Справа № 1227/6419/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2012 року м.Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого суддіКордюкової Ж.І.,

при секретаріПоломаній В.А.,

розглянувши у судовому засіданні заяву Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Берегиня» про виправлення описки у судовому наказі,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСББ «Берегиня» звернувся до Сєвєродонецького міського суду з заявою про виправлення описки в судовому наказі Сєвєродонецького міського суду Луганської області №1227/6419/2012 від 13.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 суми заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території, в якій просить витребувати в ДПІ м.Сєвєродонецька індивідуальні ідентифікаційні номери боржників та привести виконавчий документ у відповідність до вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом внесення в судовий наказ індивідуального ідентифікаційного номеру боржників.

Згідно ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні, про що постановляється ухвала.

Сторони в судове засідання не зявились, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило.

Відповідно до ст. 219 ЦПК України неявка осіб, які беруть участь у справі не перешкоджає розгляду питання про виправлення описки у судовому рішенні.

У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши питання про виправлення описки в судовому наказі, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

27.08.2012 року заявник ОСББ «Берегиня» звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 суми заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території.

13.09.2012 року Сєвєродонецький міський суд Луганської області видав судовий наказ №1227/6419/2012 про стягнення з солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСББ «Берегиня», яке розташовано за адресою: Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Науки, 3/20, суму заборгованості за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 74 коп.

Згідно ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 ЦПК України, зокрема, у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ППВСУ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Враховуючи, що розділом II ЦПК процедура розгляду заяв у наказному провадженні полягає у видачі судового наказу, тому не може бути застосовано наступні процесуальні інститути: призначення справи до судового розгляду; забезпечення доказів; призначення експертизи; передача справи до іншого суду за підсудністю; заміна неналежної сторони; зупинення провадження; закриття провадження у справі; залишення заяви без розгляду (пп. 1 п. 11 ППВСУ № 14 від 23.12.2011 року).

З огляду на зазначене, суд, враховуючи, що чинним ЦПК України не передбачено можливості застосування такого процесуального інституту, як витребування доказів в наказному провадженні, вважає, що вимога заявника витребувати у ДПІ м.Сєвєродонецька індивідуальні ідентифікаційні номери боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 необґрунтована і задоволенню не підлягає, оскільки суперечить суті наказного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України у судовому наказі зазначаються: дата видачі наказу; найменування суду, прізвище та ініціали судді, який видав судовий наказ; ім'я (найменування) стягувача і боржника, їх місце проживання або місцезнаходження; посилання на закон, на підставі якого підлягають задоволенню заявлені вимоги; сума грошових коштів, які підлягають стягненню, а також розрахунковий рахунок боржника (юридичної особи) в установі банку, з якого повинні бути стягнуті грошові кошти, якщо такий повідомлений заявником; сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника; відомості про порядок та строки подання заяви про скасування судового наказу.

Частиною 2 статті 103 ЦПК України передбачено, що судовий наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження» та обовязково містити положення про дату видачі судового наказу стягувачу, дату набрання судовим наказом законної сили та строк предявлення судового наказу до виконання.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (для фізичних осіб - платників податків) та інші дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зазначаються у виконавчому документі за умови, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ.

З огляду на зазначене, враховуючи, що на момент видачі судового наказу №1227/6419/2012 від 13.09.2012 року, суду не були відомі дані про індивідуальні ідентифікаційні номери боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, оскільки вони не були зазначені в заяві ОСББ «Берегиня» про видачу судового наказу, суд приходить до висновку, що судовий наказ відповідає вимогам статті 103 ЦПК України та вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження», в звязку з цим, суд вважає, що вимога заявника привести виконавчий документ у відповідність до вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом внесення в судовий наказ індивідуального ідентифікаційного номеру боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 необґрунтована і задоволенню не підлягає.

Крім того, суд відзначає, що статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений обовязок державного виконавця здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі про примусове виконання рішення, зокрема, державному виконавцю надано право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну (п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Тобто, державний виконавець, в ході примусового виконання судового наказу, має право самостійно одержати в у ДПІ м.Сєвєродонецька індивідуальні ідентифікаційні номери боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 96, 197, 209-210, 219, 293 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», ППВСУ №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Берегиня» про виправлення описки у судовому наказі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ж. І. Кордюкова