміни до статті 6 Закону України "Про третейські суди" щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам", який набрав чинності 11 березня 2011 року, третейські суди не мають права розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Згідно частини другої Прикінцевих та перехідних положень Закону після набрання чинності цим Законом третейські суди припиняють розгляд справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), розгляд яких було розпочато до дня набрання чинності цим законом, про що виноситься мотивована ухвала.

Відповідно до преамбули Закону України "Про захист прав споживачів" його положеннями регулюються не лише питання захисту прав споживачів, але й відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності.

Конституційний Суд України в своєму рішенні №15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року також зазначив, що дія норм Закону України "Про захист прав споживачів" поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до ст. 150 Конституції України рішення Конституційного суду, зокрема, з питань офіційного тлумачення законів України, є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Пунктами 22, 23 ст.1, ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено поняття договору споживчого кредиту, права споживача в разі придбання ним продукції у кредит та зазначено, що договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Дано визначення, що споживчий кредит - це кошти, які надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції, а споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Виходячи зі змісту ст. 192 ЦК України, грошовими коштами є як грошова одиниця України - гривня, так і іноземна валюта, яка використовується в випадках і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, кредитний договір між ПАТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_5 є договором про надання споживчого кредиту, оскільки згідно його умов цільовим призначенням кредитних коштів є придбання позичальником певної продукції - транспортного засобу, і дія норм Закону України "Про захист прав споживачів" поширюється до моменту виконання цього договору, оскільки зазначене рішення стосується як прав і обов'язків надавача послуг, так і прав та обов'язків споживача банківських послуг.

Крім того, у Рішенні Конституційного Суду №15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року зазначено, що за змістом Директиви 2008/48/ЄС Європейського парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні угоди для споживачів важливим для забезпечення довіри споживачів є пропонування ринком достатнього ступеня їх захисту; при цьому відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.

Україна як держава взяла на себе захист прав споживачів, здійснення контролю за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт - ч.4 ст.42 Конституції України.

Також ст.5 Закону України "Про захист прав споживачів" визначає, що держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров"я і життєдіяльності. Захист прав споживачів здійснюють, зокрема, суди.

Третейський суд як недержавний орган діє в межах, визначених державою, та відповідно до прийнятих нею законів.

Ст.6 Закону України "Про третейські суди" визначена підвідомчість справ третейським судам, за виключенням, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку(кредитної спілки)(п.14 ч.1).

Тобто, законодавець спори щодо захисту прав споживачів, з 11 березня 2011 року відніс до компетенції загальних судів, а не третейських судів.

Тому доводи апелянта про те, що лише у випадку звернення споживача з позовом про захист його прав до третейського суду справа є непідвідомчою третейському суду, не узгоджуються з вищевикладеним.

За зазначених обставин, Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській Громадській Організації "Всеукраїнський фінансовий союз", ухваливши своє рішення, фактично вийшов за межі своєї компетенції, оскільки, починаючи з 11 березня 2011 року, справи у спорах між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору не підвідомчі третейським судам.

Викладене, у відповідності до приписів п. 2 ч. 6 ст. 56 Закону України "Про третейські суди", п. 2 ч. 1 ст. 389-10 ЦПК України є підставою для відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа на підставі рішення третейського суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, ухвалу постановлено з додержанням вимог закону, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п.1, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк- відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 березня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: