Справа № Провадження №22-ц-4541/12 22-ц/1090/6083/12 Головуючий у І інстанціїСердиницький В.С.
Категорія21Доповідач у 2 інстанції Поліщук М.А.
УХВАЛА

Іменем України

11 вересня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Поліщука М.А.,

суддів: Данілова О.М., Ігнатченко Н.В.

при секретарі: Білан К.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, сектора у справах громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Броварського міського відділу з обслуговування міста Бровари та Броварського району ГУ МВС України в Київській області та комунального підприємства «Служба замовника», третя особа ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2011 року ОСОБА_3 звернулась в суд із вказаним позовом і просила зобов'язати комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області «Служба замовника»укласти з нею письмовий договір найму житлового приміщення на квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язати СГІРФО Броварського МВ по обслуговуванню м.Бровари та Броварського району ГУ МВС України в Київській області зареєструвати її за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням виконкому Броварської міської ради від 16.06.1992 року за №134 їй на сім'ю в складі 3-х чоловік була виділена однокімнатна квартира АДРЕСА_1, житловою площею 14,0 кв.м., а 16.07.1992 року виданий ордер №850 на квартиру. Між позивачкою та житлово-експлуатаційною організацією був укладений договір найму в усній формі.

В 1996 році її чоловік ОСОБА_4 оформив приватизацію на квартиру на свою бабусю, а потім отримав у власність зазначену квартиру за договором дарування.

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 29.03.2010 року розпорядження органу приватизації Броварської міської ради Київської області від 04.06.1996 року за №446 про посвідчення належності квартири ОСОБА_6 визнано незаконним та скасовано, свідоцтво про право власності на спірну квартиру та договір дарування визнано недійсними.

Позивачка неодноразово зверталась до ЖЕК №3 КП «Служба замовника», СГІРФО Броварського МВ по обслуговуванню м.Бровари та Броварського району ГУ МВС України в Київській області з проханням зареєструвати її в спірній квартирі, але отримала відмову, що вважає незаконним.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд виходив із того, що передбачених законом підстав для покладення на відповідача зобов'язання укласти із позивачем договір найму житла немає.

ОСОБА_3 з 1998 року вибула із квартириАДРЕСА_1 на інше постійне місце проживання у квартируАДРЕСА_4. З часу вибуття позивачки із спірної квартири на інше постійне місце проживання права та обов'язки наймача за договором найму перейшли до ОСОБА_4

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони ґрунтуються на матеріалах справи і узгоджуються із вимогами закону.

Відповідно до ст..810 ЦК України

1. За договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

2. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом.

Згідно із ст..61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією ( а в разі її відсутності -відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім.'я якого видано ордер.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 липня 1992 року виконавчим комітетом Броварської міської ради на ім.'я ОСОБА_3 видано ордер №850 на сім'ю в складі 3 чоловік на право зайняття однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1.

30 квітня 1998 року згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_3, що діяла від свого імені та від імені неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_4 купили в рівних частинах кожний квартиру АДРЕСА_4 (а.с.40).

27 листопада 1998 року ОСОБА_3 за власним бажанням знялась із реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, та зареєструвала своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_4. (а.с.21).

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 29 березня 2010 року, яке у встановленому законом порядку набрало законної сили, визнано незаконним та скасовано розпорядження органу приватизації Броварського міськвиконкому від 4 червня 1996 року про передачу в приватну власність ОСОБА_6 квартириАДРЕСА_1. Визнано незаконним свідоцтво про право власності на вказану квартиру на ім.'я ОСОБА_6. Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 14 червня 1996 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

21 червня 2011 року ОСОБА_3 Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_4

Особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_1 відкрито на ім.'я відповідача - ОСОБА_4.

Листом від 28.10.2011 року комунальне підприємство «Служба замовника» відмовило ОСОБА_3 в укладенні із нею договору найму на квартиру АДРЕСА_1 з посиланням на те, що вона вибула на інше постійне місце проживання і відповідно до ч.2 ст.107 Житлового кодексу Української РСР втратила право користування квартирою з дня вибуття (а.с.12).

Встановивши вказані обставини, суд прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для зобов'язання відповідача - комунальне підприємство «Служба замовника» укласти із ОСОБА_3 договір найму квартири АДРЕСА_1, оскільки ОСОБА_3 в 1998 році добровільно залишила вказане місце проживання і переїхала в інше жиле приміщення в цьому-ж населеному пункті.

При цьому позивачка 27.11.1998 року були виписана із квартириАДРЕСА_1 і прописана в квартируАДРЕСА_4.

З врахуванням вимог ч.2 ст.107 Житлового кодексу Української РСР ОСОБА_3 втратила право користування спірною квартирою з дня вибуття, тобто з 27.11.1998 року, договір найму жилого приміщення, укладений між наймодавцем і ОСОБА_3 на підставі ордера № 850 від 16 липня 1992 року вважається розірваним з дня вибуття.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Вірними також є висновки суду щодо відмови в позові про зобов'язання сектора у справах громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Броварського МВ по обслуговуванню м.Бровари та Броварського району ГУ МВС України в Київській області зареєструвати позивача за адресою: АДРЕСА_1, оскільки вказані вимоги є похідними від вимоги про зобов'язання відповідача укласти договір найму квартири.

Крім цього матеріали справи не містять відмови позивачу в реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових та службових осіб з питань свободи пересування, вільного вибору місця проживання, реєстрації місця проживання чи місця перебування особи можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги на невідповідність висновків суду обставинам справи, а саме на те, що ОСОБА_3 в 1998 році при вибутті на інше місце проживання надала згоду житлово-експлуатаційній організації на укладення договору найму на квартируАДРЕСА_1 на ім.'я ОСОБА_7 не заслуговують на увагу.

Дійсно в мотивувальній частині рішення суду зазначено, що позивач особисто в 1998 році після вибуття на інше постійне місце проживання в квартиру АДРЕСА_4 надала житлово - експлуатаційній організації згоду на укладення договору найму на квартируАДРЕСА_1 на ім.'я ОСОБА_4

Вказана обставина на думку колегії суддів відповідними доказами не підтверджена, проте не впливає на законність і обґрунтованість судового рішення.

Вирішуючи спір, суд виходив із того, що ОСОБА_3 в 1998 році добровільно виписалась із спірної квартири та прописалась в квартиру АДРЕСА_4 і відповідно до ч.2 ст.107 Житлового кодексу Української РСР ОСОБА_3 втратила право користування цією квартирою з дня вибуття, тобто з 27.11.1998 року, договір найму жилого приміщення, укладений між наймодавцем і ОСОБА_3 на підставі ордера № 850 від 16 липня 1992 року вважається розірваним з дня вибуття.

Інші доводи апелянта про неправильність висновків суду про відсутність ордеру про надання ОСОБА_3 спірної квартири і що дане жиле приміщення займають інші наймачі є необґрунтованими із таких підстав.

Судом встановлено, що ордер№850, виданий виконавчим комітетом Броварської міської ради 16 липня 1992 року на ім.'я ОСОБА_3 на сім'ю в складі 3 чоловік на право зайняття однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 був використаний. В період з 31.07.1992року до 27.11.1998 року ОСОБА_3 і КП «Служба замовника» перебували в договірних відносинах відповідно до ст.61 Житлового кодексу Української РСР.

Згідно листа виконавчого комітету Броварської міської ради від 16.09.2011 року (а.с.25) в 1992році договори найму в письмовій формі не укладались.

На час вирішення спору в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Доводи апеляційної скарги на те, що суд не дав оцінки, що згідно листа виконкому Броварської міської ради від 16.09.2011 року особовий рахунок на спірну квартиру відкрито на ім.'я ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 14.06.1996 року, який за рішенням суду визнано недійсним не заслуговують на увагу.

На час вирішення спору реєстрація місця проживання ОСОБА_4 в установленому законом порядку не оспорена.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органів реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Інші доводи апеляційної скарги про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального і процесуального права законність і обґрунтованість судового рішення не спростовують.

Керуючись ст.ст.308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: