АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 2034/2-4045/ 2011р. Головуючий 1 інст.-Козирєва Г.М. Провадження 22-ц/2090/1338/2012
Категорія: договірні доповідач Кірсанова Л.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Пилипчук Н.П.., ОСОБА_1,

при секретарі Асєєвій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2011 року по цівільній справі за позовом ПАТ «ПУМБ»до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Харківського районного суду Харківської області звернувся за позовною заявою ПАТ «ПУМБ»до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15.08.2007 року та додатковою угодою від 23.12.2009 року, усього на суму 1 556 781,07 коп.

11.11.2011 року до суду надійшла письмова заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Пісочин, вул. Шкільна, б. 8, та належить на праві приватної власності ОСОБА_3, до розгляду справи по суті.

Представник позивача обґрунтовує свої вимоги тим, що кредитний договір на даний час незабезпечений ні іпотекою, ні будь-яким іншим забезпеченням. При цьому Відповідач необмежений в можливостях з відчуження належного йому майна, а саме: житлового будинку, розташованого в Харківській області, Харківському районі, сел. Пісочин, вул. Шкільна, 8. Це може утруднити виконання рішення суду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2011 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову. Ухвалено накласти арешт на житловий будинок, який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Пісочин, вул. Шкільна, б. 8, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3, до розгляду справи по суті.

На вказану ухвалу з апеляційною скаргою звернулася дружина відповідача ОСОБА_2 та вказує, що накладення арешту на будинок порушує її право власності, так як будинок знаходиться у їх з відповідачем сумісній власності. Будинок побудовано і введено в експлуатацію під час шлюбу 25.09.1998 р. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу про забезпечення позову скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія знаходить, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має заборгованість перед позивачем по кредиту на суму 1 556 781 грн. о7 коп. та має можливість з відчуження належного йому майна, і це може утруднити виконання рішення суду.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відповідає обставинам справи та вимогам цивільного процесуального закону.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, що беруть участь у праві, може вжити заходи забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно статті 152 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

З позовної заяви убачається, що ПАТ «ПУМБ» звернувся з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15.08.2007 року та додатковою угодою від 23.12.2009 року на суму 1 556 781 грн. 07 коп.

Позивач при поданні заяви про забезпечення позову просив звернути увагу суду на те, що заборгованість Відповідача, що випливає з Кредитного договору, не погашається протягом досить тривалого строку, а спроби Позивача врегулювати питання погашення заборгованості позасудовим шляхом не досягли свого результату.

Таким чином, вимоги Позивача до Відповідача носять майновий характер, розмір вимог Позивача до Відповідача є суттєвим.

В зв»язку з наведеним суд першої інстанції зробив правильний та обґрунтований висновок, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

За таких обставин судова колегія знаходить, що ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову постановлена з додержанням вимог закону, що відповідно до п.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ст. 312, ст .ст. 313-315, 317-319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: