Справа № 22-ц-361/12 Головуючий у І інстанції Василишина В.О.
Провадження № 22-ц/1090/2425/12 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 40 10.04.2012
УХВАЛА

10 квітня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Яворського М.А.,

суддів Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Клименко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «НБМ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське незалежне інформаційне агентство новин» про спростування відомостей, що не відповідають дійсності, захист честі, гідності та ділової репутації,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2011 року позивач ОСОБА_2 звернуся до суду із позовом про спростування відомостей, що не відповідають дійсності, захист честі, гідності та ділової репутації, посилаючись на те, що 20.01.2011 року в агентстві УНІАН з прямою трансляцією в ефірі «5 каналу» відбулася прес-конференція на тему «Економічні аспекти розвитку Центральної України в 2011 році» за участю ОСОБА_3 Під час проведення прес-конференції відповідачем було оприлюднено інформацію наступного змісту: «…Зокрема, влітку 2010 року Тимошенко призначила керівником блоку в Київській області нардепа Бондарьова, який давно усім відомий виготовленням «лівої» горілки «Бондарьов» на Іванківському лікеро-горілчаному заводі. Ця горілка нелегально продавалася у численних кіосках і отруювала молодь. Цю схему «кришувала» податкова міліція…». Вважаючи вищевикладене публічне поширення відповідачем негативної інформації про нього таким, що не відповідає фактичним обставинам та принижує його ділову репутацію не лише як народного обранця народного депутата України, але і як громадянина, просив визнати такою, що не відповідає дійсності інформацію, оприлюднену ОСОБА_3 20.01.2011 року під час прес-конференції в УНІАН на тему «Економічні аспекти розвитку Центральної України в 2011 році» вказаного змісту, зобовязати відповідача протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили провести в агентстві УНІАН прес-конференцію з прямою трансляцією в ефірі «5 каналу», під час якої публічно спростувати недостовірну інформацію.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2011 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2011 року та постановити нове рішення, яким задовольнити його позов.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що висвітлена ОСОБА_3 інформація за своїм характером є його субєктивними оціночними судженнями відносно ОСОБА_2, а не фактичним твердженням, в звязку із чим його вимоги про спростування відомостей, що не відповідають дійсності, захист честі, гідності та ділової репутації не підлягають до задоволення.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що позивач ОСОБА_2 із 23.11.2007 року є депутатом Верховної ОСОБА_4 України, із 25.10.2010 року зайняв посаду голови Київської обласної організації політичної партії «Всеукраїнське обєднання «Батьківщина».

Під час прес-конференції в УНІАН на тему «Економічні аспекти розвитку Центральної України в 2011 році» відповідачем ОСОБА_3 оприлюднено інформацію наступного змісту: «…Зокрема, влітку 2010 року Тимошенко призначила керівником блоку в Київській області нардепа Бондарьова, який давно усім відомий виготовленням «лівої» горілки «Бондарьов» на Іванківському лікеро-горілчаному заводі. Ця горілка нелегально продавалася у численних кіосках і отруювала молодь. Цю схему «кришувала» податкова міліція…».

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Відповідно до ст. 277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Згідно п. п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 року, під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Відповідно до статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

При цьому колегія суддів приймає до уваги, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та зясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

З огляду на викладене аналізуючи вислів, оприлюднений відповідачем під час прес-конференції в УНІАН на тему «Економічні аспекти розвитку Центральної України в 2011 році» «…Зокрема, влітку 2010 року Тимошенко призначила керівником блоку в Київській області нардепа Бондарьова, який давно усім відомий виготовленням «лівої» горілки «Бондарьов» на Іванківському лікеро-горілчаному заводі», колегія суддів вважає, що дані судження ОСОБА_3 є оціночною думкою, мають критичний характер, який відноситься до якості харчового продукту (горілки) і знаходиться в рамках вимог ст. 47-1 Закону України «Про інформацію». Крім того, мовна конструкція «усім відомий» є гіперболою і не може бути перевірена.

Щодо вислову, оприлюдненого відповідачем під час прес-конференції в УНІАН на тему «Економічні аспекти розвитку Центральної України в 2011 році» «Ця горілка нелегально продавалася у численних кіосках і отруювала молодь», колегія суддів приходить до висновку, що дане речення не має відношення до особи позивача, в ньому відповідач оцінює якість харчового продукту (горілки), а тому дане речення не може бути розцінене як негативна недостовірна інформація, що порушує особисті немайнові права позивача.

Стосовно вислову відповідача «Цю схему «кришувала» податкова міліція…», колегія суддів приходить до висновку, що дане речення не має відношення до особи позивача, в ньому відповідач надає власну субєктивну оцінку роботи податкової міліції, а тому дане речення також не може бути розцінене як негативна недостовірна інформація, що порушує особисті немайнові права позивача.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що факти, які б доводили, що зазначена інформація мотивована цілеспрямованими діями на приниження честі, гідності та ділової репутації позивача, відсутні.

Таким чином висновки суду першої інстанції про те, що висвітлена відповідачем ОСОБА_3 інформація за своїм характером є його субєктивним оціночним судженням, а не фактичним твердженням, є законними та обґрунтованими.

Крім того, колегія суддів враховує, що у ст. ст. 3, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12.02.2004 року на 872-му засіданні Комітету ОСОБА_4 Європи, вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорення, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших порівняно з іншими особами. У звязку з цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтується на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки не призвели до порушення основних принципів цивільного процесуального законодавства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий: Яворський М.А.

Судді: Фінагєєв В.О.

ОСОБА_1