АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22-ц/490/2667/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1Г.
Категорія 18 Доповідач - Кочкова Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2012 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кочкової Н.О.

суддів - Кіктенко Л.М., Пищиди М.М.

при секретарі Сичевській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поновлення строку позовної давності, визнання договору купівлі-продажу майна в частині покупця недійсним та визнання права власності на Ѕ частину квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_2 про поновлення строку позовної давності, визнання договору купівлі-продажу майна в частині покупця недійсним та визнання права власності на Ѕ частину квартири відмовлено (а.с.97-99)

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин справи, що мають значення для її вирішення, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування вказаного рішення та ухвалити нове про задоволення її позову (а.с.103-105).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був зареєстрований 01 жовтня 1994 року, 07 жовтня 1995 року у них народився син ОСОБА_7. 16 липня 1996 року між ОСОБА_8, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 2729 (том 1, а.с. 34-35). На підставі вказаного договору право власності на квартиру зареєстровано в КП ДМБТІ за ОСОБА_3 (том 1, а.с. 14). Згідно довідки № 1948 від 21 квітня 2008 року у спірній квартирі з 26 листопада 1996 року зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_2 невістка та онук ОСОБА_7; останні вселилися та проживали разом з чоловіком позивачки ОСОБА_4, як члени сімї власника квартири до 2007 року.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не довела, що укладений 16 липня 1996 року договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 був направлений на приховання іншої угоди. А також позивачкою не наведено жодного доказу причин пропуску строку позовної давності, оскільки про укладення вказаного договору купівлі-продажу позивачці було відомо ще в 1996 році.

Вказані висновки суду відповідають нормам матеріального та процесуального права. Так, відповідно до ст. 76, 71 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Оскільки позивачка дізналась про порушення свого права ще у 1996 році (чого не заперечувала в апеляційній скарзі), строк на звернення її до суду сплинув у 1999 році.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що між сторонами до 2007 року існували родинні стосунки, вона, як дружина, опікувалась здоров*ям свого чоловіка, власноручно заповнювала квитанції на оплату комунальних послуг та сплачувала ці послуги, - не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не мають правового значення для вирішення спору.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не спростовують правильність висновків суду 1 інстанції, який у досить повному обсязі зясував права та обов'язки сторін, обставини справи, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення - не встановлено, підстав для виходу за межі апеляційної скарги не вбачається, тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: