АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження № 22ц/2090/3230/2012 Головуючий 1 інст.: Гримайло А.М.
Справа № 2-2019/2011
Категорія: спадкові Доповідач: Маміна О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Маміної О.В.

суддів Крилової Т.Г., Трішкової І.Ю.,

при секретарі Єндовицькій І.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 29 лютого 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Друга державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», Приватний нотаріус ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, про визнання права власності у порядку спадкування за законом на частину житлового будинку,-

в с т а н о в и л а :

В серпні 2011року Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просив визнати за ним право на спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_4, померлого 26.07.1997 року; визнати недійсним свідоцтво на спадщину за законом, видане Другою Харківською державною нотаріальною конторою 08.04.1998 року (реєстр №1-726); визнати недійсним договір дарування від 06.03.2009 року, за яким його мати ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_6 житловий будинок, розташований у м. Харкові по вул. Соколова,70-а, (реєстр №1441); визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину домоволодіння, розташованого у м. Харкові по вул. Соколова, 70-а, після смерті батька, ОСОБА_7

В обґрунтування вимог посилався на те, що після смерті матері ОСОБА_5 звернувся до Другої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Отримавши від свого брата, ОСОБА_6, копію технічного паспорта та копію виписки про реєстрацію права власності на домоволодіння по вул. Соколова, 70-а, йому стало відомо, що мати за життя подарувала зазначений будинок з надвірними спорудами брату. Позивач вважав, що намірами його батьків було поділити домоволодіння порівну між ним та братом. Тому, після смерті батька позивач не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Після консультації у адвоката дізнався, що фактично прийняв спадщину, так як вступив в управління і володіння частиною спадкового майна. В звязку з цим вважав, що за ним має бути визнано право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 29 лютого 2012 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить рішення суду першої інстанції від 24 лютого 2012 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать про те, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними братами. 26.07.1997 року помер ОСОБА_4 батько сторін. Із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась його дружина мати сторін ОСОБА_5, якій було видано свідоцтво про право на спадщину, а саме: житловий будинок № 70 А по вул. Соколова в м. Харкові.

Інші спадкоємці з приводу прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались.

06.03.2009 року ОСОБА_5 подарувала спірний будинок своєму синові ОСОБА_2 відповідачу по справі. Договір дарування був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3

16 червня 2011 року ОСОБА_5 померла.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів фактичного прийняття ним спадщини після смерті батька, померлого 26.07.1997 року.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 р.) для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженням.

Відповідно до ст. 549 ЦК України ( в ред. 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дій повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як зазначено вище, батько позивача помер 26.07.1997 року. Після його смерті позивач ОСОБА_1 до нотаріальної контори за прийняттям спадщини не звертався.

Жодного доказу того, що позивач фактично вступив в управління або володіння спадковим майном матеріали справи не містять.

Та обставина, що він мешкає у сусідньому із спірним домоволодінні, не свідчить про те, що він у визначеному законом порядку прийняв спадщину.

За життя матері ОСОБА_5 з моменту смерті батька у 1997 році, тобто понад 13 років, позивач не звертався з приводу оспорювання свідоцтва про право на спадщину, видане на її імя, та за видачею йому документа, що посвідчує його право на спадщину після батька.

За таких обставин підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не вбачається, а висновок суду в цій частині відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги виводи суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 29 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя -

Судді -