Справа № 2-4947/11 Провадження № 22-ц/290/265/2012Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 37 Доповідач: Панасюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2012 м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі: головуючого судді Панасюка О.С., суддів Іванюка М.В., Медяного В.М., з участю секретаря Руденко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 14 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Перша Вінницька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на ? частину грошових вкладів, що розміщені на рахунках банку,

встановила:

В листопаді 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом, відповідно до якого просила визнати за нею право власності на ? частину грошових коштів, розміщених на рахунках №№ 00 та 9901 у ПАТ «Укрсоцбанк», вказувала, що кошти, які знаходяться на цих рахунках були внесені померлим 25 жовтня 2010 року ОСОБА_5 на депозитні рахунки банку під час їх перебування у зареєстрованому шлюбі, а після його смерті переведені на поточні рахунки.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 14 грудня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила скасувати рішення суду і ухвалити нове про задоволення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ч.ч.1,2 ст.303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; апеляційний суд досліджує лише ті докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

За змістом ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія розглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених ОСОБА_2 в суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 28 квітня 2010 року шлюбу між ОСОБА_5 та позивачкою розірвано, 22 вересня 2010 року ОСОБА_5 уклав з ПАТ «Укрсоцбанк» договори банківського вкладу № 050/12-51196 від та № 050/12-5099 від 15 вересня 2010 року, грошові кошти з яких перераховані на поточні рахунки №№ 00 та 9901, 25 жовтня 2010 року ОСОБА_5 помер.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.2 ст.1228 ЦК України право на вклад у банку (фінансовій установі) входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

За змістом ч.3 ст.1058, ч.ч.1,2 ст.1066 ЦК України, кошти, що знаходяться на рахунку клієнта, в тому числі і нараховані у встановлений договором строк проценти, є власністю клієнта.

Ч.1 ст.392 встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки ПАТ «Укрсоцбанк» не є власником коштів, що знаходяться на поточних рахунках №№ 00 і 9901, та спадкоємцем померлого ОСОБА_5, не заперечує і не оспорює права позивачки на ? частинку коштів, що знаходяться на цих рахунках, то, з урахуванням приписів ст.11 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність вимог позивачки до відповідача про визнання права власності на ці кошти.

При цьому колегія суддів зазначає, що такий висновок суду не перешкоджає зверненню позивачки з позовом до спадкоємців померлого ОСОБА_5 у разі невизнання чи оспорювання ними її права на вказані грошові кошти.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 14 грудня 2011 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: