Провадження № 2/2020/420/2012 Справа № 2-3033/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2012 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Богдан М.В.,

за участю секретаря Коваленко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА Україна Т.О.В.» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2011 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути на його користь з відповідача суму завданої матеріальної шкоди в порядку регресу, в розмірі 5965,32 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_1 01 липня 2004 року наказом № 12 А-к/2004 була призначена на посаду менеджера зі збуту у Товаристві з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА Україна Т.О.В.» 04 квітня 2005 року наказом № 001-1/05 за відповідачем був закріплений автомобіль CHEVROLET Aveo, державний номер НОМЕР_1. 02.11.2006 року по проспекту Гагаріна у напрямку вул. Кірова в м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля CHEVROLET Aveo, державний номер НОМЕР_1, під керуванням відповідача, та автомобілем марки «Опель Вектра», державний номер НОМЕР_2, під керуванням його власника ОСОБА_2

Згідно з висновком автотехнічної експертизи № 3615 від 28.4.2009 року, яку проводив ХНДІСЕ ім. Бокаріуса, відповідач була визнана винною у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач при виїзді із прилеглої території на вул. Плеханівську не пропустила автомобіль «Опель Вектра», державний номер НОМЕР_2, порушивши при цьому п. 10.1 та 10.2 ПДР України. Внаслідок зіткнення автомобіль «Опель Вектра», державний номер НОМЕР_2 було пошкоджено. Власник цього автомобілю звернувся до суду з позовом до позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА Україна Т.О.В.» про відшкодування завданої йому шкоди.

30 червня 2010 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова відмовлено в задоволенні позову ТОВ з ІІ «ДОКА Україна Т.О.В.», ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково та стягнуто з ТОВ ІІ «ДОКА Україна Т.О.В.» на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 4476,72 гривень, та судові витрати, а всього на суму 5965, 32 гривень.

За результатом розгляду апеляційної скарги ТОВ з ІІ «ДОКА Україна Т.О.В.» рішенням апеляційного суду Харківської області від 29.10.2011 року апеляційну скаргу відхилено та рішення від 30.06.2010 року залишено без змін, тобто рішення набрало законної сили 28.10.2010 року.

На виконання рішення суду та відповідно до виконаного листа № 2-118/2010, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова від 01.12.2010 року, позивачем 04.04.2011 року у добровільному порядку повністю сплачено та перераховано кошти у сумі 5965,32 гривень ОСОБА_2, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві від 11.04.2011 року.

03.07.2009 року відповідач була звільнена з ТОВ з ІІ «ДОКА Україна Т.О.В.» позивач не може стягнути суму відшкодування з відповідача шляхом відрахувань з його заробітної плати, тому вимушений звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги визнала частково, посилаючись на те, що вона не повинна відповідати у повному обсязі предявленого до неї позову. З позовної заяви вбачається, що позов до неї предявлено за нормами цивільного права, тобто за ст.ст. 1172, 1191 ЦК України, а також за ст. 130 КЗпП України про стягнення всієї суми. Шкода позивачу була спричинена нею у період, коли вона знаходилась у трудових правовідносинах з позивачем, тому матеріальну шкоду вона повинна нести за нормами трудового законодавства, на що звернув увагу суд у рішенні від 30.06.2010 року, відмовивши у позові позивача до неї. Позивач у позовній заяві не уточнює норму законодавства, за якою настає її відповідальність, відносить це на розсуд суду, що законом заборонено. Посилається, що не може нести відповідальність за ст. 134 КЗпП України, тому що згідно постанови від 02.11.2006 року у порушенні кримінальної справи відносно неї відмовлено за відсутністю складу злочину. ЇЇ матеріальна відповідальність не може нести лише обмежений характер. У разі задоволення позову просить застосувати вимоги ст. 137 КЗпП України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та усі наявні у справі докази, приходить до наступного.

Судовим розглядом справи встановлено, що, згідно наказу № 12 А-к/2004 від 01.07.2004 року, відповідач ОСОБА_1 перебувала у трудових правовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА Україна Т.О.В.» на посаді менеджера із збуту з 01.04.2004 року (а.с.5).

