Справа №812/8425/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2012 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Стоматова Е.Г., при секретарі Мітєвій А.Л., за участю представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Калашнікової В.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову: Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що з 1999 року є сиротою. ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її батько ОСОБА_4, а згодом, ІНФОРМАЦІЯ_4 року, померла її мати -ОСОБА_5. Її батьки мешкали однією сім'єю без укладення шлюбу. Позивач була зареєстрована та мешкала з батьками у будинку АДРЕСА_1. Вказаний будинок належав на праві власності бабці позивача -ОСОБА_6, яка є матір'ю її батька ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_6 батько позивача фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

Позивач є спадкоємицею першої черги за законом та єдиною спадкоємицею після смерті її батька ОСОБА_4 Оскільки на день смерті батька позивачці виповнилося лише п'ять років, вона була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини. Мати ОСОБА_3 також не зверталася до нотконтори з заявою про прийняття спадщини від імені позивача. Оскільки позивач на момент смерті спадкодавця була малолітньою особою, вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Так як батько ОСОБА_3 за життя не оформив належним чином права на спадкове майно: будинок АДРЕСА_1, позивач не має можливості оформити спадщину у нотаріуса в порядку, встановленому законом. Тому позивач просить визнати право власності на зазначений будинок у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, та просила суд задовольнити їх.

Представник відповідача -територіальної громади в особі Запорізької міської ради в судовому засіданні проти позову не заперечувала.

Представник третьої особи Шостої Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є рідним батьком ОСОБА_3, а ОСОБА_5 відповідно її матір'ю, що підтверджується свідоцтвом про народження

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько ОСОБА_3 -ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 31.05.2011 року, виданим Запорізькім міськім відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 9047.

Після смерті своєї матері, ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, ОСОБА_4 успадкував будинок АДРЕСА_1, якій належав ОСОБА_6 на праві власності. За життя ОСОБА_4 свої права на спадкове майно не оформив, хоча мешкав у вказаному будинку все своє життя до самої смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла мати позивача -ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 18.03.2005 року, виданим Запорізькім міськім відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №6954.

Позивач була зареєстрована та мешкала у АДРЕСА_1 з 1990 року по 1997 рік. Отже, станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 року, тобто на день смерті батька позивача ОСОБА_4, позивач та її мати проживали разом з ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_1 та продовжували проживати у цьому будинку і після його смерті.

З 1997 року по 2005 рік ОСОБА_3 перебувала на лікуванні у КЗ «Запорізький обласний дитячий протитуберкульозний санаторій», а з березня 2005 року по 2008 рік проходила навчання в Бердянській загальноосвітній школі-інтернаті для дітей-сиріт і дітей, які залишилися без піклування батьків, як дитина-сирота.

ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем після померлого ОСОБА_4

З питання прийняття спадщини за законом, а саме будинку АДРЕСА_1, після померлого батька, 06 липня 2011 року ОСОБА_3 звернулася до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори. Проте, 02.09.2011 року отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з тієї причини, що в управління або володіння спадковим майном ОСОБА_3 не вступила, заяви про прийняття спадщини не подавала.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він є другом з дитинства та сусідом ОСОБА_4 Йому відомо, що все своє життя до самої смерті ОСОБА_4 мешкав за адресою: АДРЕСА_1. У середині 1970-х років померла його мати ОСОБА_6 Згодом, ОСОБА_4 у цьому будинку став мешкати однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 та своєю єдиною дочкою ОСОБА_3. ОСОБА_4 зі своєю цивільною дружиною вели антигромадський спосіб життя, пиячили. У 1995 році ОСОБА_4 помер. Через декілька років померла його співмешканка, а дочку ОСОБА_3 було оформлено до інтернату. Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вказаному будинку ніхто не мешкає, будинок стоїть покинутий, руйнується.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є другом з дитинства ОСОБА_4, живе на сусідній вулиці. Після повернення зі строкової служби спілкувався з ОСОБА_4 не дуже часто, оскільки останній почав зловживати спиртними напоями. Йому відомо, що ОСОБА_4 з народження до смерті проживав у будинку АДРЕСА_1. За життя співмешкав без реєстрації шлюбу з особою на ім'я ОСОБА_5 та мав єдину дочку ОСОБА_3. Також показав, що після смерті ОСОБА_4 та його співмешканки, дитину забрали до інтернату. З того часу будинок є нежилим та руйнується.

Статтею 529 ЦК Української РСР в редакції 1963 року встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який був чинним на день відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6, слідує, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, тобто майном, яке належало на праві приватної власності спадкодавцю.

На день смерті ОСОБА_6, батько позивачки, ОСОБА_4, був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1, тому, він вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З огляду на зазначене виходить, що на день смерті ОСОБА_4 позивачка була єдиним спадкоємцем за законом, неповнолітньою особою і вважається такою, що прийняла спадщину після померлого батька -ОСОБА_4. Тому суд вважає, що ОСОБА_3 має право на спадкування після померлого ОСОБА_4

Відсутність належного оформлення права власності померлого ОСОБА_4 на будинок на час смерті позбавляє позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 529, 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, ст. ст. 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок № АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Е.Г. Стоматов