Провадження № 2/2020/542/2012 Справа № 2-3370/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2012 року Комінтернівський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Колодяжної І.М.

при секретарі Зубріхіній Ж.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором поставки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 13943 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між ним та ОСОБА_2 відбувалися господарські відносини з приводу передачі ОСОБА_1 для подальшої реалізації продукції - обкладинок для шкільних підручників ОСОБА_2 Отриманий прибуток ОСОБА_2 мав повернути продавцю після продажу продукції. Так, 15 липня 2008 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 обкладинки для шкільних підручників на суму 4 000 грн. та 9 943 грн., про що сторони склали письмовий документ - гарантійний лист. Відповідно до вказаного документу ОСОБА_2 отримав товар - обкладинки для підручників в комплектах 200 мікрон та взяв на себе зобов'язання реалізувати його та оплатити вартість ОСОБА_1 на протязі календарного місяця до 15 вересня 2008 року. У визначений строк ОСОБА_2 не повернув товар та не оплатив його вартість, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Таким чином, ОСОБА_2 не сплатив вартість товару на суму 4 000 + 9 943 = 13 943 грн. Відповідно до асортименту продукції приватного підприємства «Полімер», із продукцією якого ОСОБА_1 працював на ринку, станом на 15 червня 2008 року вартість одного такого комплекту складала 4,20 грн. Отже, ОСОБА_2 отримав таку кількість комплектів: 13 943 / 4,2 = 3 320 штук. Родові признаки товару визначені сертифікатом відповідності № 752276, патентом на корисну модель № 36169 - обкладинка універсальна для друкарських виробів, висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-04/33905 від 04.06.08. Таким чином, позивач вважає, що є всі правові підстави вважати, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір поставки товару.

Строк позовної давності звернення ОСОБА_1 із вказаним позовом до суду не сплинув, оскільки переривався з грудня 2010 року по травень 2011 року. У грудні 2010 року ОСОБА_1 звертався до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики і як на правову підставу договору позики посилався на ті ж самі гарантійні листи. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.04.2011. залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 26.05.2011 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики залишені без задоволення.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що позивачем та його представником не надано жодного доказу, який би підтверджував укладення між сторонами договору поставки.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов»язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейними, домашніми або іншими подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до гарантійних листів від 15.07.2008 року та 15.08.2008 року, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, ОСОБА_2 отримав товар (обкладинки) на суму 4 000 грн. та 9 943 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.04.2011. залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 26.05.2011 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики залишені без задоволення.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 надав копію сертифікату відповідності виробів з плівки поліетиленової обкладинок для підручників та зошитів, копію висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 04.06.2008 року, копію патенту на корисну модель за №36169 обкладинки універсальної для друкарських виробів, однак ці документи не підтверджують факт наявності договірних відносин між сторонами.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позивач ОСОБА_1 не надав достатніх доказів на підтвердження укладення між сторонами договору поставки, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 79, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.712 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

ОСОБА_3