Справа №2/528/40/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2012 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Кравченко О.Ю.

при секретарі Іванові Т.М., Кісточка І.В.

за участю позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення належних при звільненні грошових коштів, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення належних при звільненні грошових коштів, середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що 16.07.2010 року він був прийнятий на роботу до відповідачки водієм категорії «В`з окладом 1200 грн. на місяць, а 04.11.2010 року переведений на посаду диспетчера. 29.07.2011 року він був звільнений за власним бажанням, трудовий договір було знято з реєстраційного обліку. В день звільнення йому ніяких виплат проведено не було, у відповідачки залишилася заборгованість по заробітній платі за липень 2011 року у сумі 1200 грн. та компенсація за невикористану відпустку. Відповідно до ст.117 КЗпП України відповідачка повинна виплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У зв`язку з невиконанням ФОП ОСОБА_2 своїх зобов`язань по виплаті належних йому при звільненні сум, у його родини почались і продовжуються сварки, вони змушені відмовляти собі в покупці якісних продуктів харчування та одягу. Позивач був вимушений позичати гроші у знайомих. Все це спричинило йому моральні страждання, які він оцінює в 1000 грн.

Позивач просить суд стягнути з фізичної особипідприємця ОСОБА_2 належну йому при звільненні суму 1200 грн., компенсацію за невикористану відпустку, компенсацію за завдану моральну шкоду у сумі 1000 грн., середній заробіток за весь час затримки по день пред`явлення позовної заяви у сумі 2160 грн., а разом 4360 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Додатково суду пояснив, що між ним та відповідачкою була домовленість, що вона його працевлаштовує від Центру зайнятості, а гроші, які сплачує Центр зайнятості йому на заробітну плату, вони будуть ділити на двох. Він не отримав заробітну плату за червень та липень 2011 року, а у відомостях на отримання зарплати стоїть не його підпис.

Відповідачка ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що позивач був працевлаштований з 15.07.2010 року відповідно до програми «Працевлаштування безробітного з наданням дотації». При прийнятті працівника на роботу за даною програмою, між Центром зайнятості та нею було укладено договір №201007 від 15.07.2010, за яким ЦЗ протягом 1 року відшкодовує роботодавцю витрати у розмірі заробітної плати працівника. Щомісячно протягом 5 днів з дати виплати заробітної плати роботодавець подає до Центру зайнятості довідку про проведених виплатах заробітної плати працівнику та відрахування у фонди. На протязі 30 днів центр зайнятості після отримання довідки від роботодавця зобов`язаний перерахувати роботодавцю дотацію відповідно до договору №201007 у тих сумах, які вказані у довідці та підтверджені квитанціями про відрахування податків до бюджету. Оскільки позивач рішенням Краматорського суду був позбавлений прав водія за вживання наркотичних засобів, він за його заявою був переведений диспетчером 04.11.2010 року. Відповідно до заяви позивача йому було надано відпустку терміном 24 календарних дні з 01.07.2011 року по 24.07.2011 року. 13.07.2011 року, знаходячись у відпустці, позивач скоїв хуліганські дії по відношенню до працівника підприємства та пошкодив автомобіль. За даним фактом відповідачка зверталася до Краматорського МВ із заявою. 15.07.2011 року відбулися загальні збори колективу та прийнято рішення запропонувати звільнити ОСОБА_1 . На зборах позивач ОСОБА_1 пояснив, що він не пам`ятає того, що з ним відбувалося. 24.07.2011 року позивач прийшов на місце роботи у нетверезому стані написав заяву про звільнення за власним бажанням з 29.07.2011 року. 29.07.2011 року підприємством була нарахована заробітна плата позивачу та проведені усі необхідні відрахування. Однак з 24.07.2011 року по 29.07.2011 року позивач на роботі не з`являвся, найти його не виявилося можливим. Працівники міліції також не змогли знайти позивача. 01.08.2011 року позивач прийшов на місце роботи у нетверезому стані з поломаною рукою, отримав заробітну плату (відповідно до відомості за липень 2011 року), разом з роботодавцем приїхав до Краматорського Центру зайнятості, де трудова угода була розірвана у присутності працівника Центру зайнятості. Ніяких претензій з приводу заробітної плати та звільнення позивач не мав. Заробітна плата за червень та липень 2011 року була виплачена позивачу у повному обсязі з урахуванням відпустки. Вимоги щодо відшкодування моральної шкоди також вважає необґрунтованими. У задоволенні позову просила відмовити.

Представник третьої особи Краматорського міського центру зайнятості Кутенко А.В. суду пояснила, що згідно договору №2010070 від 17.07.2010 року «Про працевлаштування безробітного з наданням дотації`ФОП ОСОБА_2 працевлаштувала на постійну роботу за направленням Краматорського міського центру зайнятості безробітного ОСОБА_1 , Цент зайнятості надав дотацію роботодавцю на створення додаткового робочого місця для працевлаштування безробітного у розмірі витрат на заробітну плату прийнятої за направленням державної служби зайнятості особи відповідно до ст.30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до п.п.2.3.3.Договору №2010070 від 15.07.010 року «Про працевлаштування безробітного з наданням дотації`роботодавець щомісячно протягом п`яти робочих днів після виплати заробітної плати особі, працевлаштованій з наданням дотації, надавати Центру зайнятості довідку встановленої форми про нараховану та виплачену заробітну плату особі, працевлаштованій за направленням Центру зайнятості та сплату страхових внесків відповідно до законодавства (до закінчення строку дії договору). Згідно п.4 даного Договору Центр зайнятості щомісячно після подання роботодавцем довідки про нараховану та виплачену заробітну плату особі, працевлаштованій за направлення Центру зайнятості та сплату страхових внесків відповідно до чинного законодавства протягом 30 календарних днів з дня отримання інформації про середній рівень заробітної плати за всіма видами економічної діяльності по області за місяць, за який нараховано заробітну плату, перераховує суму дотації. Без надання роботодавцем підтверджуючих виплату заробітної плати документів, виплата дотації не проводиться.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона працює у підприємстві «Плодімпорт`диспетчером. ПП Єланцева та ПП «Плодімпорт`знаходяться в одному приміщенні. Заробітну плату водії отримують у диспетчерській, розписуються у відомості. Призначається день з 1 по 5 число кожного місяця, приходить бухгалтер та весь персонал приходить та розписуються у відомості. Заробітну плату за липень 2011 року водії отримували при ній. Спочатку прийшов ОСОБА_6 , потім ОСОБА_7 , потім ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що працює у ФОП ОСОБА_10 з лютого 2011 року. Заробітну плату їм видають у диспетчерській, вони розписуються у відомостях. У липні 2011 року він також отримав заробітну плату. В день отримання заробітної плати за липень 2011 року ОСОБА_7 виходив з диспетчерської, а він заходив. Коли він розписувався у відомості, то бачив підпис ОСОБА_7 у відомості. Заробітну плату він отримує регулярно.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному , повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вислухав пояснення сторін, свідків, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом встановлено, що позивач був прийнятий на роботу до ЧП ОСОБА_2 водієм категорії «В`за трудовим договором №0525/000943 від 16.07.2010 року, зареєстрованому в Краматорському міському центрі зайнятості 16.07.2010 року.

01.11.2010 року позивач був переведений на посаду диспетчера, а 29.07.2011 року звільнений за власним бажанням. Трудовий договір №0525/000943 був знятий з реєстрації у Краматорському міському Центрі зайнятості 01.08.2011 року.

Вказані обставини підтверджуються копією трудової книжки, заявою позивача про переведення на посаду диспетчера від 03.11.2011 року, заявою позивача про звільнення від 24.07.2011 року (а.с.4-5,18, 20) та не заперечуються сторонами у справі.

З 01.07.2011 року по 24.07.2011 року позивачу була надана щорічна оплачувана відпустка терміном 24 календарних дні, що підтверджується наказом №7-к від 01.07.2011 року «Про надання відпустки»(а.с.42) та табелем обліку робочого часу за липень 2011 року (а.с.29).

Як вбачається з відомостей нарахування та утримання заробітної плати за червень 2011 року та липень 2011 року позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата за червень та липень 2011 (а.с.26-27).

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Сторонами у справі не заперечується, що позивач був звільнений з роботи 29.07.2011 року та цього дня його на робочому місці не було.

Як вбачається з копії трудової книжки та не заперечується сторонами, трудовий договір було знято з обліку у Краматорському міському центрі зайнятості 01.08.2011 року, що засвідчено у трудовий книжці позивача підписом працівника центра зайнятості та печаткою.

Позивач наполягає на тому, що заробітну плату йому не виплатили та заперечує свій підпис на відомостях за червень та липень 2011 року.

По справі була призначена судова почеркознавча експертиза. Відповідно до висновку експерта № 6447/02 підписи від імені ОСОБА_1 в відомостях про нарахування та утримання заробітної плати за червень 2011 року та липень 2011 року непридатні для ідентифікації особи виконавця. У наданих для дослідження документах місця для розташування підписів мають дуже обмежений обсяг, внаслідок якого відбулося накладення штрихів підписів один на одного, у зв`язку з чим неможливо прослідкувати форму та напрямок рухів, точки початку та закінчення рухів, послідовність рухів при виконанні елементів (а.с.64-66).

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши усі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем у судовому засіданні не надано переконливих доказів того, що він не отримав від відповідачки належні йому до сплати суми при звільненні.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У судовому засіданні не встановлено порушення з боку відповідачки трудових прав позивача, які спричинили йому моральні страждання.

За таких обставин, у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,61,88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 116, 117, 233, 237-1 КЗпП України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення належних при звільненні грошових коштів, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Рішення ухвалене та надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: