Справа № 0538/7050/2012
Провадження № 2/0538/2344/2012
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2012 року місто Маріуполь
Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Адамової Т.С.,
при секретарі Хайтуловій Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, суд
09 серпня 2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 15 липня 2011 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики в письмовій формі, а саме відповідач власноручно написав розписку про отримання від нього грошових коштів у розмірі 40 000 гривень, при цьому зобовязався повернути дану суму не пізніше 15 серпня 2011 року. Однак у зазначений у розписці термін 15 серпня 2011 року відповідач грошей не повернув, та до цього часу ухиляється від виконання свого зобовязання. До теперішнього часу відповідач не здійснив жодних дій по поверненню взятих коштів, у звязку з чим він вимушений звертатись до суду. Просив суд стягнути з відповідача на його користь з відповідача суму боргу в сумі 40 000 гривень, три відсотки річних в сумі 1011 гривень, інфляційні витрати за час прострочення повернення суми боргу в розмірі 40 гривень та довий збір.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з явився, проте від нього до адреси суду надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення рішення суду у заочному порядку не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначенні родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Матеріалами справи встановлено, що між сторонами склалися правовідносини позики, за якими 15 липня 2011 року позивач ОСОБА_1 передав відповідачу ОСОБА_2 у якості займу 40 000 (сорок тисяч) гривень із зазначенням строку повернення до 15 серпня 2011 року.
Відповідач ОСОБА_2 у зазначений термін позику не повернув, тому за закінченням даного строку позивач набув право вимагати повернення боргу.
Спір про розмір отриманої відповідачем суми не підлягає доказуванню, оскільки сторони уклали угоду у письмовій формі. Ці обставини підтверджуються борговою розпискою на основі повернення від 15 липня 2011 року про отримання ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 40 000 гривень із зобовязанням їх повернення до 15 серпня 2011 року, яка була написана власноручно ОСОБА_2 без будь-якого впливу в присутності двох свідків, що зазначено у тексті самої розписки.
Як встановлено ч.2 ст. 625, ч.1 ст. 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За таких підстав, з відповідача, як особи відповідальної за невиконання зобовязання, підлягає стягненню сума боргу, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми за період, визначений позивачем станом на липень 2012 року.
Інфляційне збільшення суми позики за весь період прострочення з складає: (40 000 х 99,6% х 100,1% х 100% х 100,1% х 100,2% х 100,2% х 100,2% х 100,3% х 100,0% х 99,7% х 99,7%) : 100 40 000 = 40 гривень.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме по оплаті судового збору у сумі 410 гривень 51 копійка.
На підставі ч.1 ст. 612, ч.2 ст. 625, ч.1 ст. 1049, ч.1 ст. 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, суму боргу за договором позики від 15 липня 2011 року в розмірі 40 000 гривень, індекс інфляції в сумі 40 гривень, 3% річних від простроченої суми в розмірі 1011 гривень, витрати по сплаті судового збору в сумі 410 гривень 51 копійка, а всього 41 461 (сорок одну тисячу чотириста шістдесят одну) гривню 51 копійку.
За заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії, заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив.
Позивачем рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Суддя ________________