АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/3270/12 Справа № 0417/2-282/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Михайловська С.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Михайловської С.Ю.

Суддів Красвітної Т.П., Чубукова О.П.

При секретарі Керімовій Л.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19 січня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19 січня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за договорами позики в розмірі 20000 гривень 00 коп., три відсотки річних в розмірі 486 грн. 60 коп., інфляційні в розмірі 2160 грн.00 коп. та судові витрати по справі в розмірі 346 грн. 47 коп., а всього 22993 грн.07 коп. (двадцять дві тисячі дев'ятсот дев'яносто три гривні 07 коп.).

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати заочне рішення суду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги позивача, встановив, що 06 лютого 2009 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено договір позики. За договором позики ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 20000 гривень, а ОСОБА_3 зобов'язувався повернути таку ж суму грошових коштів до 06 вересня 2010 року. Крім того ОСОБА_3 зобов'язався щомісячно до 6 числа кожного місяця виплачувати проценти за користування коштами -10%. На підтвердження отримання коштів відповідачем позивач надав розписку від 06.02.2009 року.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення суми боргу, інфляційних та 3% річних обґрунтовані та підлягають задоволенню. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума боргу у розмірі 20000 грн. 00 коп., інфляційні в розмірі 2160 грн. 00 коп. та три відсотки річних в розмірі 486 грн.60 коп.

Щодо стягнення із відповідача відсотків за користування грошима за розпискою в розмірі 38000 грн. 00 коп. та пені в розмірі 2513 грн. 97 коп., то суд прийшов до висновку, що такі вимоги не ґрунтуються на законі і задоволенню не підлягають.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив вищезазначені обставини справи, дав цим обставинам та доказам по справі правильну правову оцінку і, відповідно до вимог ст.ст. 1046, 1049, ч. 2 ст. 625 ЦК України, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Доводи, зазначені позивачкою в апеляційній скарзі про порушення норм матеріального та процесуального права необґрунтовані, оскільки таких порушень які б потягнули скасування правильно постановленого рішення колегією суддів не встановлено. Крім того відповідно до вимог ч. 2 п. 1 ст. 1048 ЦК України договір позики вважається безпроцентним, якщо він не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін.

Таким чином, рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19 січня 2012 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному прядку протягом двадцяти днів.

Судді :