Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2012 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Юдіної С.Г.

при секретарі Воротник В.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка Дніпропетровської області до ОСОБА_3 про стягнення переплачених коштів по щомісячним страховим виплатам, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просив суд: стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно стягнену недоплату по щомісячним страховим виплатам у розмірі 49226,59 грн.; переплату по щомісячним виплатам перерахувати на р/р 4202 в ГУДКУ в Дніпропетровській області МФО 805012 код 25841203.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що відповідач перебуває на обліку в Фонді з 01.10.2002 року як потерпілий що має страховий випадок профзахворювання. В листопаді 2006 року відповідач звернувся до Тернівського міського суду про перерахунок щомісячних страхових виплат. 18.12.2006 року Тернівським міським судом постановлено рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 частково, а саме про перерахунок щомісячних виплат і стягнення з відділення Фонду на користь ОСОБА_3 недоплату по щомісячним страховим виплатам за період 01.03.2002 року по 31.10.2006 року 10665,59 грн. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.06.2007 року апеляційну скаргу Відділення було відхилено. Рішення Тернівського міського суду біло залишено без змін. На зазначену ухвалу апеляційного суду відділенням було подано касаційну скаргу. Оскільки рішення апеляційного суду набрало законної сили з моменту проголошення та підлягало негайному виконанню. ВВД ФССНВУ в м. Тернівка виконало рішення суду та перерахувало суму недоплати по щомісячним страховим виплатам 10665,59 грн. на відкритий відповідачем рахунок. Крім того, відповідно до рішення суду відповідачу була призначена та сплачувалась щомісячна страхова виплата позивачу з 01 грудня 2006 року в розмірі 1622,90 грн. з подальшим перерахунком. З 2006 року Відділенням були зроблені запити до Верховного суду України з проханням повідомити про стадію розгляду касаційної скарги. Лише 03.07.2012 року відділення отримало відповідь з Верховного суду України про те, що касаційну скаргу задоволено, а оскаржувані рішення судів скасовані про результат розгляду касаційної скарги у 2009 році була надіслана відповідь на адресу позивача, однак в матеріалах страхової справи потерпілого ОСОБА_3 зазначена відповідь відсутня. В період з листопада 2006 року по червень 2012 року відділенням у м. Тернівка проводилося нарахування відповідачу та виплата щомісячних страхових виплат відповідно до рішення Тернівського міського суду від 18.06.2006 року від 18.12.2006 року та йому було переплачено кошти по щомісячним страховим виплатам в сумі 49226,59 грн. З 03.07.2012 року з моменту коли відділенню стало відомо про зазначене рішення Верховного суду та про результат розгляду касаційної скарги потерпілому припинені всі виплати повністю відповідно до вимог чинного законодавства України призначено та нараховані нові щомісячні страхові виплати. У звязку з неправильним застосуванням судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права відділення вимушено звернутися до суду з даним позовом та з метою захисту прав та інтересів відділення.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, зазначив що його вини у прийнятті рішення Тернівським міським судом та Апеляційним судом Дніпропетровської області незаконних рішень немає.

Представник відповідача в судовому засідання позовні вимог не визнав оскільки ухвалою Тернівського міського суду від 05 листопада 2012 року позивачу вже було відмовлено у задоволенні заяви ВВД ФССНВ та ПЗ у м. Тернівка про поворот виконання рішення суду по цивільні справі за позовом ОСОБА_3 до Фонду про перерахунок щомісячних страхових виплат. Також зазначив, що посилання позивача на ст. 1212, 1215 ЦК України як на підставу задоволення позову є безпідставними. Крім того, просив суд застосувати строк позовної давності. Оскільки рішення Верховним судом України було прийнято 25.11.2009 року, а позивач звернувся до суду з позовом тільки 27.11.2012 року. Доказів на підтвердження того, що між позивачем та Верховним судом України велося листування та Верховний суд України відмовляв у видачі ухвали позивачем не надано.

Вислухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню на таких підставах.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12.12.2006 року позов ОСОБА_3 до ВВД ФССНВ та ПЗ України в м. Тернівка про перерахунок щомісячних страхових виплат було задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 недоплата по щомісячним страховим виплатам за період з 01.03.2002 року по 30.10.2006 року в сумі 10665, 59 грн. та зобовязано відповідача проводити позивачу виплати щомісячних страхових виплат у розмірі 1622,90 грн. з 01.12.2006 року. (а.с. 13-15)

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.06.2007 року апеляційна скарга ВВД ФССВН та ПЗ України в м. Тернівка відхилена. Рішення Тернівського міського суду від 18.12.2006 року залишено без змін. (а.с. 16)

Рішенням Верховного суду України від 25.11.2009 року касаційна скарга ВВД ФССНВ та ПЗ України в м. Тернівка задоволена. Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18.12.2006 року та ухвала апеляційного суду від 27.06.2007 року скасовані та ухвалене нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка про стягнення недонарахованих щомісячних страхових виплат. (а.с. 24-25)

Суд не може погодитися з доводами позивача викладеними в позовні та в судовому засідання з приводу підстав обґрунтування позовних вимог а саме посилання на ст. 1212, 1215 ЦК України, оскільки зазначені правовідносини регулюються нормами законодавства, а саме ч. 10 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», якою передбачено, що суми одержані в рахунок страхових виплат потерпілим або особою, яка має право на ці виплати, можуть бути утримані Фондом соціального страхування від нещасних випадків, якщо рішення про їх виплату прийнято на підставі підроблених документів або подано свідомо неправдиві відомості, а також якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат.

В судовому засіданні було встановлено, що скасовані рішення були прийняті не на підставі повідомлених ОСОБА_3 неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах, а також не було допущено помилки яка б впливала на суму страхових виплат.

Згідно 2 ст. 382 ЦПК України, яка передбачає що у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалене рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або за завідомо неправдивих відомостях позивача.

Оскільки відшкодування спірних сум з відповідача повязане з отриманням ним під час роботи професійного захворювання та випливає з трудових правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню а переплачені позивачем суми не підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, суд вважає що позивачем пропущений строк позовної давності перебіг якого почався з моменту винесення рішення Верховним судом України, а саме з 25.11.2009 року рішення і відповідно до вимог ч. 1 ст. 257 ЦК України закінчився 25.11.2012 року.

Вимогами ч. 1 ст. 256 ЦК України встановлено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного праву або інтересу. Між тим, до суду позивач звернувся лише 27.11.2012 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення ним рішення. В ході судового розгляду від представника відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності.

Доказів про те, що між позивачем та Верховним судом України велась переписка, та того, що Верховний суд України відмовляв у видачі рішення суду позивачем не надано. Натомість в матеріалах справи знаходиться лист Верховного суду України на імя начальника ВВД ФССНВ та ПЗ України в м. Тернівка де зазначено, що листом від 11 грудня 2009 року № 6-19334 св 07 копію рішення Верховного суду України від 25 листопада 2009 року було надіслано на адресу відділення.(а.с. 23)

Враховуючи обставини, які були зясовані в судовому засіданні та положення законодавства України суд вважає що позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», ст. ст. 256, 267 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 131, 137, 212, 382 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка Дніпропетровської області до ОСОБА_3 про стягнення переплачених коштів по щомісячним страховим виплатам відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Г. Юдіна