Згідно наказу № 011-1/05 від 04.04.2005 року за відповідачем було закріплено автомобіль CHEVROLET Aveo, державний номер НОМЕР_1 (а.с.6)

Відповідач була звільнена 03.07.2009 року з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА Україна Т.О.В.»

02.11.2006 року по проспекту Гагаріна у напрямку вул. Кірова в м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля CHEVROLET Aveo, державний номер НОМЕР_1, під керуванням відповідача, та автомобілем марки «Опель Вектра», державний номер НОМЕР_2, під керуванням його власника ОСОБА_2 Автомобілі отримали технічні пошкодження.

Згідно з висновком автотехнічної експертизи № 3615 від 28.4.2009 року, яку проводив ХНДІСЕ ім. Бокаріуса, відповідач була визнана винною у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач при виїзді із прилеглої території на вул. Плеханівську не пропустила автомобіль «Опель Вектра», державний номер НОМЕР_2, порушивши при цьому п. 10.1 та 10.2 ПДР України. Внаслідок зіткнення автомобіль «Опель Вектра», державний номер НОМЕР_2 було пошкоджено. Власник цього автомобілю звернувся до суду з позовом до позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА Україна Т.О.В.» про відшкодування завданої йому шкоди.

30 червня 2010 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова відмовлено в задоволенні позову ТОВ з ІІ «ДОКА Україна Т.О.В.», ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково та стягнуто з ТОВ ІІ «ДОКА Україна Т.О.В.» на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 4476,72 гривень та судові витрати, а всього на суму 5965, 32 гривень.

За результатом розгляду апеляційної скарги ТОВ з ІІ «ДОКА Україна Т.О.В.» рішенням апеляційного суду Харківської області від 29.10.2011 року апеляційну скаргу відхилено та рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.06.2010 року залишено без змін, тобто рішення набрало законної сили 28.10.2010 року.

На виконання рішення суду та відповідно до виконаного листа № 2-118/2010, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова від 01.12.2010 року, позивачем 04.04.2011 року у добровільному порядку повністю сплачено та перераховано кошти у сумі 5965,32 гривень ОСОБА_2, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві від 11.04.2011 року. (а.с.9).

Таким чином позивач, повністю відшкодував шкоду, завдану з вини відповідача при виконанні останнім своїх трудових обовязків, та має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, що встановлені рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді встановлена рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.06.2010 року.

Згідно п.1 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

Відповідно до п.6 ст. 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків.

Позивач в момент дорожньо-транспортної пригоди знаходилась при виконанні трудових обовязків. Однак, договору про повну матеріальну відповідальність між відповідачем ОСОБА_1 та позивачем не укладалось. Вказані факти сторони не оспорювали в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги(регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, з моменту виплати відшкодування у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача, винного у завданні шкоди автомобілю автомобіль «Опель Вектра», державний номер НОМЕР_2, щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних затрат, що дорівнює 5965,32 грн. Однак, не зважаючи на свій обовязок відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду, відповідач не реагує на законні вимоги позивача.

Відповідно до ст. 132 КЗпП за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких її заподіяно, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Відповідно до ч. 2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», «Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи».

Як вбачається з довідки Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА Україна Т.О.В.» відповідач була звільнена 03.07.2009 року. Тобто попередні 2 місяці роботи червень та травень 2009 року. Заробітна плата відповідача за червень 2009 року складала 5966,45 гривень та за травень 2009 року 5512,50 гривень. Таким чином, середня заробітна плата відповідача, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи, складає 5739,48 гривень.

Суд у відповідності до ст. 137 КЗпПУ не вбачає підстав для зменшення розміру покриття шкоди, заподіяної ОСОБА_1.

Судові витрати, понесені позивачем при зверненні з позовом до суду підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення суми завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 5739,48 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 61, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.1191 ЦК України, п. 1 ст. 130, п. 6 ст. 134, ст. 132 від 25.12.2008рКЗпП України, «Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА Україна Т.О.В.» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА Україна Т.О.В.» суму завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 5739 ( пять тисяч сімсот тридцять девять гривень) 48 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ДОКА Україна Т.О.В.», понесені позивачем при зверненні з позовом до суду та документально підтверджені судові витрати: державне мито в розмірі 102,00 гривні, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4