Деснянський районний суд м.Чернігова
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А ї Н И

12.04.2012 року м. Чернігів

Деснянський районний сул міста Чернігова в складі:

головуючого-судді Григор'єва Р.Г.,

при секретарі Чернобай Н.О.,

за у масно позивача ОСОБА_1І,

предс тавника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3. ОСОБА_4С,,

ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_7 до Чернігівської міської ради. Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради про визнання права на проживання та зобов'язання укласти договір найму, -

встановив:

У лютому 2012 року ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_8 звернулася до суду з позовом до Чернігівської міської ради. Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради, в якому просить визнати право проживання ОСОБА_8 у квартирі №1 по проспеку ОСОБА_3, 206, в м. Чернігові та зобов'язати КІІ «Деснянське» укласти договір найму квартири АДРЕСА_1 з нею в інтересах малолітнього ОСОБА_7, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_9 був членом сім'ї померлого наймача ОСОБА_9 та проживав разом з ним до дня його смерті в квартирі АДРЕСА_2, а тому мас право проживати у згаданій квартирі та укладення договору найму спірного житла.

В судовому- засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити, з наведених у позові підстав.

І Іредставники відповідачів: Чернігівської міської ради, КП «Деснянське» позову пе визнали, заперечували проти його задоволення.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Деснянської районної) місті Чернігові ради підтримав позов і просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 320 від 20.12.1999 року, ОСОБА_9 був виданий ордер № 186 від 11.01.2000 року на квартиру № 1 будинку № 206-а

по вулиці Леніна ( на даний час проспект ОСОБА_9) міста Чернігова (а.с.4),

З 14.01.2001 року по 02.06.2006 року ОСОБА_10 11.1. га ОСОБА_11 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_12, 1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5-6).

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 03.09.2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 23.1 1.2007 року, визначено місце проживання ОСОБА_7 разом з матір'ю за адресою: Чернігівська область, Козелецький район, с. Хрещате, вул. Шевченка, 72 (а.с.1 1-12).

З 01.09.2008 року по 26.12.201 1 року, ОСОБА_7 навчався у ЗСІІІ № 33 м. Чернігова та мешкав разом з батьком за адресою: АДРЕСА_3.

10.12.201 1 року номер ОСОБА_9 (а.с.7).

Відповідно до ч.З ст. 10. ч.І ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до приписів ч.З ст. 29 ЦК України, ч.2 ст. 160 СК України, місцем проживання фізичної особи, яка досягла десяти років, с місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 1 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового кодексу України», відповідно до ст. 107 ЖК УРСР наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про не.

Як встановлено судом і вбачається з пояснень самої позивачки, після смерті ОСОБА_9, вона забрала сина ОСОБА_12 жити до себе, влаштувала його у ЗОН емт Козелець, де він і навчається на даний час, сама має постійну роботу в емт Козелець, зареєстрована разом з сином у с. Хрещате, Козелецького району, наміру переїзджати на постійне місце проживання до м. Чернігова та утримувати спірну квартиру не має.

Отже, позивачка визначила постійне місце проживання сина ОСОБА_12 разом із собою в смт Козелець.

Таким чином, підстав до задоволення позовх не маг .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 209. 212 215 ЦІ ЇК України, суд -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_10 в інтересах малолітнього ОСОБА_8 до Чернігівської міської ради, Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради про визнання права на проживання та зобов'язання укласти договір найму - відмовити.

Суддя: Р.Г. Григор'єв