АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2012 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Григорченка Е.І.

суддів - Лаченкової О.В., Варенко О.П.

при секретарі - Бондаренку В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2011 року про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Династія» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2011 року вжито заходи забезпечення позову та тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до повного виконання зобов'язання.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій ставить питання про скасування ухвали, посилаючись на те, що вона є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу судді скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, а згідно до ч. 3 зазначеної статті забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 ст. 152 ЦПК України передбачені засоби забезпечення позову, які можуть бути вжиті судом у справі, зокрема: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановлення обов'язку вчинити певні дії; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано заяву про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Задовольняючи заяву ТОВ «АФ «Династія» про забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував, що заява про забезпечення позову у справах шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду відповідача за межі України не може бути задоволена, оскільки згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом, а наведеного виду забезпечення позову ЦПК не передбачає.

Крім того, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень за зверненням державного виконавця у порядку, передбаченому статтею 377-1 ЦПК, а не на стадії судового розгляду справи за заявою сторони у справі.

За таких обставин апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу судді - скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду відповідача за межі України.

Керуючись ст. 303, 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2011 року про забезпечення позову у справі скасувати.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Династія» у забезпеченні його позову до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ: