Головуючий у 1 інстанції - Морозов М.О.
Доповідач Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

ОСОБА_1

При секретарі Редька O.A.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 27 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за довогором позики з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми боргу.

Свої вимоги мотивував тим, що 13.05.2009 року між ним та відповідачкою був укладений договір позики в простій письмовій формі , а саме шляхом написання відповідачкою розписки про отримання нею в борг 5250 доларів США терміном до 3 липня 2009 року. Оскільки в зазначений в розписці строк вона борг не повернула, він просив стягнути з відповідачки на його користь суму боргу за курсом НБУ з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних на загальну суму 51818 грн 42 коп.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 27 жовтня 2011 року позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, вказуючи на те, що суд неповно з ясував обставини справи, зібраним доказам не дав належної оцінки та допустив порушення норм матеріального і процесуального закону.

В суді апеляційної інстанції відповідач та її представник підтримали апеляційну скаргу з доводів та підстав , викладених в ній.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги , перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до наступного.

Апелянтом в апеляційній скарзі ставиться питання про порушення процесуальних норм при постановленні рішення суду, мотивуючи тим, що рішення було постановлено за відсутності відповідача та його представника, а також не були допитані свідки з боку відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи представник відповідача був присутній в судовому засіданні і надавав свої пояснення по справі. Після оголошення судом перерви в судовому

засіданні представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з явився, причини неявки суду не повідомив .

Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Тому на підставі викладеного суд прийшов до висновку про те, що судом першої інстанції процесуальні права відповідача не були порушені.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позивачем на підтвердження своїх вимог представлена розписка відповідачки, згідно якої вона отримала від позивача 5250 доларів США, які зобовязалася повернути йому 3 липня 2009 року.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що між сторонами було укладено договір позики, оскільки в розписці зазначені всі істотні умови договору .

Апелянт в своїх запереченнях вказує, що сума , зазначена в розписці, не відповідає боргу відповідачки перед позивачем.

Згідно ст. 60 ч.І ЦПК України кожна сторона зобов язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач та її представник не надали суду доказів на підтвердження своїх заперечень, тому підстав для скасування рішення суду в цій частині не вбачається.

Оскільки відповідачем борг не повернуто, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню борг в розмірі, який на час розгляду справи на курсом НБУ становив 41 873 грн 47 коп.

Судом першої інстанції на підставі ст. 625 ч.2 ЦК України крім суми основного боргу стягнуто борг із застосуванням індексу інфляції за весь час прострочення зобовязання, а також 3 % річних від простроченої суми.

Судом встановлено, що відповідач отримала в борг кошти в іноземній валюті, а саме в доларах США, борг стягнуто з відповідачки в еквіваленті по курсу Національного банку України на час розгляду справи.

Індекс інфляції розраховується в межах держави Україна і на іноземну валюту не поширюється, тому суд дійшов помилкового висновку в частині стягнення 7 641 грн 91 коп і в цій частині рішення суду повинно бути скасовано.

В іншій частині суд першої інстанції повно і всебічно з ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про доведеність позовних вимог позивачем.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 27 жовтня 2011 року в частині стягнення 7641 грн 91 коп інфляційних витрат скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 в частині стягнення інфляційних витрат відмовити.

В решті рішення Святошинського районного суду м.Києва від 27 жовтня 2011 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: