Справа № 1306/8064/2012
У Х В А Л А

іменем України

17 жовтня 2012 року м. Дрогобич

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Івасівка А.П. вивчивши матеріали подання відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження права виїзду за кордон відносно ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ :

Відділ державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції звернувся до суду з поданням, в якому вказує, що на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист № 23/69 виданий 31.08.2010 року Господарським судом Львівської області про стягнення з П.П. «Перст», керівником якого є ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України на користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 51348,76 гривень. 17.09.2012 року державним виконавцем ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документу та скеровано для відома сторін. Станом на 16.10.2012 року боржником - рішення суду не виконано. Вважають, що відносно боржника слід застосувати захід для забезпечення виконання рішення суду тимчасове обмеження боржнику у праві виїзду за межі України.

Перевіривши матеріали подання вважаю, що подання підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно із п.1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу». П. 18 ч.3 ст.11 вказаного Закону передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Тобто, зазначене звернення здійснюється в межах повноважень державного виконавця як посадової особи органу державної влади.

Проте, виконавче провадження за ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» визначається як завершальна стадія судового провадження. Якщо судове провадження у справі здійснювалось в порядку цивільної юрисдикції, то, відповідно, судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється також в порядку цивільного судочинства, що прямо встановлено Розділом VII ЦПК України.

Якщо виконавче провадження було відкрито на виконання судових рішень судів загальної юрисдикції при розгляді кримінальних, господарських, адміністративних справ (ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») чи рішень інших органів (посадових осіб) суду необхідно вирішити питання щодо можливості розмежування цивільної, кримінальної, господарської чи адміністративної юрисдикції при розгляді справ про обмеження права боржника на виїзд за межі України.

Слід виходити з того, що процесуальний порядок обмеження права боржника на виїзд за кордон прямо встановлений виключно нормами ЦПК України (ст. 377-1 ЦПК України).

Застосування процесуальних норм по аналогії при здійсненні судочинства не допускається, а тому слід зробити висновок, що обмеження боржника у праві виїзду за межі України можливе лише в порядку цивільної юрисдикції на підставі ст. 377-1 ЦПК України, якщо здійснюється виконання судових рішень у цивільних справах.

Розділ VІ ЦПК України «Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в цивільних справах та інших органів (посадових осіб)»передбачає вирішення судами в порядку цивільної юрисдикції процесуальних питань пов'язаних з виконанням судових рішень виключно у цивільних справах.

Відповідно, вирішення процесуальних питань, в тому числі обмеження права на виїзд боржника за кордон, пов'язаних з виконанням рішень, ухвал, постанов в господарських та адміністративних справах та постанов органів в порядку цивільного судочинства не допускається.

Враховуючи те, що на виконанні державної виконавчої служби знаходиться наказ господарського суду про стягнення з Приватного підприємства «Перст»(АДРЕСА_1, ) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_3 47521,01 грн. боргу, 2481,97 інфляційних, 603,74 грн. трьох процентів річних, 506,07 грн. державного мита та 235 грн. витрат на ІТЗ судового процесу, питання щодо виконання зазначеного судового наказу повинен вирішувати господарський суд, тому що відповідно до вимог ЦПК України, загальні суди здійснюють контроль за виконанням судових рішень загальних судів.

Оскільки подання державного виконавця щодо тимчасового обмеження виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні за рішенням господарського суду не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то за змістом ст. 115 ЦПК України подання слід повернути заявнику.

Керуючись ст. ст. 115, 377-1 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ :

Подання державного виконавця Гівчак О.Я. відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження права виїзду за кордон відносно ОСОБА_1 повернути відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення та іншими заінтересованими особами протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.П. Івасівка