АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0435/2889/12 22-ц/491/3031/12
Справа № 2/435/2889/12 Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/491/3031/12 Дурасова Ю.В.
Категорія № 27 (ІV) Доповідач - Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Грищенко Н.М.

суддів - Барильської А. П., Савіної Г.О.

при секретарі - Євтодій К.С.

за участю:за участю: представника позивача - Бродька Анатолія Івановича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27 квітня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2012 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03.11.2006 року між сторонами було укладено договір №KRКRRX08530134 про надання кредитних коштів у розмірі 1887,52 грн. зі сплатою 12 % за користування кредитом на суму залишку з кінцевим терміном повернення 02.11.2007 року.

Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого станом на 29.12.2011 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 28 922,73 грн.

За таких обставин позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 28922,73 грн., а також понесені ним судові витрати по справі.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27 квітня 2012 року позовні вимоги ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість в сумі 3775,20грн., а також судовий збір в розмірі 214,60 грн.

В інших вимогах відмовлено.

Додатковим рішенням Саксаганського районного суд від 17 вересня 2012 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість по процентам за користування кредитом сумі 10661,19 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 332,20 грн, фіксованої частини штрафу в сумі 500 грн. та процентної складової штрафу в сумі 1353,46 грн. за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" ,посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно та в порушення ст.551 ЦК України зменшив розмір неустойки за своєю ініціативою, оскільки боржник не заявляв даних вимог та доказів тяжкого матеріального становища не надавав. Крім того, судом не взято до уваги вимоги п. 5.1 Кредитного договору, що за прострочку повернення Кредитних ресурсів чи сплати відсотків, позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню з розрахунку 0,15% від простроченого платежу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що 03 листопада 2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №KRКRRX08530134, відповідно до умов якого відповідач отримав у кредит грошові кошти у розмірі 1887,52 грн. зі сплатою 12% за користування кредитом на рік на суму залишку з кінцевим терміном повернення 02 листопада 2007 року.

У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за даним договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 29.12.2011 року виникла сума заборгованості у розмірі 28922,73 грн., яка складається з:

- 1887,60 грн. - заборгованість за кредитом;

- 10661,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 332,20 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 14188,28 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

- 500 грн. - штраф (фіксована частина), нарахований згідно з п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг;

?1353,46 грн. - штраф (процентна складова), нарахований згідно з п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 3775,20 грн., яка складається суми наданого кредиту у розмірі 1887,60 грн.; та неустойки за несвоєчасне виконання зобов'язань в сумі 1887,60 грн, суд першої інстанції виходив з доведеності факту невиконання боржником своїх зобов'язань за договором в частині своєчасного повернення кредиту та того, що саме таке співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій за порушення зобов'язання та суми кредиту буде співмірним.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду та додаткове рішення суду не відповідають.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно положень ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Як убачається з матеріалів справи, згідно умов кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язався сплачувати банку щомісячний платіж у розмірі 199,06 грн., який складається із заборгованості за кредитом, відсотків у розмірі 1,0 % на місяць, винагороди у розмірі 171,6 грн., комісії, а також витрат згідно з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (надалі Умови) (а.с.4).

При цьому, п. 3.2.9. Умов визначено, що при непогашенні кредиту у строки, зазначені в заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п. 4.2. цих Умов з дати виникнення простроченої заборгованості, тобто у подвійному розмірі від розмір зазначеному у тарифах та заяві.

Таким чином, сума основного боргу, порядок нарахування та сплати якого погоджено сторонами при укладенні договору, без застосування штрафних санкцій, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, становить 12880,99 грн. та підлягає стягненню з відповідача.

Стаття 611 ЦК України містить перелік правових наслідків, які можуть застосовуватись до порушника в сукупності або окремо, залежно від умов, передбачених договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Як убачається із п.5.3. Умов вищевказаного договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості (а.с. 8).

До вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені ) застосовується позовна давність в один рік ( ч. 2 ст.258 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до п.5.5 Умов Договору терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю п'ять років.

Як убачається із договору, сторони домовились про подовжений строк позовної давності з вимог по кредиту, зокрема і щодо стягнення пені та штрафів, а тому колегія суддів вважає, що позовні вимоги про стягнення неустойки без застосування положень ч. 2 ст.258 ЦК України та стягнення з відповідача неустойку у розмірі 14188,28 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, відповідно до якої неустойкою (штрафом, пенею) - є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому, закон дозволяє сторонами домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом.

Частина 3 цієї ж статті надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через неспівмірність з розміром основного зобов'язання.

Встановивши, що сума пені перевищує суму заборгованості за кредитом, що вказує на неспівмірність співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій і наслідків порушення зобов'язання, суд першої інстанції зменшив розмір неустойки до 1887,60 грн.

Однак, суд першої інстанції не врахував роз'яснення, викладені у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, згідно яких, положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 участі у судових засіданнях суду першої інстанції не приймав, заяв про застосування ч.3 ст. 551 ЦК України до суду не надавав, а тому суд не мав підстав для зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки) через неспівмірність з розміром основного зобов'язання.

У зв'язку з чим, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права при зменшенні розміру пені у відповідності до ч.3 ст. 551 ЦК України є обґрунтованими.

За таких обставин, колегія суду вважає, що рішення суду та додаткове рішення не відповідають вимогам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду та додаткове рішення - скасуванню з ухваленням нового рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України про стягнення з відповідача на користь позивача 1887,60 грн. - заборгованість за кредитом;- 10661,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;- 332,20 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;- 14188,28 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;- 500 грн. - штраф (фіксована частина), нарахований згідно з п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг;1353,46 грн. - штраф (процентна складова), нарахований згідно з п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 422,83 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27 квітня 2012 року та додаткове рішення суду від 17 вересня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №KRКRRX08530134 від 03 листопада 2006 року , яка складається з 1887,60 грн. - заборгованість за кредитом;- 10661,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;- 332,20 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;- 14188,28 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;- 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1353,46 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в сумі 422,83 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді :