АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0408/565/12
Справа № 408/565/12 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/491/1163/12 ОСОБА_1
Категорія - 26 (Ш) Доповідач Михайлів Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Ляховської І.Є., Карнаух В.В.

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «АреселорМіттал Кривий Ріг» - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 акціонерного товариства «АреселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01 березня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «АреселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 акціонерного товариства «АреселорМіттал Кривий Ріг» (надалі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») про відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначила, що працюючи протягом тривалого часу в шкідливих умовах, вона отримала професійне захворювання, у звязку з чим висновком МСЕК від 25.11.2009 року їй первинно встановлено 20% втрати професійної працездатності безстроково.

Вважаючи причиною отримання професійного захворювання тривалу роботу в шкідливих умовах, просила суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 30000 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01 березня 2012 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 20000 грн., а також - на користь держави судовий збір в сумі 214,60 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру стягнутої моральної шкоди й просить зменшити її, посилаючись на те, що суд, стягуючи на користь позивача 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, не обґрунтував її розміру, не врахував, що отримане професійне захворювання з діагнозом пневмоконіоз не могло призвести до тих моральних страждань, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а саме: біль у шийному та попереково-крижовому відділі хребта з іррадіацією у ліву ногу, біль у лівому тазостегновому суглобі, утруднення під час руху. Крім того, вважає, що судом поверхово досліджено докази по справі й не враховано, що 06.10.2009 року проводилося підприємством розслідування професійного захворювання з діагнозом пневмоконіоз, а не радикулопатії й саме у звязку з отриманням вказаного професійного захворювання позивачу й визначено відсоток втрати профпрацездатності в розмірі 20%.

Позивач ОСОБА_4 заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить її відхилити й залишити без змін рішення суду першої інстанції як законне та обґрунтоване.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 протягом 23 років 5 місяців працювала на різних посадах, а саме: машиністом конвеєра, машиністом конвеєра гарячого повернення і агломерату, дозувальником гарячого повернення ВАТ «НГЗК», дозувальником гарячого повернення ГЗК КДГМК «Криворіжсталь», виконуючи роботи під шкідливого дією фіброгенного пилу, що перевищував ГДК.

Рішенням ЛЕК НДІ Промислової медицини від 26.08.2009р. у ОСОБА_4 встановлена наявність професійного захворювання з діагнозом пневмоконіоз.

Актом № 38 розслідування хронічного професійного захворювання від 07.10.2009 року, встановлена причина зазначеного професійного захворювання пил кремнію диоксиду кристалічного, яке виникло в результаті порушення керівництвом підприємств, де працювала хвора, ст. 153 КЗпП України, ст. 13 Закону України «Про охорону праці».

Висновком МСЕК від 25.11.2009р. первинно ОСОБА_4 встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 20% безстроково, починаючи з 23.11.2009 року.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ч.2 ст. 153, ст. 173, ч.1 ст. 237-1 КЗпП й виходив з обовязку відповідача відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у звязку з отриманим ним на виробництві професійним захворюванням.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства та обставинам справи.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо визначеного ним розміру моральної шкоди, з приводу якого між сторонами виник спір.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, визначено судом першої інстанції без урахування роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, характер професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини по справі.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди, визначений судом першої інстанції, є завищеним. Крім того, колегія суддів звертає увагу й на те, що суд першої інстанції помилково врахував характер іншого професійного захворювання радикулопатії, яке не було предметом розслідування за актом №38 розслідування хронічного професійного захворювання від 07.10.2009 року.

За таких обставин, колегія суддів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер отриманого позивачем професійного захворювання з діагнозом пневмоконіоз, загальний стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів протягом 23 року 5 місяців, в тому числі стаж його роботи в умовах шкідливих факторів на іншому підприємстві, пов'язані з ним фізичні і моральні страждання позивача, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, вважає необхідним змінити рішення суду, зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь позивача з 20000 грн. до 15000 грн.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01 березня 2012 року змінити, зменшити розмір моральної шкоди, стягнутої з ОСОБА_2 акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_4, з 20000 грн. до 15000 грн. (пятнадцяти тисяч грн.).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: