Номер провадження: 22-ц/1590/9679/12
Головуючий у першій інстанції Свячена
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарях Добряк Н.І., Павлін О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства «Одесміськелектротранс», ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки, за апеляційною скаргою комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2012 року,

встановила:

У грудні 2011 р. ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому вказала, що 29.07.10 р. внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з участю належного КП «Одесміськелектротранс» трамваю, під керуванням водія ОСОБА_4, загинув її чоловік - ОСОБА_5, на утриманні якого вона знаходилася. Було повністю знищено автомобіль ЗАЗ, вартість якого згідно висновку експерта становить 13 413,00 грн.. Вартість послуг із встановлення памятника на могилі її чоловіка становить 14 504,78 грн.. Вартість продуктів на поминальній обід становить - 2 113,50 грн.. На оплату юридичних послуг вона витратила 3 000,00 грн..

Крім матеріальної шкоди, їй завдано моральної шкоди, яка полягає у моральних переживаннях у звязку втратою чоловіка, порушенні нормального, звичного для неї способу життя, життєвих звязків, погіршенні стану здоровя. Відшкодування моральної шкоди оцінює у розмірі 1 000 000 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 1166, 1187, 1200 - 1202 ЦК України, ОСОБА_3 просила стягнути на її користь з КП «Одесміськелектротранс»: 1) матеріальну шкоду в розмірі 33 030,38 грн.; 2) щомісячно, починаючи з 01.08.10 р., і довічно доплату до її пенсії у розмірі - 1 686,30 грн.; 3) відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 000 грн..

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав вказаних у позові, просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник КП «Одесміськелектротранс» в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково: - матеріальну шкоду у розмірі 13 413 грн.; - відшкодування моральної шкоди у розмірі не більше 10 000 грн.; - щомісячну довічну доплату до пенсії позивачки по втраті годувальника у розмірі 1 686,30 грн.. В іншій частині позовних вимог просила відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнала в розмірі, вказаному представником КП «Одесміськелектротранс».

Представник АТ «Страхова група «ТАС» в судовому засіданні вважав, що позов не підлягає задоволенню. Пояснив, що даний випадок не є страховим, оскільки є особа, яка визнана винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.08.12 р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з КП «Одесміськелектротранс» на її користь: 1) вартість не підлягаючого ремонту автомобіля ЗАЗ, державний номер НОМЕР_1, у сумі 13 413 грн.; 2) матеріальні витрати на установку памятника, поминальний обід на загальну суму - 16 617,78 грн.; 3) витрати на послуги адвоката на загальну суму 4 000,00 грн.; 4) одноразову заборгованість по доплаті до пенсії с 01.08.10 р. по 01.08.12 р., тобто за 24 місяця, у сумі 40 536,00 грн., а починаючи з 01.08.12 р. і довічно стягувати по - 1 686,30 грн. щомісяця; 5) відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, у сумі 250 000 грн..

В апеляційній скарзі КП «Одесміськелектротранс» оскаржує рішення в частині стягнення з нього: 1) відшкодування моральної шкоди у сумі 250 000 грн.; 2) матеріальних витрат на установку памятника, поминальний обід на загальну суму - 16 617,78 грн.; 3) витрат на послуги адвоката на загальну суму 4 000,00 грн..

Просить рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати, ухвалити нове рішення, яким: 1) відмовити повністю у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальних витрат на установку памятника, поминальний обід на загальну суму - 16 617,78 грн. та витрат на послуги адвоката на загальну суму 4 000,00 грн.; 2) стягнути з КП «Одесміськелектротранс» у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн..

Посилається на те, що рішення в оскарженій частині ухвалено при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального (ст. ст. 3, 23, 1168, 1172 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 5, 84, 209, 213 ЦПК України) права: - судом не враховано вимоги розумності, виваженості при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди; - не надано належних доказів, які б підтверджували душевні страждання або фізичний біль; - витрати на правову допомогу несуть сторони.

ОСОБА_3 рішення суду не оскаржила.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивачки надала суду письмові заперечення, в яких вважала необхідним відхилити апеляційну скаргу, рішення суду залишити без змін. Посилається на те, що скарга є необґрунтованою, рішення ухвалено з додержання норм матеріального та процесуального права.

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали доводи та вимоги, які викладені в письмових запереченнях на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на них, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що винні дії заподіяння моральної і матеріальної шкоди позивачці встановлені судом при розгляді кримінальної справи і знайшли своє підтвердження при розгляді цивільної справи. Згідно висновків експерта № 165 від 29.10.10 р. вартість належного позивачці та її загиблому чоловікові автомобіля ЗАЗ, який в результаті скоєння ДТП не підлягає ремонту, становить 1 413 грн.. Згідно довідки КП «Спеціальне підприємство комунально-побутового обслуговування» вартість послуг із встановлення стандартного гранітного памятника на могилі чоловіка становить 14 504,78 грн., вартість продуктів на поминальний обід, згідно фіскальних чеків, становить 2 133 грн., а всього на загальну суму 16 617,78 грн.. Вартість юридичних послуг адвоката, згідно приходних касових ордерів і копії угоди про надання юридичних послуг, становить 4 000 грн. У звязку із загибеллю чоловіка позивачка втратила від своєї долі в скупному доході сімї 1 686,30 грн.. Цю суму відповідач повинен доплачувати до її пенсії довічно, починаючи з 01.08.10 р.. Станом на 01.08.12 р. одноразово необхідно стягнути заборгованість по доплаті до пенсії позивачки у розмірі 40 536 грн.. Моральна шкода повинна відповідати розумним матеріальним вимогам і наслідкам, які настали внаслідок скоєння ДТП. Суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, стягнувши з відповідача на користь позивачки 25 000 грн., вважаючи, що саме ця сума буде справедливою відносно моральних страждань відповідачки у звязку з трагічною втратою чоловіка (а. с. 114 - 115).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначив наявність між сторонами правовідносин з відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в результаті скоєння ДТП. Суд прийшов до вірного висновку про завдання позивачці матеріальної та моральної шкоди та необхідність відшкодування позивачці шкоди, завданої внаслідок скоєння ДТП.

Однак, погодитися з вищевказаним висновком суду першої інстанції щодо визначення розміру відшкодування витрат на правову допомогу та моральної шкоди не можна, цих висновків суд дійшов при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апелянта щодо порушення діючого законодавства в цій частині є частково обґрунтованими.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29.07.10 р. з участю належного КП «Одесміськелектротранс» трамваю, під керуванням водія ОСОБА_4, загинув чоловік позивачки - ОСОБА_5 (а. с. 4 10, 16). Належний подружжю автомобіль ЗАЗ було повністю знищено. Його вартість згідно висновку експерта становить 13 413,00 грн. (а. с. 17 18). У звязку із загибеллю чоловіка позивачці завдано матеріальну (вартість знищеного автомобіля, витрати на встановлення памятника на могилі чоловіка та на поминальний обід) та моральну (моральні переживання, порушення нормального, звичного способу життя, життєвих звязків, погіршення стану здоровя) шкоду. Під час підготовки позову до суду, розгляду справи у суді позивачка понесла витрати на надання їй правової допомоги. Ці обставини представник відповідача визнав і не оспорював. Не містить апеляційна скарга доводів щодо передачі пошкодженого автомобіля підприємству після відшкодування його вартості.

Разом з тим, КП «Одесміськелектротранс» вважає, що витрати на встановлення памятника і на поминальний обід повністю компенсовані позивачці профспілковим комітетом підприємства. Витрати на надання правової допомоги повинна нести сама позивачка. В якості відшкодування завданої моральної шкоди достатнім буде стягнення з підприємства 10 000 грн..

Згідно ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобовязана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного памятника, ці витрати.

Колегія суддів вважає, що доводи апелянта про відшкодування позивачці підприємством витрат на поховання та встановлення памятника не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а тому є необґрунтованими.

Відповідно до ст. ст. 1167, 1172 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обовязків.

Пунктами 3, 9, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", з подальшими змінами та доповненнями, передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку із порушенням наданих прав, порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (душевних, психічних), яких зазнав позивач та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування завданої моральної шкоди, колегія суддів виходить із обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, характеру та ступеня вини заподіювача шкоди, намірів та планів позивачки у день трагічної загибелі чоловіка, способу отримання інформації про загибель чоловіка, характеру, обсягу та глибини моральних страждань позивачки, їх тривалості та наслідків, віку та стану здоровя позивачки, характеру вимушених змін у її житті. Враховуючи вищевикладене та вимоги виваженості, розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України) колегія суддів вважає, що у відшкодування моральної шкоди з відповідача необхідно стягнути 160 000,00 грн..

Відповідно до ст. ст. 79, 84, 88 ЦПК України позивачці необхідно компенсувати витрати на правову допомогу.

Визначаючи розмір компенсації витрат на правову допомогу, який підлягає стягненню з відповідача, колегія суддів виходить з того, що суд першої інстанції стягнувши ці витрати в розмірі 4 000,00 грн., вийшов за межі позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), оскільки позивачка у позові вказала вартість цих витрат у розмірі 3 000,00 грн. (а. с. 2).

Відповідно до укладеної позивачкою з адвокатом ОСОБА_6 угодою № 12441/11 від 06.12.11 р., ордеру (а. с. 33 - 34) вартість гонорару за надання юридичних послуг становить 4000,00 грн.. За умовами угоди адвокат представляє інтереси позивачки тільки у суді. Відповідно до квитанцій від 14.12.11 р. та 30.01.12 р. (а. с. 108-а 108-в) ОСОБА_3 сплатила адвокату ОСОБА_6 за надання юридичних послуг 5 100,00 грн..

Адвокат ОСОБА_6 приймав участь тільки у судових засіданнях в суді першої інстанції (а. с. 33 34, 58 59, 63, 88, 109). Загальний час, протягом якого адвокат приймав участь у судових засіданнях складає - 5 годин.

Колегія суддів приймає до уваги складність справи, положення сторін у суспільстві та значення для них результату вирішення спору, вимоги розумності розміру компенсації витрат на правову допомогу та їх співмірності з ціною позову, положення постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.06 р. № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" про те, що у випадку сплати компенсації витрат на правову допомогу іншою стороною граничний розмір не повинен перевищувати суму, яка обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи. Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що розмір компенсації витрат на правову допомогу, який необхідно стягнути з відповідача складає - 2 281 грн. 50 коп. = 1 134,00 грн. х 40% х 5 год..

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції. Підставами для зміни є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з встановленого, приймаючи до уваги, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи щодо розміру відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу, порушення судом норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи в цій частині, колегія суддів вважає, що рішення суду першої в частині стягнення відшкодування моральної шкоди та компенсації витрат на правову допомогу підлягає зміні. З відповідача на користь позивачки підлягає стягненню відшкодування моральної шкоди у розмірі 160 000,00 грн. та компенсація витрат на правову допомогу у розмірі 2 281,50 грн.. В решті рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Одесміськелектротранс» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2012 року в частині стягнення з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на користь ОСОБА_3 витрат на надання правової допомоги, відшкодування моральної шкоди - змінити.

Стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на користь ОСОБА_3:

- відшкодування моральної шкоди у розмірі 160 000 (сто шістдесят тисяч) грн. 00 коп.;

- компенсацію витрат на правову допомогу у розмірі 2 281 (дві тисячі двісті вісімдесят одна) грн. 50 коп..

В решті рішення залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. Є. Федорова

ОСОБА_2