Справа № 1407/4980/2012
РІШЕННЯ

іменем України

"17" грудня 2012 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Попенко О.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади села ОСОБА_2 в особі ОСОБА_2 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

05.11.2012 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 з позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку, в якому вказала, що 27.04.2010 року помер її чоловік ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 7,96 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована та території ОСОБА_2 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

Зазначена земельна ділянка належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6, виданого 09.08.2005 року.

Заповіт ОСОБА_5 не робив, спадкоємцями за законом є його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4, які прийняли спадщину, так як проживали та були зареєстровані разом зі спадкодавцем.

Але при зверненні до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено, оскільки спадкодавець за життя не оформив на своє імя ОСОБА_7 акт на право приватної власності на землю.

Посилаючись на викладене, позивач просила визнати за нею та її сином право власності на земельну ділянку.

В судовому представник позивача ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Миколаївської області в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, при цьому не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 27.04.2010 року в м.Миколаєві помер ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії І-ФП №122425, видане 29.04.2010 року). Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 є спадкоємцями за законом першої черги, як дружина та син спадкодавця (свідоцтво про укладення шлюбу І-ФП №407277 видане 19.03.1983 року, свідоцтво про народження дитини І-ФП №003880, видане 12.01.1999 року).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 7,96 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована та території ОСОБА_2 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. Зазначена земельна ділянка належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6, виданого 09.08.2005 року. ОСОБА_7 акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 7,96 га на території ОСОБА_2 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, виданий на імя ОСОБА_6 і після його смерті переоформлений не був.

Спадкоємці після смерті ОСОБА_5 фактично прийняли спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживали разом з ним та були зареєстровані, що підтверджується будинковою книгою. Але при зверненні до Державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про визнання права власності, оскільки відсутній ОСОБА_7 акт на право приватної власності на землю.

В той же час право власності спадкодавця на земельну ділянку підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори 09.08.2005 року.

Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

На підставі викладеного та з врахуванням неможливості оформлення позивача своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, та відсутність правовстановлювального документа на земельну ділянку у власника, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачами права власності на земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 130, 174, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до територіальної громади села ОСОБА_2 в особі ОСОБА_2 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частку земельної ділянки загальною площею 7,96 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 27 квітня 2010 року в м.Миколаєві.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частку земельної ділянки загальною площею 7,96 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 27 квітня 2010 року в м.Миколаєві.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар