КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-2618/11
Провадження № 2/1414/669/2012 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.07.2012 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Селіщевої А.І.,

при секретарі - Жарліковій Д.О.,

за участю представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

та представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрус-Алко» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, -

встановив:

В жовтні 2011 року позивач - ТОВ «Петрус-Алко» звернувся до суду із даним позовом до відповідачки - ОСОБА_4, в якому просить стягнути з неї заборгованість за договором позики у розмірі 60 000 грн.

В обґрунтування позову позивач вказав, що він перебував з відповідачкою спочатку у трудових відносинах, а з 04.05.2011 р. відповідач працювала за договором про надання послуг. На прохання відповідачки, 12.05.2011 р. позивач надав їй позику у розмірі 60 000 грн. для її власних побутових потреб зі строком повернення до 01.08.2011 р. Однак в установлений строк відповідач борг не повернула, через що позивач був змушений звернутись до суду із даним позовом.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просили його задовольнити та стягнути з відповідачки понесені позивачем судові витрати. Представники позивача суду пояснили, що після того, як закінчився строк користування грошовими коштами, відповідач позичені кошти не повернула, і перестала зявлятися на роботу без будь- яких пояснень, при цьому вона звернулася до органів прокуратури із заявою щодо ухилення підприємства від сплати податків.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали повністю. Відповідач суду пояснила, що вона ніколи не брала у позивача грошові кошти та не підписувала з ним відповідного договору позики від 12.05.2011 р.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків та дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

04.05.2011 р. між сторонами по справі був укладений договір про надання послуг, відповідно якого відповідач - ОСОБА_4 протягом з 04.05.2011 по 31.05.2011 р. зобовязувалася надати позивачу послуги, визначені у цьому договорі (а.с. 21). Під час дії вказаного договору між: сторонами був укладений договір безпроцентної позики №1 від 12.05.2012 р. (а.с. 26), із копії якого вбачається, що позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 60 000 грн., строком повернення до 01.08.2011 року без сплати відсотків. В свою чергу відповідач за цим договором зобовязувалася у строк до 01.08.2011 р. повернути грошові кошти у розмірі 60 000 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)м або таку ж Ц кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Крім цього, згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач не виконала взяті на себе зобовязання та не повернула в установлений договором строк грошові кошти.

Доводи відповідачки про те, що вона не укладала вищевказаного договор7 позики та не отримувала від відповідача у позику грошових коштів спростовуються показами свідків - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, допитаних в установленому законом порядку. Свідки пояснили, що вони бачили як представник позивача - ОСОБА_2 передавав грошові кошти відповідачці, яка підписувала договір.

На підтвердження укладення договору позики в матеріалах справи наявний договір позики №1 від 12.05.2012 р. (а.с. 26), який відповідає вимогам ч.2 ст. 1047 ЦК України, що визначає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який - і посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідачці було розяснено її право заявити клопотання про проведення судово-почеркознавчої експертизи, однак вона від такого відмовилась посилаючись на відсутність коштів.

Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б підтверджували доводи відповідачки та спростовували заявлений позов, судом не здобуто.

З урахуванням викладеного суд вважає необхідним задовольнити позов та стягнути з

відповідачки на користь позивача понесені судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. З, 4, 7, 10, 11, 214-215 ЦПК України, суд

Вирішив :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрус-Алко» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрус-Алко» заборгованість за договором позики у розмірі - 60 000 (шістдесят тисяч)гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрус-Алко» судовий збір у розмірі 600 (шістсот) гри. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 (сто двадцять) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги .

Суддя: Л.І.Селіщева