справа № 2-4488/11
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Рішення

Іменем України

13 лютого 2012року м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

за участю:

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру

встановив:

У грудні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про визначення за померлою ОСОБА_10 та сторонами у страві по 1/7 частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.01.1989 померла ОСОБА_10, якої він є онуком. За життя ОСОБА_10, разом з сторонам у справі, на підставі свідоцтва про право власності від 28.10.1998 набула право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2.

За життя спадкодавець склала нотаріально посвідчений заповіт, яким заповіла все своє майно на користь позивача

Після її смерті позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав, але йому було відмовлено оскільки не визначено частки в спільному майні, що стало причиною звернення до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач не зявився. До суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник позов визнали.

Інші відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

18.12.2009 померла ОСОБА_10, про що в книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис за № 4844, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 113221.

За життя ОСОБА_10 склала заповіт, відповідно до якого усе своє майно, що належить їй на момент смерті, заповіла ОСОБА_5 Заповіт посвідчено 15.08.2001 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_11 та зареєстровано в реєстрі за № 4979.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.09.1998, виданого ЖКО ВО «Зоря» на підставі розпорядження від 30.09.1998, та довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 18.10.2011 № 10689 власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та померла ОСОБА_10

Після смерті спадкодавця позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, але йому було відмовлено постановою від 15.10.2011 з посиланням на те, що частки співвласників квартири, в тому числі спадкодавця, із спільної власності не виділені, що перешкоджає видати свідоцтво про спадщину за заповітом.

Відповідно до статті 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності (частина перша). У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (частина друга). Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (частина третя).

Відповідно до пункту 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 за № 283/8882, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Як встановлено в ході судового розгляду справи та підтверджується матеріалами справи, один із співвласників квартири помер, а тому укладення договору між іншими співвласниками спільної сумісної власності є неможливим.

За таких обставин суд визнає правомірною вимогу позивачів про визначення часток в спільній сумісній власності на квартиру, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись статтями 3, 10, 11, 14, 60, 62, 212-214 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_5 задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та померлої 18.12.2009 ОСОБА_10 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 є рівними і складають по 1/7 частки за кожним.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Коваленко