23.07.2012 Справа № 2-4230/2011р.

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2012 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Рум`янцевої Н.О., при секретарі Ляшик С.В., за участю: представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Миколаєві цивільну справу за позовом Військового прокурора Миколаївського гарнізону в інтересах держави в особі Будинкоуправління № 1 квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та виселення,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2011 року Військовий прокурор Миколаївського гарнізону в інтересах держави в особі Будинкоуправління № 1 квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та виселення.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач з 03.06.2004р. зареєстрований та проживає в кімнаті АДРЕСА_1 . Даний гуртожиток є власністю Міністерства оборони України в особі квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва і перебуває на балансі БУ № 1 КЕВ м. Миколаїв.

ОСОБА_2 на військову службу не приходить, ніякого відношення до Міністерства оборони не має, внаслідок чого втратив право на проживання у вищезазначеному гуртожитку та добровільно з гуртожитку не висиляється, документів, що підтверджують його право проживати в гуртожитку позивачу не надає.

На підставі цього, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та виселення його з кімнаті АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив про його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо. В ході розгляду справи позов не визнавав, зазначав що іншого житла не має.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного.

Відповідно до довідки за № 39 від 05.05.2011р., виданої БУ № 1 КЕВ м. Миколаєва, позивач зареєстрований та проживає з 03.06.2004р. в кімнаті № 501 гуртожитку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Даний гуртожиток є власністю Міністерства оборони України в особі квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва і перебуває на балансі БУ № 1 КЕВ м. Миколаїв.

У спірну кімнату відповідач був вселений як працівник військової частини, 19.04.2000року звільнений з посади, що підтверджено копією трудової книжки (а.с.5).

Пункт 1.2 Наказу Міністра оборони України «Про затвердження інструкції щодо організації надання житлової площі у гуртожитках Збройних Сил України» № 113 від 24.03.2008р. визначає, що гуртожитки призначаються для тимчасового проживання військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей під час проходження ними військової служби або навчання у військових навчальних закладах Міністерства оборони України.

Пунктом 1.5. Інструкції визначено, що у гуртожитках можуть розміщуватися працівники Збройних Сил України на період роботи за умови відсутності місця проживання та інші особи (включаючи іноземних громадян), які прибули у військову частину на визначений термін для виконання службових завдань.

Згідно з ст. 132 Житлового кодексу України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв`язку з роботою чи навчанням. Інших працівників може бути виселено без надання іншого житлового приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причини, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину.

У спірну кімнату відповідач був вселений як працівник військової частини, 19.04.2000року звільнений з посади у зв`язку з набрання законної сили обвинувального вироку, що підтверджено копією трудової книжки (а.с.5).

Відповідач на момент виникнення спірних правовідносин військову службу не проходить, ніякого відношення до Міністерства оборони не має, у трудових відносинах не перебуває, внаслідок чого втратив право на проживання у вищезазначеному гуртожитку та добровільно з гуртожитку не висиляється, документів, що підтверджують його право проживати в гуртожитку позивачу не надає.

Таким чином, дослідивши усі докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, у частині виселення ОСОБА_2 з спірної кімнати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5. 8, 10, 14, 60, 62, 209, 212-215. 226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Військового прокурора Миколаївського гарнізону в інтересах держави в особі Будинкоуправління № 1 квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та виселення задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_2 з кімнати АДРЕСА_3 , без надання іншого приміщення.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: