Справа № 2-1340/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" листопада 2012 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира

в складі : головуючого судді Рожкової О.С.

секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 13, виконавчого комітету Житомирської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири ,-

в с т а н о в и в :

Позивач в листопаді 2011 року звернулася до суду з вищезгаданим позовом про стягнення з КВЖРЕП № 13 та виконкому Житомирської міської ради витрат на ремонт покрівлі даху будинку в сумі 2639,50 грн., вартості відновлювального ремонту квартири в сумі визначеній експертом, судові витрати та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди з КВЖРЕП № 13.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, що знаходиться на девятому (останньому) поверсі будинку. Даний будинок знаходиться на балансі КВЖРЕП №13, який зобовязаний проводити його ремонт. Відповідач не виконує свої обовязки по утриманню будинку, зокрема по ремонту даху, у звязку з чим квартиру позивача постійно затоплює атмосферними опадами. Позивач неодноразово зверталась до відповідачів з проханням провести ремонт покрівлі, однак КВЖРЕП № 13 ніяких заходів не прийняв. Таким чином, вона за власні кошти здійснила ремонт покрівлі, а в квартирі після залиття необхідно провести ремонт, вартість якого визначить експертиза.

Під час розгляду справи позивач, з урахуванням висновків будівельно-технічної експертизи, позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача на свою користь вартість ремонтних робіт та матеріалів необхідних для усунення наслідків залиття в розмірі 3839 грн., витрати за проведення експертизи та залучення експерта в розмірі 1500 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з викладених в ньому підстав.

Представник КВЖРЕП № 13 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що покрівля будинку дійсно потребувала ремонту, але відповідач провела ремонт покрівлі без погодження з керівництвом КВЖРЕП № 13. Крім того, позивач не повідомила відповідача про залиття квартири з даху будинку, не запросила представників КВЖРЕП №13 для складання відповідного дефектного акту. Ремонт покрівлі спірного будинку проведено філією №1 ТОВ «Будівельна компанія «Євро Фасад» згідно договору на проведення робіт з капітального ремонту від 19.08. 2011 року, укладеного з УЖКГ Житомирської міської ради.

Представник виконавчого комітету Житомирської міської ради просила відмовити в задоволенні позову у звязку з його безпідставністю.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінюючи їх в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення.

Спірні правовідносини регулюються статтею 176 ЖК України, відповідно до якої наймодавець зобовязаний своєчасно проводити ремонт житлових будинків, забезпечувати безперебійну роботу інженерного обладнання будинків і жилих приміщень, належне утримання підїздів, інших місць загального користування будинків і придомової території.

Судом встановлено, що ОСОБА_2І є власником однокімнатної квартири № 34 на девятому поверсі в будинку № 14/52 по вулиці А.Тутковського 14/52 в м. Житомирі, що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 26.04.1996 (а.с4).

Як вбачається з письмових звернень ОСОБА_2 та інших мешканців спірного будинку на адресу відповідачів, дах будинку, зокрема над квартирою 34 знаходився в незадовільному стані (а.с.9-20).

На підставі письмового договору підряду від 10.10.2011 року ФОП ОСОБА_3 виконав роботи по ремонту даху, а замовник ОСОБА_2 сплатила за них 2639,50 грн. (а.с.21-26).

Оскільки позивач не узгодив вказані ремонтні роботи з КВЖРЕП № 13, акти здачі-прийняття робіт останнім не підписувались, вимоги ОСОБА_2 про відшкодування коштів на ремонт покрівлі є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає зясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діяннями заподіювача та вини останнього і в її заподіянні.

Крім того, у спорах про відшкодування шкоди згідно з ч.2 ст. 1166 ЦК України діє презумпція заподіювача шкоди. У зв'язку з цим не позивач повинен довести наявність вини відповідача, а відповідач повинен довести відсутність його вини у завданні шкоди.

Проте представником КВЖРЕП №13 у справі не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність вини підприємства в затопленні квартири позивача.

Судом встановлено та не заперечувалось представниками відповідачів, що покрівля даху над квартирою позивача перебувала в незадовільному стані. Виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій є КВЖРЕП №13.

Як зазначено в п.1.2.6.11 Примірного переліку послуг з утримання будинків, споруд, прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №150 від 10.08.2004 року, частковий ремонт покрівлі із рулонних матеріалів (до 10% площі покрівлі будинку) є поточним ремонтом.

Посилання представника КВЖРЕП №13 про те, що впродовж 2008-2011 років він подавав Житомирській міській раді перелік обєктів, які потребують капітального ремонту в який був включений і будинок 14/52 по вул. А.Тутковського, суд до уваги не приймає, оскільки з матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що відповідач поточний ремонт покрівлі вказаного будинку також не проводив. Письмових доказів на підтвердження зворотнього суду не надав, клопотань про витребування доказів під час розгляду справи не заявляв.

Представником відповідача не наданого жодного доказу на підтвердження того, що залиття квартири є наслідком невиконання позивачем правил експлуатації житлового приміщення, що руйнація квартири відбувається з вини позивача, хоча відповідно до ст.ст. 10,11 ЦПК України це є обов'язком відповідача.

Судом приймається, як достовірний доказ на підтвердження розміру матеріальної шкоди, висновок № 382/08.12 судової будівельно-технічної експертизи від 20.08.2012 року, оскільки це є висновок експерта, проведений за ухвалою суду, з повідомленням сторін, особою, яка має посвідчення судового експерта та попереджена судом про кримінальну відповідальність, враховуючи обсяги пошкоджень квартири позивача. Згідно даного висновку вартість матеріального збитку (який дорівнює вартості відновлюваного ремонту), завданого позивачу залиттям квартири становить 3839 грн.

Оскільки розмір збитків, що підлягає відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі у відповідності до вимог ст. 1192 ЦК України. Представником відповідача не було представлено належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки вищевказаної судової будівельно-технічної експертизи.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в результаті затоплення квартири водою позивачу КВЖРЕП №13, як виконавцем послуг була заподіяна матеріальна шкода, яка відповідно до ст.ст. 1166, 1192 ЦК України, підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача.

При вирішенні питання про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, судом враховуються спричинені їй душевні та моральні страждання, що повязано з перенесенням тривалий період часу незручностей проживання в непридатній, пошкодженій квартирі, викликає додаткових зусиль, часу необхідного для відновлення попереднього стану квартири та організації звичного порядку життя.

З урахуванням характеру, обсягу та глибини заподіяних позивачу моральних страждань, їх негативних наслідків, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити позов частково, оскільки позивач розмір заявлених позовних вимог в цій частині достатньою мірою не підтвердила та визначає розмір моральної шкоди в розмірі 1000 грн., які підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст. 1167 ЦК України.

Підлягають відшкодуванню з КВЖРЕП №13 на користь позивача також витрати по сплаченому судовому збору в сумі 282 грн. 30 коп., витрати за проведення експертизи в розмірі 1500 грн., згідно зі ст. 88 ЦПК України та представлених квитанцій.

Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. 176 ЖК України, «Правилами користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями», які затверджені постановою КМУ від 08.10.1992 р. № 572, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року (зі змінами та доповненнями), «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 13 на користь ОСОБА_2 3839 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 13 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 282 грн. 30 коп., витрати за проведення експертизи в розмірі 1500 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Cуддя О. С. Рожкова