Справа № 2/1416/1263/2012
РІШЕННЯ

іменем України

14 травня 2012 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі: головуючого судді Румянцевої Н.О., при секретарі Ляшик С.В., за участю: позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миколаєва, справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Укрфінанс» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2012 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ «Компанія Укрфінанс» про стягнення коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору № 000312 від 06.07.2010 року, укладений між сторонами, відповідач взяв на себе зобовязання надати систему взаємоповязаних послуг, спрямованих на придбання позивачем товару, ціна якого становить 50000,00 грн., а позивач сплатити реєстраційний платіж, сплачувати щомісячно загальний платіж, що включає чисті внески, адміністративні витрати та інші платежі, застрахувати своє життя.

Позивач свої зобовязання за договором № 000312 від 06.07.2010 року виконав, а відповідач вказані умови договору не виконував належним чином.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача завдані збитки у розмірі 10833 грн. 38 коп., моральну шкоду в сумі 5000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного.

Відповідно до укладеного між сторонами договору № 000312 від 06.07.2010 року, ТОВ «Компанія Укрфінанс» взяв на себе зобовязання надати систему взаємоповязаних послуг, спрямованих на придбання позивачем товару, ціна якого становить 50000,00 грн., а ОСОБА_1 сплатити реєстраційний платіж, сплачувати щомісячно загальний платіж, що включає чисті внески, адміністративні витрати та інші платежі, застрахувати своє життя.

Позивач свої зобовязання за договором № 000312 від 06.07.2010 року виконував, а саме: сплатив реєстраційний платіж у розмірі 2250,00 грн., на вимогу відповідача застрахував своє життя, сплатив за страховку 1000,00 грн., вигодонабувачем якого є відповідач, стабільно сплачував з 06.08.2010р. до 02.12.2010р. загальний платіж у розмірі 1083,34 грн. щомісячно. Всього позивач сплатив 10833,38 грн., що підтверджується відповідними квитанціями в матеріалах справи (а.с. 8, 10-12).

ТОВ «Компанія Укрфінанс» не виконувала умов договору № 000312 від 06.07.2010 року, у звязку із чим позивач неодноразово звертався до відповідача з повідомленням про розірвання договору, повернення всіх сплачених ним коштів за період дії договору.

За правилами ст. 19 «Про захист прав споживачів» забороняються як такі, що вводять в оману, утворення пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Частиною другою цієї статті передбачено, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Відповідно до частини третьої наведеної статті Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору; встановлення обов'язку споживача виконати всі зобов'язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх.

Згідно частини першої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Частиною другої цієї статті передбачено, що підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Судом встановлено, що 06.07.2010року між ОСОБА_1 та відповідачем укладено договір про надання послуг спрямованих на придбання товару через програму «Укрфінанс». Позивачем при підписанні договору на користь відповідача було сплачено 225000грн. реєстраційного платежу.

Метою цієї програми є придбання клієнту «Укрфінанс» товару з розстрочкою платежу на тривалий час у порядку та на умовах передбачених договором і додатками до нього (додаток 1 і додаток 2).

Як убачається із додатку № 2 договору фонд учасників програми «Укрфінанс» формується за рахунок чистих платежів сплачених учасниками Програми без залучення коштів товариства. Оплата товару здійснюється за кошти внесені учасниками і в подальшому учасник, який отримав товар, сплачує внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам. Тобто один учасник програми за своєї власної ініціативи без інвестування коштів відповідача оплачує товар іншому учаснику програми.

Таким чином, позивач сплачує відповідачу не за одержання товару чи послуги, а фактично за можливість одержання права на купівлю, яке надавалось не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення коштів інших споживачів.

Право одержати товар позивачем залежить від розміру фонду і внесення коштів іншими учасниками товариства. При цьому право на придбання товару, вартістю 50000 грн. надається у невизначеному майбутньому. В укладеному договорі та додатках до нього відсутній порядковий номер учасника та відсутня кількість зареєстрованих учасників, що унеможливлює визначити строк отримання права на придбання товару, але разом з тим передбачена умова щомісячного платежу позивачем 1083,34 грн. на користь відповідача, що також є несправедливим по відношенню до позивача.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансові послуги це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Діяльність ТОВ «Компанія Укрфінанс» за своїм характером містить ознаки фінансової піраміди, як повязана з наданням послуг з придбання нерухомого майна через товариство, є по суті діяльністю з надання фінансових послуг, оскільки має характерні для таких послуг ознаки: відповідач здійснює операції з фінансовими активами, отримує від учасників програми грошові кошти у вигляді початкового та щомісячного платежів, перерозподіляє грошові кошти в інтересах третіх осіб, має прибуток від такої діяльності.

На письмові звернення позивача щодо повернення коштів у звязку з розірванням договору відповідач кошти не повернув посилаючись на відсутність закритої Групи без зазначення строку її закриття та можливого терміну повернення сплачених чистих внесків.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не бажав настання реальних правових наслідків, при цьому ввівши позивача в оману та використовуючи нечесну підприємницьку практику вимагав подальшого внесення щомісячних авансових платежів для отримання Дозволу на підставі якого Адміністратор надає Учаснику відповідну суму у позику (додаток 2 до спірного договору), що позивач підтвердив листом відповідача.

Обговорюючи питання про обґрунтованість заявленого позову про відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. і з урахуванням конкретних обставин, встановлених і досліджених у судовому засіданні, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 500 грн..

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави стягуються судові витрати у розмірі 214 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.10, 14, 30, 60, 62, 212-215, 226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Укрфінанс» про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Укрфінанс» на користь ОСОБА_1 завдані збитки у розмірі 9833 грн. 38 коп. (девять тисяч вісімсот тридцять три грн. тридцять вісім коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Укрфінанс» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 500 грн. 00 коп. (пятсот грн. нуль коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Укрфінанс» на користь держави судові витрати у розмірі 214 грн. 60 коп. (двісті чотирнадцять грн. шістдесят коп.).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом надання в 10-дневний строк з дня проголошення рішення (отримання копії) апеляційної скарги.

Суддя :