АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : № 22ц/2090/4073/2012 р Головуючий 1 інст. Коваленко О.А
Справа №2-92/2011 р. Доповідач Карімова Л.В.
Категорія: договірна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2012 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого- судді Карімової Л.В.,

суддів: Бурлака І.В.,

ОСОБА_1,

при секретарі Гопко А.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства (ПАТ) «Державний експортно - імпортний банк України» в особі філії акціонерного товариства «Укрексімбанк» в м. Харкові, третя особа ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 19 квітня 2012 року,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Публічного

акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - правонаступника ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» - в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові про зміну умов кредитного договору за № 68708С10 від 02.06.2008 року у звязку з істотною зміною обставин.

Подалі ОСОБА_2 неодноразово уточнювала свої позовні вимоги і в остаточному варіанті просила розірвати вищевказаний кредитний договір, іпотечний договір за № 68708Z8 від 02.06.2008 року, укладений між нею та відповідачем на виконання умов кредитного договору, а також та договір поруки за № 687608Р8 від 02.06.2008 року, укладений між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та її сином ОСОБА_3.

Посилалася на те, що 02.06. 2008 р. вона уклала з ВАТ «Укрексімбанк» кредитний договір № 68708С10, відповідно до якого отримала кредит в сумі 150 000 грн. з кінцевою датою погашення 01 червня 2012 р. зі сплатою фіксованої ставки на рівні 21,5%.

В забезпечення зобовязань за цим кредитним договором між ними 02.06.2008 року було укладено договір іпотеки № 6870828, предметом якого була двокімнатна квартира, що розташована в м. Куп»янськ, АДРЕСА_1, а між Банком та ОСОБА_3 Л укладено договір поруки за № 687608Р8 від 02.06.2008 року.

Заочним рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 19 травня 2010 р. яке набрало законної сили, з неї та ОСОБА_3 у солідарному порядку стягнута заборгованість за вказаним кредитним договором на суму 176821, 50 грн. та судові виграти.

Крім цього, 11 червня 2009 р. за заявою Банка приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки вищевказану квартиру, і цей виконавчий напис було предявлено до виконання.

Посилаючись на те, що відповідач не виконує умови договору, а достроковим примусовим стягненням всієї суми кредиту правовідносини за кредитним договором між нею та ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» вже врегульовані, вважає, що Банк не має права в подальшому отримувати проценти, у звязку з чим кредитний договір підлягає розірванню.

Зазначала, що ОСОБА_3 як поручитель, розраховував на поетапне погашення нею боргу, а предявлення відповідачем вимоги про повне дострокове погашення кредиту є порушенням умов цього договору.

Вважала, що відповідно до заочного рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 19.05. 2010 р. про стягнення заборгованості також з поручителя, його порука вже припинилась і договір необхідно розірвати. За вказаних обставин просила розірвати і договір іпотеки.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

ОСОБА_3, залучений судом у якості третьої особи відповідно до ухвали від 20.12.2010 р, позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав за заявленими підставами.

Рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 19 квітня 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати це рішення суду в частині розірвання договору поруки, укладеного між банком та ОСОБА_3 та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення її позову.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеністю тих обставин, які суд першої інстанції вважав встановленими, порушенням судом норм матеріального права.

Зазначає, що районним судом при ухваленні рішення не вказані доводи позивача та третьої особи ОСОБА_3 щодо предмету спору та не враховані вимоги ч.1 ст. 559 ЦК України щодо припинення поруки у звязку з припиненням забезпеченого нею зобовязання або його зміни без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Крім того, звернення банку до суду 18.06.2009 року з вимогою про стягнення заборгованості відбулося за сплином одного року, передбаченого ч.4 ст. 559 ЦК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на те, що договір поруки укладений в забезпечення виконання кредитного договору, зобовязання за яким позичальником ОСОБА_2 виконуються несвоєчасно та не в повному обсязі, а тому Банк має право вимагати виконання зобовязань за кредитним договором від позичальника та поручителя як солідарних боржників.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи

02 червня 2008 р. між ОСОБА_2 та ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» був укладений договір № 68708С10, відповідно до якого вона отримала кредит в сумі 150 000 грн. з датою погашення 01 червня 2012 р. зі сплатою фіксованої ставки на рівні 21,5% та з подальшою зміною річної процентної ставки до 0,1% згідно з додатком до договору від 17.02.2011 року.

В забезпечення зобовязань за цим кредитним договором між сторонами 02.06.2008 року було укладено договір іпотеки № 6870828, предметом якого була двокімнатна

квартира, що розташована в м. Куп»янськ, АДРЕСА_1, а між Банком та ОСОБА_3 Л укладено договір поруки за № 687608Р8 від 02.06.2008 року.

Відповідно до договору поруки ОСОБА_3 зобовязався перед Банком солідарно відповідати за своєчасне і повне виконання позичальником основного зобовязання, а також відшкодовувати витрати, які будуть визначатися на момент фактичного задоволення, в т. ч. суму кредиту, відсотки, пеню за несвоєчасне виконання зобовязань, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання основного зобовязання та інше.

Оскільки зобовязання за кредитним договором ОСОБА_2 не виконувалися, 11 червня 2009 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 був вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на іпотечне нерухоме майно належну ОСОБА_2 АДРЕСА_2»янськ,

Заочним рішенням Куп»янського міськрайонного суду від 19 травня 2010 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 Л М. та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрексімбанк» заборгованість за вказаним кредитним договором на загальну суму І 76821,50 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки з визначенням способу його реалізації, а 10.01.2011 року відбулися прилюдні торги щодо реалізації вказаної квартири.

Вказане судове рішення не скасовано в установленому законом порядку.

При цьому судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України обґрунтовано зроблений висновок про те, що звернення ПАТ «Державний експортно -імпортний банк України» до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у звязку з порушенням умов цього договору не є односторонньою відмовою від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобовязань, та є способом цивільно-правової відповідальності боржника.

В суді апеляційної інстанції представники сторін не оспорювали той факт, що й на цей час ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором, тому поручитель ОСОБА_3 згідно п.4.4.2. договору поруки несе солідарну відповідальність за невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором.

Згідно ст. 652 ЦК України розірвання договору у звязку з істотною зміною обставин допускається за наявності одночасно всіх чотирьох умов, зазначених в ч.2 цієї статті.

Судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів зроблений обґрунтований висновок про те, що позивачем ОСОБА_2 не надано доказів, які б відповідно до вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України свідчили про наявність таких умов для розірвання договору поруки.

Крім того відповідно до змісту статті 553 ЦК України волевиявлення боржника під час укладання договору поруки не є істотною умовою договору поруки.

Згідно вимог ст. 626 ЦК України порука створює права для кредитора та обовязки для поручителя, і порука як вид забезпечення виконання зобовязань не впливає безпосередньо на права та обовязки боржника, оскільки зобовязання боржника в цьому випадку не встановлюються, не припиняються і не змінюються.

Оскільки ОСОБА_3 як поручитель не оспорював договір поруки та не просив його розірвати, а на обовязки ОСОБА_2 як боржника такий договір поруки не впливає, суд першої інстанції на підставі вимог закону правильно відмовив ОСОБА_2 в задоволенні таких позовних вимог.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення якого відповідає вимогам матеріального та процесуального права, що згідно ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1.ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 19 квітня 2012 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: