Справа № 222/261/2012 Провадження № 22-ц/0290/3441/2012Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 79Доповідач: Іващук В. А.

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2012 м. Вінниця
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 6 лютого 2012 року у справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби (далі - ДВС) Теплицького районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

у с т а н о в и л а :

у відділі ДВС Теплицького районного управління юстиції на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження по виконанню виконавчих листів, які видані Теплицьким районним судом Вінницької області у справі про стягнення з ОСОБА_2 боргу за кредитним договором в розмірі 1384276 грн. 37 коп. та 594446 грн. 44 коп. на користь ПАТ КБ «Надра».

3 лютого 2012 року старший державний виконавець ВДВС Теплицього РУЮ за погодженням з начальником відділу звернувся з поданням до суду про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 6 лютого 2012 року подання задоволено.

Обмежено тимчасово ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІПН НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України, до виконання зобовязань по виконавчому провадженню ВП №30851460 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» 1384276 грн. 37 коп. та по виконавчому провадженню ВП №31006236 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» 594446 грн. 44 коп., з тимчасовим вилученням закордонного паспорта ОСОБА_2

Ухвалу для виконання направлено до Теплицького РВ УМВС України у Вінницькій області та Адміністрації Державної прикордонної служби України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу та провадження у справі закрити.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

У відповідності до правил пункту 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань, а відповідно до абзацу 2 цієї статті цього Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1- 9 частини першої цієї статті.

За правилами пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Задовольняючи поданням державного виконавця ВДВС Теплицького районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 як боржник ухиляється від сплати суми боргу, що створює перешкоди для виконання рішення суду.

Проте такі висновки суду є помилковими, оскільки до них суд дійшов без наявних у справі належних та допустимих доказів факту ухилення ОСОБА_2 від сплати суми боргу та створення перешкод для виконання рішення суду, а тому цей висновок ґрунтується лише на припущеннях.

За змістом вказаних вище норм матеріального права, за якими суд вирішив це питання, не вбачається, що для обмеження у праві виїзду за межі України боржника достатньо лише самої наявності боргових зобовязань.

Як вбачається із матеріалів подання державного виконавця, останній у обгрунтування своїх вимог надав суду копії виконавчих листів (а.с.3,4) про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором, копії постанов про відкриття виконавчого провадження від 25 січня та 2 лютого 2012 року та копії заяв представника ПАТ КБ «Надра» начальнику ВДВС про накладення арешту на майно та вжиття заходів щодо заборони виїзду особи за межі України.

Такі докази не підтверджують факту, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від сплати суми боргу та створює перешкоди для виконання рішення суду.

На спростування висновків суду у матеріалах справи є докази, що ОСОБА_2 приймає міри для зменшення суми боргу. Так, згідно із листом старшого державного виконавця від 13 листопада 2012 року в порядку виконання рішення суду державним виконавцем було продано майно ОСОБА_2 (нежитлове приміщення, два автомобілі, два автомобільні причіпи) з прилюдних торгів, а кошти перераховано ПАТ КБ «Надра» (а.с.22).

Апеляційному суду 30 листопада 2012 року подано клопотання начальника відділу ДВС Теплицього РУЮ від 29 листопада 2012 року №3-32/5353 у якому зазначено, що боржник ОСОБА_2 від виконання рішення суду не ухиляється.

Отже у суду першої інстанції за таких обставин не було правових підстав для задоволення подання.

Крім того, ОСОБА_2 ставлячи питання про скасування ухвали суду у суді апеляційної інстанції пояснив, що в даний час у нього є необхідність терміново відвідати в м. Великому Новгороді Російської Федерації тяжко хвору ОСОБА_4, яка є його рідною бабусею, а вказана заборона виїзду з України перешкоджає цьому. Ці обставини підтверджуються наданою ОСОБА_2 довідкою з лікувальної установи та телеграмою.

Отже суд першої інстанції неправильно витрактував норми матеріального права за якими він вирішив це подання та допустив порушення норм процесуального права яке призвело до неправильного вирішення питання. азом із ти в суд апеляційної інстанцйії

Відповідно до правил пункту 2 частини 1 статті 312 ЦПК України апеляційний суд змінює, або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановлює ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішене судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

За правилами пункту 1 частини 1 цієї статті цього Кодексу ухвала суду першої інстанції може бути залишена без змін апеляційним судом лише у випадку постановлення цієї ухвали судом першої інстанції з додержанням вимог закону.

Суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу не додержався вимог закону, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду скасувати з постановленням нової з цього питання про відмову у задоволенні подання.

Вимога апеляційної скарги про закриття провадження у справі після скасування оскаржуваної ухвали не може бути задоволеною, оскільки суперечить правилам статей 307 та 312 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 6 лютого 2012 року скасувати та постановити ухвалу з цього питання.

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Теплицького районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

З оригіналом вірно: