Справа № 2-2625/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Коцюрби М.П.

при секретарі Кучер В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, про визнання заповіту недійсним та нікчемним, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2012 року ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним позовом.

Свої вимоги мотивує тим, що 28 жовтня 2011 року померла ОСОБА_3 мати позивачки та відповідача ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на її майно, яке складається з житлового будинку та господарських будівель в с. Личанка, вул. Центральна, 10 Києво-Сятошинського району Київської області.

Після смерті ОСОБА_3 позивачка в передбачений законом строк звернулась 20 квітня 2012 року до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Від нотаріуса їй стало відомо, що померла ОСОБА_3 05 червня 2010 року склала заповіт на все своє майно на імя ОСОБА_2 відповідача по справі.

У заповіті зазначено, що у звязку з загальною хворобою ОСОБА_3 за її дорученням текст заповіту підписано ОСОБА_4. У звязку з тим, що заповідач не могла сама підписати текст заповіту, заповіт посвідчено в присутності свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Вважає, що заповіт складено з порушенням вимог закону, волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало його волі, оскільки заповідач постійно хворіла.

Просить визнати недійсним та нікчемним заповіт від 05 червня 2010 року, складений від імені ОСОБА_3, підписаний ОСОБА_4 та посвідчений держаним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені вимоги.

Представники відповідачів позовні вимоги не визнали.

Вислухавши пояснення сторін, які приймали участь в справі, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемний.

Судом встановлено, що 28 жовтня 2011 року померла ОСОБА_3 мати позивачки та відповідача ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на її майно, яке складається з житлового будинку та господарських будівель в с. Личанка, вул. Центральна, 10 Києво-Сятошинського району Київської області.

Після смерті ОСОБА_3 позивачка в передбачений законом строк звернулась 20 квітня 2012 року до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Від нотаріуса їй стало відомо, що померла ОСОБА_3 05 червня 2010 року склала заповіт на все своє майно на імя ОСОБА_2 відповідача по справі.

У заповіті зазначено, що у звязку з загальною хворобою ОСОБА_3 за її дорученням текст заповіту підписано ОСОБА_4. Заповіт повністю прочитаний уголос заповідачу до його підписання у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

За правилами ст. 3 ЦПК України, кожна особа мас право звернутися до суду і захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як свідчать матеріали справи, позивачкою та її представником не надано жодних доказів, які бвказували на правові підстави для визнання заповіту недійсним та нікчемним.

Позивачем не вказано, підстав позову, а саме які права позивачки булипорушені в зв'язку із складанням та посвідченням заповіту 05.06.2010 року ОСОБА_3.

Позивачка та її представник не довели тих обставин на які посилалися як впозовній заяві, так і в своїх поясненнях, не надали докази в обґрунтування позовних вимог не спростували тих обставин на які посилався представники відповідачів в обгрунтування заперечень.

Суд оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивачки оскільки вони не відповідають ст. ст. 57-59 ЦПК України.

При таких обставинах суд вважає, що позивачам та її представником не надано доказів на підтвердження обставин, на які вони посилаються в позовній заяві тому суд відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 215, 216, 1257 ЦК України, ст. ст. 208, 209, 211, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, про визнання заповіту недійсним та нікчемним відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя М.П.Коцюрба