Київський районний суд м. Одеси
_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-4857/11
Провадження № 2/1512/2507/2012
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Салтан Л.В.
при секретарях Небесній О.О., Зозулянському Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
про визнання права власності в порядку спадкування,
Позивачка посилається на те, що 27 липня 2006 року помер її батько ОСОБА_3.
При житті батько залишив на її імя заповіт, яким заповів їй все своє майно.
На момент відкриття спадщини крім неї право на прийняття спадщини мали спадкоємці першої черги за законом, які мали право на обовязкову на обовязкову частку у спадщині є дружина померлого ОСОБА_4 та його донька - ОСОБА_2.
У встановлений законом строк всі спадкоємці надали до нотаріальної контори зави про прийняття спадщини, однак ніхто із спадкоємців свідоцтва про право на спадкування не одержав.
3 лютого 2008 року померла її мати ОСОБА_4. Після матері вона прийняла спадщину та 29 жовтня 2008 року їй будо видано свідоцтво про прийняття спадщини на квартиру АДРЕСА_1. Однак свідоцтво про прийняття спадщини на автомобіль та вантажний причеп вона не отримала оскільки між нею та відповідачкою виник спір відносно спадкового майна, в звязку з чим вона звернулася до суду.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не сповістила, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи.
Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4, актовий запис № 1451 від 19 вересня 1968 року, виконаний Київським відділом ЗАГСу м. Одесі.
Відповідачка по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_5, актовий запис № 168 від 24 лютого 1948 року, виконаний Міським бюро ЗАГСу м. Луцька Волинської області.
З 29 липня 2005 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, відповідно до свідоцтва про шлюб від 29 липня 2005 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси.
27 липня 2006 року ОСОБА_3 помер, про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси зроблено відповідний актовий запис № 6953 від 28 липня 2006 року.
Таким чином після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на вказані автомобіль та причеп.
19 липня 2006 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів усе своє майно ОСОБА_1.
Крім ОСОБА_1, після смерті ОСОБА_3, є особи, які також мають право на спадщину, це особи, які мають право на обовязкову частку у спадщині, а саме дружина спадкодавця ОСОБА_4 та його донька ОСОБА_2.
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.
Пунктом першим статті 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом, отримують право власності на спадщину почергово, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, то прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України).
Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк в шість місяців з дня відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом цього строку не надав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Для прийняття спадщини всі спадкоємці звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3.
З урахуванням того, що спадкодавець ОСОБА_3 набув право власності на спірні автомобіль та причеп до укладення шлюбу з ОСОБА_4, тому розмір часток кожного із спадкоємців після смерті ОСОБА_3 є рівними, тобто складає 1/3 частині.
Таким чином, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є особами, які мають право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, не заявили про відмову від неї, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину.
3 лютого 2008 року ОСОБА_4 померла, про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, зроблено відповідний актовий запис № 1271 від 5 лютого 2008 року.
ОСОБА_1 звернулася до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері та 29 жовтня 2008 року отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 та на 1/2 житлового будинку з надвірними спорудами № 34 по вулиці Бориса Деревянка, смт. Іванівка, Іванівського району Одеської області.
Стосовно вимог представника позивача про визнання права власності на увесь автомобіль та причеп, суд вважає, що ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька у встановлений законом строк, від прийняття спадщини не відмовилася, тому має право на відповідну частку спадщини.
Посилання представника позивача на те, що відповідачка відмовляється від прийняття спадщини нічим не доведено.
Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог, на основі дотримання принципів диспозитивності, змагальності справедливості судочинства, всебічного та повного дослідження обставин справи, перевірки їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 82 ч.2, 209 ч.3, 213 215, 224 228, 294, ЦПК України, ст.ст. 655, 1216, 1217, 1241, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,
Позов задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 причепу МАЗ-8114, державний номер 9351ОД, шасі № 8832573, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого 27 липня 2006 року та після смерті ОСОБА_4, померлої 3 лютого 2008 року.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути переглянуто Київським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Салтан Л. В.