Справа № 206/1609/2012 Провадження № 22-ц/0290/2133/2012Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 42 Доповідач: Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2012 м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Вавшка В.С., Пащенко Л.В.,

при секретарі Сніжко О.А.,

за участю відповідачки, апелянтки ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, позивачок ОСОБА_4, ОСОБА_5, їхнього представника ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом

ОСОБА_4, ОСОБА_5 до

ОСОБА_2, ОСОБА_7 ОСОБА_6-

вича про усуненян перешкод у користуванні власністю шляхом

виселення,

за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_2 на рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 11 червня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А:

21 лютого 2012 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися в Замостянський районний суд м. Вінниці з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення ( а. с. 2-4 ). Позов мотивований тим, що позивачкам на праві власності належить відповідно 1/20 та 1/25 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських споруд № 19 по вул. Ширшова в м. Вінниці. 27 вересня 2011 року відповідачі самовільно зайняли належне позивачкам житлове приміщення і користуються ним. Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_7 не мають законних підстав мешкати у спірному приміщенні, не є власниками цього майна, позивачки звернулися в суд з даними вимогами.

Ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниці від 14 травня 2012 року ( а. с. 51 ) задоволено клопотання представника позивачів та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів службу у справах дітей Вінницької міської ради.

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 11 червня 2012 року ( а. с. 75-77 ) позов задоволений. Усунуто перешкоди у користуванні власністю, що належить ОСОБА_4, ОСОБА_5 в житловому будинку № 19 по вул. Ширшова в м. Вінниці, шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_7 та всіх осіб, які з ними проживають, з частини будинку № 19 по вул. Ширшова в м. Вінниці, позначеного на плані літерою 5, а саме з кімнат 5-3, 5-4, 5-7, кухні 5-9, вбиральні 5-8, коридора 5-6. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 судовий збір в сумі 107,30 гривень.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням у справі, відповідачка ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному порядку, просить оскаржуване судове рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у позові в повному обсязі ( а. с. 82-84). Апелянтка вважає, що судове рішення від 11 червня 2012 року ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення і заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши в сукупності докази, наявні в ній, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності, тощо ), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обгрунтованості є повне і всебічне зясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 01.12.1982 року, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.12.1996 року ( а. с. 5, 6 ) на праві власності належать відповідно 1/25 та 1/20 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських споруд та будівель, що знаходяться по вул. Ширшова, № 19 в м. Вінниці. Долі позивачів, за їхніми поясненнями, обєднані в одну квартиру, між ними реальний розподіл цих долей не проводився, порядок користування жилим приміщенням не встановлювався. Тобто, йдеться про нерухомість, що належить на праві спільної часткової власності двом особам.

На день ухвалення оскаржуваного рішення суду від 11 червня 2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_7 не надали суду першої інстанції доказів про те, що спірне майно, яке вони зайняли та використовують у власних потребах, належить їм на праві власності.

Обгрунтовуючи своє вселення в частину будинку №№ 19 по вул. Ширшова в м. Вінниці, ОСОБА_2 посилалася на прийняття у власність 1/25 частини цього будинку від ОСОБА_5 на підставі мирової угоди від 25 травня 2005 року ( а. с. 70-71 ), яка визнана Замостянським районним судом м. Вінниці згідно ухвали від 20 травня 2010 року. Однак, в даному випадку слід мати на увазі, що відповідно абзацу третього частини другої статті 331 ЦК України у випадку, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Судом першої інстанції зроблено обгрунтований і вмотивований висновок про відсутність у відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_7 будь-яких правових підстав на зайняття та проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на вересень 2011 року.

Суд першої інстанції вірно визначився у правовідносих, що склалися між сторонами у справі, застосував норми матеріального права, що регулюють дані правовідносини.

Мотиви апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо незаконно збудованих кімнат 5-6, 5-7, 5-8, 5-9, з яких вимагають її виселення позивачі, не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують факту самочинного вселення апелянтки у будинок і використання його частини на свій розсуд без законних на те підстав.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 спростовуються матеріалами справи, не заперечують висновків суду першої інстанції, викладених в ос-каржуваному рішенні.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 308 ЦПК України встановлено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції, ухвалюючи 11 червня 2012 року рішення про задоволення позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5, встановив дійсні правовідносини, що склалися між сторонами, правильно визначив закон, який їх регулює, повно та всебічно дослідив і оцінив фактичні обставини у справі, подані сторонами докази. Суд ухвалив рішення, виходячи з доводів і заперечень сторін, з врахуванням принципу їх змагальності та диспозитивності цивільного судочинства. Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України судове рішення належним чином мотивоване, тому підстав для задоволення апеляційної скарги судова колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 11 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:

Судді: