Справа № 2-1432/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2012 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Юзьвяк Б.Г.

при секретарі Свирида М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Дубенської районної державної адміністрації та Плосківської сільської ради

про визнання права на земельну частку ( пай)

ВСТАНОВИВ:

Позивач посилається на те, що з 11.03.21980 року по 1988 рік він працював у колгоспі імені Кірова в с.Плоска. Даний факт підтверджується також довідкою архівного відділу райдержадміністрації про те, що з членів колгоспу не виключався, в кожному протоколі засідань правління колгоспу за 1985-1988 роки присутній як член правління. З 1988 року по 1994 роки обирався Плосківським сільським головою.

Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року №720 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельний пай мають направлені на навчання особи, якщо вони теж залишалися членами КСП, військовослужбовці строкової служби, якщо вони теж залишалися членами КСП, жінки члени КСП, які перебувають у відпустці у звязку з вагітністю або пологами чи по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також члени КСП, які займали виборні посади в органах державної влади або місцевого самоврядування, якщо збереження за ними членства в КСП передбачено його статутом.

Однак згідно «Списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства» до Державного акта на право колективної власності на землю серії РВ №00009, виданого 23.05.1994 року він до членів КСП ім. Лесі Українки (правонаступника колгоспу ім. Кірова) включений не був. На його неодноразові звернення до Плосківської сільської ради, Дубенської районної державної адміністрації йому було розяснено, що право на отримання ним земельної частки (паю) можливе виключно в судовому порядку.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» позови громадян, повязані із паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду в суді. Відповідачами у таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Згідно інформації Дубенської районної державної адміністрації від 21.06.2005 року №2/25-238 відомості про те, чи залишився позивач членом колгоспу ім. Кірова, чи був виключений із нього в СВК ім. Лесі Українки не збереглися. Однак, відсутність даних, чи був позивач виключений із списку членів КСП ім. Лесі Українки не було підставою для виключення із списку членів КСП, які мають право на земельну частку (пай).

Також позивач вважає безпідставною відмову у наданні йому земельної частки (паю) у звязку із відсутністю земель резервного фонду.

Відповідно до розяснень Державного комітету України по земельних ресурсах від 22.08.2001 року №14-17-2-П1580/4251 землі резервного фонду можуть передаватися у колективну власність для забезпечення земельними паями громадян членів недержавних сільськогосподарських підприємств, які безпідставно (помилково) не були внесені до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю цього підприємства і на час видачі зазначеного акта були членами КСП. За рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) КСП звертається із клопотанням до місцевої ради щодо передачі у колективну власність земель із резервного фонду в розмірі сумарної кількості загальних часток (паїв) тих громадян, які не отримали права на земельну частку (пай).

На предявлення позову про витребування належного громадянинові майна, інших вимог про захист приватної власності поширюється встановлений у ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності.

Позивач зазначає, що з 2000 по 2008 року, у нього хворіла дочка, ОСОБА_2, яка проживає в м. Києві. Внаслідок важкої онкологічної хвороби їй була призначена І група інвалідності, вона потребувала постійного стороннього догляду. Позивач та його дружина фактично постійно проживали в м. Києві разом з дочкою. 30.05.2008 року його дочка померла. Після смерті його дочки та отриманого емоційного стресу, він також лікувався стаціонарно та амбулаторно. Враховуючи вищевикладені обставини та отриманого, повязаного із смертю дочки емоційного стресу, він не мав можливості вчасно звернутися до суду за захистом його порушеного права на земельну частку (пай), передбаченого Указами Президента України та ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

На підставі вищевикладеного, керуючись Указами Президента України від 03.12.1999 року №1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» від 29.01.2009 року №62/2001 « Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 27.08.2002 року №774/2002 «Про додаткові заходи щодо підвищення рівня захисту майнових прав сільського населення», ст. 1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)», Постанови Пленому Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» ст. 267 ЦК України, ст. 15, 73 ЦПК України, позивач просить суд:

Визнати поважними причини порушення терміну позовної давності та поновити термін позовної давності;

Визнати за ним право на земельну частку (пай) як колишнього працівника КСП ім. Лесі Українки.

Зобовязати відповідачів виділити йому в натурі (на місцевості) земельну частку (пай), такого ж розміру, як вона була виділена іншим членам колективного сільськогосподарського підприємства ім.. ОСОБА_3, с. Плоска, згідно Державного акта на право колективної власності на землю серії РВ №00009, виданого 23.05.1994 року

В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Дубенська районна державна адміністрація подала заяву про слухання справи у її відсутність.

Представник відповідача, Плосківської сільської ради в судовому засіданні позову не визнала, та пояснила, що в землях запасу сільської ради земель немає.

Вислухавши пояснення позивача, відповідачів, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Копія довідки МСЕК від 06.03.2006 року свідчить про те, що ОСОБА_1 є інвалідом другої групи загального захворювання. (а.с.5.)

Відповідно до копії трудової книжки, ОСОБА_1 11.03.1980 року був прийнятий на посаду заступника голови колгоспу ім. Кірова Дубенського району Рівненської області. 28.01.1985 року він був звільнений від займаної посади у звязку з переводом на партійну роботу. 29.01. 1986 року затверджений звільненим секретарем первинної партійної організації того ж колгоспу ім.Кірова, де працював до 18.10.1988 року. 17.11.1988 року ОСОБА_1 обраний головою виконкому Плосківської міської ради, звідки звільнений 26.06.1994 року у звязку із закінченням строку повноважень. (а.с.8,9)

Лист голови Дубенської районної державної адміністрації на імя ОСОБА_1 свідчить про те, що позивач у 2000 року порушував питання щодо виділення йому земельної частки (паю) (а.с.10.)

Довідка архівного відділу Дубенської райдержадміністрації свідчить про те, що в протоколах правління колгоспу ім.Кірова с.Плоска за 1985-1988 роки рішення про виключення з ОСОБА_1 із членів колгоспу немає. В кожному протоколі засідання правління колгоспу за 1985-1988 роки, він присутній як член правління колгоспу. (а.с.15.)

Консультативний висновок інституту онкології від 09.10.2007 року вказує на те, що ОСОБА_2 хворіла на онкологічну хворобу. (а.с.21.)

Копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 свідчить про те, що вона померла 30.05.2008 року. (а.с.22.)

Із довідки Деркомзему у Дубенському районі від 25.02.2012 року вбачається, що на території Плосківської сільської ради Дубенського району є в наявності землі запасу сількогосподарського призначення. (а.с.32.)

Відповідно до довідки Житлово-будівельного кооперативу «Ромашка-1» м.Києва, ОСОБА_1 проживав без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 з 2000 до 2008 року, та доглядав за онкохворою дочкою, ОСОБА_2 (а.с.43.)

Відповідно до п.2. Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Зважаючи на викладене суд приходить до наступного висновку. Будучи у 1985-1988 роках членом правління колгоспу ім.Кірова (потім КСП ім.Лесі Українки с.Плоска Дубенського району Рівненської області), ОСОБА_1 був у 1988 році був обраний на виборну посаду, голови виконкому Плосківської сільської ради, де працював до 1994 року. Із членів колгоспу він виключений не був. Перебуваючи на виборній посаді він мав право на включення до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства на паювання земель переданих у колективну власність у 1994 році.

Щодо терміну позовної давності, суд приходить до наступного висновку. Право позивача було порушено у 1994 році, а позовну заяву він подав лише у листопаді 2011 року.

Термін загальної позовної давності встановлений ст. 257 ЦК України тривалістю у три роки. З 1994 року до 2011 року позивач мав знати і знав про його порушене право і суд не вбачає поважних причин для поновлення строку позовної давності на такий тривалий строк.

Але за змістом ч.3ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З огляду на викладене суд не застосовує ніслідків спливу строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212 ЦПК України, суд

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Дубенської районної державної адміністрації та Плосківської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), як колишнього працівника КСП імені ОСОБА_3.

Зобов'яти Плосківську сільську раду Дубенського району Рівненської області виділити ОСОБА_1 в натурі (на місцевості) земельну частку пай із земель резервного фонду такого ж розміру, що були виділені іншим членам колективного сільськогосподарського підприємства ім.Лесі Українки с.Плоска Дубенського району Рівненської області, згідно державного акта на право колективної власності на землю серії РВ №00009 виданого 23.05.1994 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд з поданням в 10-денний апеляційної скарги з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: