Справа № 1013/9082/2012
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

29 листопада 2012 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Мікуліна А.В.,

при секретарі Мидловець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства Гірничовидобувний і каменеобробний комбінат "Біличі" (далі ЗАТ Гірничовидобувний і каменеобробний комбінат "Біличі") про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який мотивує тим, що працював у ЗАТ Гірничовидобувний і каменеобробний комбінат "Біличі"старшим майстром в цеху №1 розпилювання та модульної плити з 20.06.1972 р. по 01.03.2011 р. та був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Зазначає, що заборгованість зі слати заробітної плати станом на 01.02.2012 р. складає 5 803,81 грн. та середньоденна заробітна плата за останні два місяця складала 134,84 грн. Оскільки розрахунку в день звільнення не було проведено і відповідач за період з 01.09.2011 р. по 11.07.2012 р. заборгував йому 13 938,48 грн., тому просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 50 834,68 грн., а судові витрати по справі покласти на відповідача.

В судове засідання позивач не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, представника в судове засідання не направив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому суд, керуючись ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно відомостей, які містяться у трудовій книжці, ОСОБА_1 був звільнений з роботи згідно ст. 38 КЗпП України (а.с.7). Дана обставина також підтверджується наказом №21-П про припинення трудового договору від 28.02.2011 р. (а.с.). Відповідно до довідки складеної ЗАТ Гірничовидобувного і каменеобробного комбінату "Біличі"№5/10 від 26.04.2012 р. ОСОБА_1 дійсно працював на даному підприємстві старшим майстром в цеху №1 розпилювання та модульної плити з 20.06.1972 р. (наказ №68-К від 22.06.1972 р.) по 01.03.2011 р., й станом на 01.02.2012 р. підприємство має перед ним заборгованість по виплаті заробітної плати на загальну суму 5 803,81 грн. У вищевказаній довідці зазначено, що середньоденна заробітна плата за останні 2 місяці складала 134,84 грн. (а.с.8). Також відповідно до розрахунків позивача компенсація заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати з березня 2011 р. по жовтень 2012 р. становить 50 834,68 грн. (а.с. 2).

Відносини між сторонами, що є предметом спору, врегульовуються нормами Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України).

Відповідно до ст. 47 КзПП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КзПП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно зі ст. 117 КзПП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Статтею 34 Закону України "Про оплату праці"встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) -це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті -гривні. Індексація грошових доходів населення -встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Затримка розрахунку з працівником за відсутності спору про розмір належних працівникові сум тягне обов'язок власника провести на користь працівника виплату середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. Пред'являючи таку вимогу до власника, працівник не зобов'язаний доводити наявність будь-яких шкідливих наслідків затримки розрахунку при звільненні. Що ж стосується вини відповідача, як підстави відповідальності за порушення зобов'язання, то за аналогією зі ст. 614 Цивільного кодексу України - обов'язок доведення відсутності такої вини лежить на відповідачеві.

Отже, на підставі встановлених судом обставин та зазначених норм закону, суд дійшов висновку, що відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у сумі 50 834,68 грн. (п'ятдесят тисяч вісімсот тридцять чотири гривні 68 коп.).

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому у зв'язку із задоволенням позовних вимог суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 47, 116, 117 Кодексу законів про працю України, ст. 34 Закону України "Про оплату праці", керуючись ст. ст. 6-8, 10, 15, 30, 60, 64, 88, 212-215, 224, 226 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути із ЗАТ Гірничовидобувний і каменеобробний комбінат "Біличі"на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у сумі 50 834,68 грн. (п'ятдесят тисяч вісімсот тридцять чотири гривні 68 коп.).

Стягнути із ЗАТ Гірничовидобувний і каменеобробний комбінат "Біличі"на користь держави судовий збір в розмірі 508,35 грн. (п'ятсот вісім гривень 35 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 (десяти) днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, -з дня отримання копії рішення.

Суддя: А. В. Мікулін