УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа 22-ц/0690/3044/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2012 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Кочетова Л.Г., Косигіної Л.М.

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду від 8 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у спільно придбаному майні,

в с т а н о в и л а :

У листопада 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому, посилаючись на положення ст. 112 ЦК УРСР 1963 року, просив визнати право власності на Ѕ частину із 7/20 частин будинку № 12 по вул. Крупської в м. Коростень, придбаного на імя ОСОБА_3, за його, позивача, сестрою ОСОБА_4, яка померла 19.12.2008 року. На обґрунтування позову зазначав, що він є спадкоємцем ОСОБА_4, яка з січня 2001 року по грудень 2008 року фактично проживала однією сімєю з відповідачем і за спільні кошти спадкодавця та ОСОБА_3 22.02.2003 року ними ж було придбано 7/20 частин будинку № 12 по вул. Крупської в м. Коростень, проте покупцем за договором зазначено відповідача.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.09.2011 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт зазначає, що суд безпідставно не прийняв до уваги покази свідків про придбання спірного приміщення спадкодавцем та відповідачем а також суд мав застосувати до спірних правовідносин положення ст. 17 Закону України „Про власність, ст. 112 ЦК УРСР 1963 року.

ОСОБА_3 заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_4, яка померла 19.12.2008 року (а.с.74-75, 79, 82).

Згідно договору купівлі-продажу приватизованої квартири, укладеного 22.02.2003 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, як продавцями, та ОСОБА_3, як покупцем, продавці продали, а покупець купив належну продавцям на праві приватної власності приватизовану квартиру, що складає 7/20 жилого будинку, що знаходиться за адресою: м. Коростень, вул. Крупської № 12. Рішенням 12 сесії 24 скликання Коростенської міської ради від 17.07.2003 року частину вище вказаної житлової квартири переведено в нежитловий фонд, дозволено ОСОБА_3 замовити проектно-кошторисну документацію на переобладнання квартири під магазин (а.с.10).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 17 Закону України „Про власність, що діяв на час укладення договору купівлі-продажу від 22.02.2003 року, майно, придбане внаслідок спільної праці членів сімї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що обєдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними (ч.2 ст.17).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції, з урахуванням: відсутності у позивача письмових доказів щодо наявності між відповідачем та спадкодавцем угоди про спільну діяльність та створення спільної часткової власності; рішення Коростенського міськрайонного суду від 04.03.2010 року (а.с.52), яким відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_4 (спадкодавець) з ОСОБА_3 (відповідач); умов договору купівлі-продажу від 22.03.2003 року в частині покупця, дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2

Крім того, згідно ч. ч. 2 та 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Оскільки ОСОБА_4 померла 19.122008 року, позивач звернувся до суду 10.11.2010 року визнання за померлою права власності на частину нерухомого майна неможливе.

Враховуючи, що законодавець виникнення права спільної сумісної власності (ч.1 ст. 17 Закону України „Про власність) повязує з наявністю сімейних стосунків між співвласниками майна відсутність яких встановлено рішенням суду від 04.03.2010 року, а виникнення права часткової власності із наявністю письмового договору між громадянами, що обєдналися для спільної діяльності, відсутність якого визнається позивачем, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права та неврахування показів свідків є безпідставними.

Рішення постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду від 8 вересня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді