Справа №1319/1937/2012

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2012

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Бойко О.М.

при секретарі Гулі А.М.

розглянувши матеріали подання старшого державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визначення частки боржника,-

в с т а н о в и в:

ст. державний виконавець Сихівського ВДВС Львівського МУЮ звернувся до суду з поданням в якому просить визначити ідеальну частку в квартирі АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності боржникові ОСОБА_1, як співвласнику. В обгрунтування подання покликається на те, що державним виконавцем Сихівського ВДВС Львівського МУЮ 19.01.2011р. відкрито виконавчі провадження по примусовому виконанню виконавчих листів виданих Сихівським районним судом м.Львова № 1-212 від 20.12.2010р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунальної лікарні швидкої допомоги 1347,21 грн.; № 1-212 від 20.12.2010р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 42116,96 грн.; № 1-212 від 20.12.2010р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при ГУМВСУ у Львівській обл. 6440,10 грн. Боржником рішення суду не виконуються. 10.02.2011р. державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника (ВП № 23751403, ВП № 23756220, ВП № 23751625) та оголошення заборони на його відчуження, які скеровані сторонам та ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», МРЕВ УДАІ УМВСУ у Львівській області для виконання. За повідомленням МРЕВ УДАІ ГУМВСУ у Львівській обл. за боржником транспортні засоби не зареєстровані. Згідно повідомлення ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»постанова про арешт майна боржника від 10.02.2011р. прийнята до виконання, тобто на нерухоме майно боржника, а саме квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт. Актами державного виконавця від 04.10.2011р., стверджується, що боржник за адресою м.Львів, пр.Ч.Калини, 42/6 не проживає, а перебуває в місцях позбавлення волі, майна яке б належало такому на праві власності не виявлено. Боржник, згідно свідоцтва про право власності №14041, являється одним із співвласників квартири АДРЕСА_1, яка належить йому на праві спільної сумісної власності, а тому просить виділити його частку для подальшого звернення на неї стягнення.

Державний виконавець Сихівської ВДВС Львівського МУЮ подав до суду заяву в якій подання підтримав в повному обсязі та просить розглядати таке у його відсутності

Вивчивши матеріали подання та оглянувши матеріали справи № 1-212/2010, суд прийшов до висновку, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Згідно ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження»у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення.

Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 02.12.2010р. вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунальної лікарні швидкої допомоги 1347,21 грн. витрат на лікування, на користь ОСОБА_2 42116,96 грн. матеріально та моральної шкоди та на користь НДЕКЦ при ГУМВСУ у Львівській обл. 6440,10 грн. за проведення експертизи. Вказаний вирок набрав законної сили та звернутий до виконання.

Як вбачається із матеріалів подання державним виконавцем вживались заходи щодо виконання вироку суду, однак, таке боржниками не виконано. 10.02.2011р. державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, скеровану в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», МРЕВ УДАІ УМВСУ у Львівській області для виконання. Згідно повідомлення МРЕВ УДАІ ГУМВСУ у Львівській обл. за боржником транспортні засоби не зареєстровані. Згідно повідомлення ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»постанова про арешт майна боржника від 10.02.2011р. прийнята до виконання, на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, що належить боржнику на праві спільної сумісної власності, накладено арешт.

Судом встановлено, що боржнику ОСОБА_1 спільно із ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1, зазначене стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № 14041 від 25.01.1994р.

Як вбачається із матеріалів подання державним виконавцем вживались заходи щодо виконання рішення суду, однак, таке боржником не виконано, згідно акту від 04.10.2011р. майна боржника за місцем проживання не виявлено, транспортні засоби у власності відсутні, відтак майна на яке можна було б звернути стягнення не встановлено.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про необхідність виділу частки в спільному майні боржника квартирі АДРЕСА_1.

Стаття 370 ЦК України передбачає, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

З огляду на вказані обставини та відсутність обставин, які б свідчили про необхідність відступу від рівності часток, суд вважає, що за боржником ОСОБА_1 слід визначити 1/5 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1.

На підставі ст.370 ЦК України та керуючись ст.379 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

подання задоволити. Визначити за ОСОБА_1 право на 1/5 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 5 днів з часу отримання її копії.

Головуюча: