Справа № 1306/5591/2012
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 грудня 2012 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Гарасимків Л.І.

про секретарі - Петрів В.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача МКП Трембіта - ОСОБА_3

за участю відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до МКП Трембіта, ОСОБА_4 про захист прав споживача,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - МКП Трембіта, ОСОБА_4 про захист права споживача.

В обґрунтування позову посилається на те, що в червні 2011р. в м.Дрогобичі на вул.Грушевського, 12 на будівлі вона виявила рекламу віконних систем і вирішила замовити вікна та двері до житлового будинку в с.Уличне, Дрогобицького району, Львівської області. Її зустрів ОСОБА_4 та незнайома дівчина, вислухавши її, ОСОБА_4 сказав, що до неї приїдуть працівники, які зроблять заміри розмірів вікон та дверей. На наступний день працівники фірми, як вона вважала, приїхали і зробили заміри віконних та дверних отворів. На наступний день в м.Дрогобич за адресою вул.Грушевського, 12 вона передала ОСОБА_4 завдаток в розмірі 3760 грн., їй було виписано накладну зі штампом МКП Трембіта від 29.06.2001р. та видано гарантійний талон фірми Віконні системи та рекомендації щодо їх використання. Через 5 днів замовлення було виконано і продукція була доставлено в с.Уличне, Дрогобицького району, Львівської області. Нею було зроблено доплату до повної вартості замовлення 3000 грн., згідно специфікації та сплачено 120 грн. за транспортні витрати та 120 грн. за пінку до вікон. Всього було сплачено 6760 грн. за товар та 120 грн. за доставку та 120 грн. за пінку, а в сумі 7000 грн. Від установки вікон та дверей ОСОБА_4 відмовився і порадив їй шукати майстрів самій. Під час встановлення вікон та дверей виявилося, що вони не підходять по розмірах, вона почала вимагати усунення недоліків, але колодій В.М. то відмовлявся це робити, то погоджувався прислати робітників. Тоді вона звернулася у управління по захисту прав споживачів у Львівській області. Згідно листа №2672 від 25.08.2011р. ними було виявлено, що ОСОБА_4 не є субєктом господарської діяльності, за адресою в м.Дрогобичі на вул.Грушевського,12 відсутня фірма Віконні системи, в діях ОСОБА_4 є ознаки злочину, і їй було рекомендовано звернутися до суду. Також вона зверталася в правоохоронні органи, які виявили, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад злочину. Вона вважала, що має справу з комерційною структурою МКП Трембіта, яка професійно займається віконними системами, працівником якої є ОСОБА_4 Також вона думала, що МКП Трембіта співпрацює з фірмою Віконні системи, так як їй вручили гарантію цієї фірми. Підставою для цього були офіційна гарантія, накладна, специфікація, рекомендації. Як зазначено в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 24.11.2011р. оперуповноваженого СД СБЕЗ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області л-та міліції ОСОБА_5, директор МКП Трембіта ОСОБА_3 у своїх поясненнях зазначає, що підприємство займається тротуарною плиткою, ОСОБА_4 не має до нього жодного відношення, але ОСОБА_4 використовував штамп його підприємства. Після того, як вона почала заявляти свої претензії ОСОБА_4 обрав таку тактику поведінки, що він відпустив їй свої власні вікна і вона дала на це згоду, а МКП Трембіта до цього не причетні. І тому вона робить висновок, що має місце спільна вина МКП Трембіта та ОСОБА_4 перед нею, чим завдано матеріальну та моральну шкоду.

Згідно стаття 4 ЗУ Про захист прав споживачів, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції мають право на захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону, звернення до суду та інших уповноважених органів, відповідно до закону, звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав.

Згідно ст.7 цього ж Закону вбачається, що виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання ) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, в тому числі комплектуючих виборів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором.

Згідно ст.8 цього Закону вбачається, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обовязкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.

У відповідно до ст.17 цього Закону вбачається, що продавець (виконавець) зобовязаний надати споживачеві достовірну і доступну інформацію про найменування, належність та режим роботи свого підприємства. Споживач має право на перевірку якості, безпеки . комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що замовляється, демонстрацію безпечного та правильного її використання. У разі, коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобовязаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника.)

Стаття 5 ЗУ Про судовий збір встановлює пільги споживачам при зверненні до суду, а саме звільнення від судового збору. Порушеннями зі сторони МКП Трембіта та ОСОБА_4 їй завдано не тільки матеріальну, але й моральну шкоду.

Моральна шкода полягає у тому, що вона переживає за потрачені кошти, а також, що вікна та двері встановлені відповідачами не виконували свою функцію захисту житла від несприятливого зовнішнього середовища та внаслідок недоліків продукції (дефекту в пропозиції). Враховуючи суворість зими в січні лютому 2012р. існувала явна загроза переохолодження та обмороження членів її сімї, у тому числі трьох малолітніх дітей. У звязку з викладеним вона пережила сильне душевне потрясіння та виходячи із принципу розумності та достатності моральну шкоду оцінює в 5000 грн., це змусило її звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги та суду пояснила суду, аналогічне викладеному в позовній заяві, додатково пояснила, що 29.06.2011р. в м.Дрогобичі, по вул.Грушевського, 12 на фірмі Віконні системи вона замовила 9 вікон та одні балконні металопластікові двері, на наступний день були зроблені заміри і вона заплатила завдаток у розмірі 3760 грн., що підтверджується накладною. Під час встановлення вікон, виявилося, що вони по розмірах не підходять, на 28 см. вони ширші та нижчі. Вона негайно зателефонувала до ОСОБА_4 і пояснила ситуацію.Через деякий час приїхали робітники вищезазначеної фірми та почали встановлювати двері, розбивши стіну так, щоб двері влізли та домурували поріг знизу, однак зверху залишилася щілина розміром 10-13 см. Крім цього зазначила, що не було дотримано вимог правильного встановлення вікон, оскільки під час установки вікон використовувалися не зрозумілі предмети, якісь планочки, тощо. Робітники, які встановлювали вікна нічого відповісти не могли, оскільки сказали, що вони не працюють у відповідача, і встановлюють вікна згідно їхньої із ОСОБА_4 усної домовленості. Їй відомо, що вікна необхідно установлювати із застосуванням укріплюючої планки, однак цього зроблено не було. Вона знову зателефонувала ОСОБА_4 та повідомила його про

даний факт, на що останній запропонував віддати 2100 грн. за двері, та вона повинна зняти двері та привезти їх в Дрогобич, на що вона не погодилася, так як вона жінка, а її чоловік на той період часу був хворий. На даний час вікна так і стоять запінені, жодних ремонтних робіт більше проводиться, оскільки вона не знає, що буде далі і як цей конфлікт вирішиться. Все це спричиняє їй сильне душевне потрясіння, оскільки вона переживає за потрачені нею кошти, вікна не виконують свою функцію захисту житла від несприятливих умов зовнішнього середовища, моральну шкоду вона оцінює в 5000 грн., а відтак просить задоволити її позовні вимоги в повному обсязі.

Представника позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги позивача підтримав повністю та суду пояснив, що дійсно його довіритель ОСОБА_1 в червні 2011р. звернулася до фірми МКП Трембіта, зробивши замовлення на балконні двері та вікна. Останньою було отримано офіційну гарантію та накладну на вищевказане замовлення. Позивач ОСОБА_1 вважала, що фірма МКП Трембіта професійно займається віконними системами, працівником якої є ОСОБА_4, і у останньої не виникало жодного сумніву в якості продукції, оскільки вважала, що фірма МКП Трембіта співпрацює з фірмою Віконні системи. Вважає, що відповідачами було порушено ст.4 ЗУ Про захист прав споживачів, оскільки, як вказано у вищезазначені статті, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції мають право на захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), в даному випадку на лице є наявність істотних недоліків, а відтак просить задоволити заявлені позовні вимоги його довірителя в повному обсязі.

Представник відповідача МКП Трембіта - ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що його підприємство займається тротуарною плиткою та не співпрацює із фірмою Віконні системи, також добавив, що він немає жодного відношення до виготовлення віконних конструкцій та не надає даних послуг. ОСОБА_4 знає давно, оскільки останній винаймав у нього приміщення під офіс для здійснення своєї підприємницької діяльності. Що стосується видачі накладної, яку було виписано на імя ОСОБА_1, із зазначенням його підприємства та мокрою печаткою МКП Трембіта, то вищевказаний документ не являється документом суворої звітності та не представляє собою цінність, копії бланків могли зберігатися на фірмі, і як вона зявилася у ОСОБА_4 він пояснити не може.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги позивача не визнав та суду пояснив, що позивачка прийшла в офіс по вул.Грушевського, 12 і пояснила, що вона здійснює будівництво і їй потрібно замовити вікна. Він в той час знаходився в тому офісі із своєю майбутньою дружиною, оскільки вони мали намір взяти вищевказане приміщення в оренду. Почувши обставини справи, він запропонував позивачці придбати у нього його вікна, які не повністю співпадають із потрібними позивачці ОСОБА_1 розмірами, однак він може їх продати по доступній ціні, зробивши суттєву знижку на них, із врахуванням доставки та монтажу, оскільки вважав, що в процесі будівництва, віконні та дверні пройоми можливо підігнати під необхідні розміри. Позивачка на це погодилася, здійснивши попередню оплату за вищевказані вікна, також повідомила, що вона має людину, яка зможе встановити їй вікна. Через три тижні, позивач знову звернулася до нього, оскільки двері, які вона придбала, їй не підходять. Він запропонував повернути двері та зобовявся повернути гроші них, а також за транспортні витрати. Однак, суму яку він міг повернути, абсолютно не влаштовувала позивача і вона почала погрожувати йому правоохоронними органами. Пізніше його неодноразово викликали в міліцію для дачі пояснень по суті, проводилися перевірки по вищевказаному факту, і за результатами яких 02.08.2011р. було оголошено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи. На даний час конфлікт не вирішено.

Заслухавши учасників судового розгляду, свідків та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 дійсно було сплачено суму 7600 грн. відповідачу ОСОБА_4 за вікна металопластікові в кількості 12 шт., що підтверджується копією накладної від 29.06.2011р.

Не оспорюється і той факт, що Дрогобицькою міжрайонною прокуратурою було розглянуто звернення ОСОБА_1 від 02.02.2012р., яке скероване прокуратурою Львівської області щодо законності прийнятого рішення у матеріалах дослідчої перевірки Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області, в ході якої прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 у звязку з відсутністю складу злочину, передбаченого ст.190 КК України.

Згідно листа за №2672 від 25.08.2011р., скерованого позивачу ОСОБА_1, Держспоживстандарт України Управління у справах захисту прав споживачів у Львівській області вбачається, що згідно ст.1 Закону України Про захист прав споживачів продавцем виступає субєкт господарської діяльності, а оскільки гр.ОСОБА_4 не являється субєктом господарської діяльності, вжити заходів реагування до нього в межах повноважень управління немає можливості.

Статтею 3 Закону України „Про захист прав споживачів" споживачам гарантуються такі права: гарантований рівень споживання; належну якість товарів (робіт, послуг), торговельного та інших видів обслуговування: безпеку товарів (робіт, послуг); необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про товари (роботи, послуги), їх кількість, якість, асортимент, а також про їх виробника (виконавця, продавця); відшкодування збитків, завданих товарами (роботами, послугами) неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечними для життя і здоров'я людей товарами (роботами, послугами) у випадках, передбачених законодавством; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Згідно ст.4 Закону України „Про захист прав споживачів" вбачається, що держава забезпечує громадянам як споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору товарів (робіт, послуг), набуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання товарів (робіт, послуг) відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання іншими законними способами товарів (робіт, послуг) в обсягах, що забезпечують рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності.

Згідно статуту малого колективного підприємства Трембіта, предметом діяльності підприємства є виробництво товарів народного споживання, товарів мікроелектронної апаратури, радіотоварів, галантерейних виробів, одягу, культтоварів, електропобутових товарів, іграшок, тощо. Відповідач - МКП Трембіта в особі директора ОСОБА_3, займається тротуарною плиткою та не співпрацює із фірмою Віконні системи, а відтак немає жодного відношення до виготовлення віконних конструкцій та систем.

Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. А тому, аналізуючи зібрані факти, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не являється субєктом господарської діяльності, а відтак згідно з п.6 ст.10 Закону України „Про захист прав споживачів", не може нести відповідальність за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок непереборної сили.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. А відтак, суд надав оцінку сукупності узгоджених між собою доказів та зазначив, що їх достатньо, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст.1166, 1167 ЦК України, Законом України Про захист прав споживача, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до МКП Трембіта, ОСОБА_4 про захист прав споживача, відмовити.

Стягнути з позивача ОСОБА_1 судовий збір за звернення нею до суду із позовною заявою в розмірі 214, 30 грн. в користь держави.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Гарасимків Л.І.