З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.04.2012 Справа №1915/3962/12
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючої Герчаківської О.Я.,
з участю секретаря Сесик Х.Я.,
позивача ОСОБА_1,
представника третьої особи ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Білецька сільська рада, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на Ѕ частину будинку, -
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, з мотивів викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином.
Суд вважає, оскільки відповідач про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином та про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.
Представник третьої особи Білецької сільської ради в судовому засіданні заявлені позовні вимоги заперечила, вважає за неможливе розглядати справу у відсутності відповідача. Окрім того зазначила, що спірна частина будинку, згідно наявних документів, належить ОСОБА_3, остання тривалий час не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак на час проживання зловживала алкоголем у звязку з чим була визнана недієздатною.
Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.
Відповідно до договору дарування Ѕ частини житлового будинку від 09 грудня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ОСОБА_5, що діє від імені ОСОБА_6, (Дарувальник) подарувала, а ОСОБА_1 (Обдарований) прийняв у дар належну на праві особистої власності ОСОБА_6 Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд №44 по вулиці Крушельницької в селі Біла Тернопільського району Тернопільської області.
Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №44 по вул.Крушельницької в с.Біла Тернопільського району Тернопільської області, виданого 20 вересня 2004 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є власниками вищевказаного будинку, кожному з них належить Ѕ його частини.
Тернопільське районне бюро технічної інвентаризації посвідчує, що Ѕ частина житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами №44 по вулиці Крушельницькій в селі Біла Тернопільського району Тернопільської області зареєстрована за ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого Тернопільською районною державною нотаріальною конторою 09 грудня 2004 року за реєстровим №2452 та записано в реєстрову книгу за №462, про що свідчить реєстраційне посвідчення від 08 лютого 2005 року, видане Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВАЕ №213644 від 16 березня 1999 року, виданого завідуючою Тернопільської районної державної нотаріальної контори, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна громадянки ОСОБА_7, яка померла 16 листопада 1988 року, є громадянка ОСОБА_3, яка мешкає в селі Біла Тернопільського району Тернопільської області. До складу спадкового майна, на яке видано свідоцтво про право на спадщину, належить Ѕ частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, який розташований в селі Біла Тернопільського району Тернопільської області по вулиці Крушельницькій під №44.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права або інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадах, встановлених законом. Такий правочин є вчинений з моменту його державної реєстрації.
В силу ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визнані законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою, хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 640 ЦК України передбачено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.
Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі (ст.657 ЦК України).
Згідно п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч.2 ст.220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст.210 та 640 ЦК України повязується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін.
Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що між позивачам ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 не було укладено договору купівлі продажу Ѕ частини будинку, розташованого за адресою: с.Біла, вул.Крушельницької, 44 Тернопільського району Тернопільської області. Оглянута в судовому засіданні розписка про отримання коштів за Ѕ частину спірного будинку не може ототожнюватися з договором купівлі-продажу, як про це заявляє позивач. Згідно вимог чинного законодавства договір купівлі-продажу нерухомого майна, у тому числі будинку, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 не набув права власності на Ѕ частину будинку, розташованого за адресою: с.Біла, вул.Крушельницької, 44 Тернопільського району Тернопільської області, який належить відповідачу ОСОБА_3, а тому заявлені ним вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на спірну частину будинковолодіння є безпідставними та не підлягають до задоволення.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 220, 223-226, 232-233 ЦПК України, ст.ст.16, 210, 392, 638, 640, 657 ЦК України, суд,
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Білецька сільська рада, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на Ѕ частину будинку відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Головуючий суддяОСОБА_8