_____________________________________________________________________________
Справа№1512/1690/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2012 року, Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Непоради М.П.

при секретарі - Яіцької А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони зареєстрували шлюб 01 березня 2008 року у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, за актовим записом № 138.

Дошлюбна фамілія відповідача «Сірков».

Від даного шлюбу є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем.

Позивач в своєї позовної заяві зазначила, що підставою розірвання шлюбу стало непорозуміння та різні погляди на сімейні відносини між подружжям, позивач переконалась у неї з відповідачем різні погляди на ведення спільного господарства, виховання дитини, що призводить до конфліктів у сім'ї, які спостерігають дитина та даний факт негативно впливає на її та дитини психологічний стан, між нею та відповідачем припинені шлюбні стосунки в листопаді 2011 року, позивач втратила почуття поваги та любові до відповідача, спільного господарства не ведеться. На перемирення і подальше подружнє життя позивач не згодна.

У попереднє судове засідання зявилися позивач та наполягала на задоволенні позову.

Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що надав письмову заяву, яка залучена до матеріалів справи.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно п. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, маючих істотне значення.

Як убачається із пояснень позивача, не спростовані відповідачем, сторони фактично припинили шлюбні відносини в листопаді 2011 року, проживають окремо без поважних причин. В теперішній період сторони сумісного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. На перемирення позивач не згодна, так як на даний час сімї фактично не існує.

Все вищезазначене свідче про те, що даний шлюб розпався, зберегти сімю не можливо, про що свідчить відмова позивача від примирення. Також збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача та дитини, які мають істотне значення.

На підставі вищезазначеного збереження сімї стало неможливим.

Керуючись ст.ст. 174, 213, 214-215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 114, 115 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбна фамілія «Сірков») ОСОБА_4, зареєстрований 01 березня 2008 року у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 138 - розірвати.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбна фамілія «Сірков») ОСОБА_4 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Поновити ОСОБА_2 дошлюбну фамілію «Сірков».

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею Ії копії до апеляційної інстанції або в порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя : Непорада М. П.