ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2602/4577/12
провадження № 2/2602/8316/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2012 р.Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Ніщенко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та його поділ, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та його поділ. Вважаючи, що ними як подружжям за спільні кошти було набуто нерухоме та рухоме майно, відтак воно має належати їм на праві спільної сумісної власності й поділено.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала з тих же підстав, просила їх задовольнити: квартиру АДРЕСА_2; квартиру АДРЕСА_1; квартиру АДРЕСА_3; автомобіль марки «МіtsuЬіshі Ра]его Sрогt», 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 - визнати спільною сумісною власністю її та відповідача; визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3, припинивши право власності відповідача на вказане майно; виділити ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, яка належить йому на праві приватної власності та автомобіль марки «МіtsuЬіshі Ра]его Sрогt», 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, набутий ним згідно договору купівлі-продажу від 26 листопада 2010 року, зареєстрований 29 листопада 2010 року на його ім'я; право власності квартиру АДРЕСА_3, яка належить їй на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності від 26 травня 2010 року, виданого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 13 травня 2010 року № 644-С/КІ, просила визнати за їх сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5. діючий на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 12 грудня 2012 року (а.с.ЗЗ), позовні вимоги визнали частково, погодившись із запропонованим позивачем варіантом поділу окремого майна: право власності на квартиру АДРЕСА_2 просили визнати за позивачем, припинивши право власності відповідача на неї, а квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль марки «МіtsuЬіshі Ра]его Sрогt», 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 залишити у власності відповідача; в решті вимог - прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням часткового визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є подружжям; в шлюбі перебувають з 07 березня 2003 року (а.с.4). Від шлюбу мають двох дітей - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5) та дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

У період шлюбу сторонами набуто: квартиру АДРЕСА_2; квартиру АДРЕСА_1; квартиру АДРЕСА_3; автомобіль марки «МіtsuЬіshі Ра]его Sрогt», 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.7, 8-9, 10, 11-12, 13, 14- 15, 16-20,21,22, 23-24, 25,26).

Оскільки вказане майно набуте сторонами в період шлюбу, тому є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60 СК України, ч.З ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартира, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі, грошові кошти та майно, належне подружжю та іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо, відповідно до п.23 Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділу спільного майна подружжя».

Відповідно до частини 3 статті 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

При вирішенні спору про поділ майна, відповідно до частини 2 статті 70 СК України, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Сторони в добровільному порядку погодили, що право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 05 березня 2008 року, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за реєстровим № 41535 від 14 березня 2008 року, має бути визнано за позивачем, оскільки з нею проживають діти, припинивши право власності відповідача на неї згідно ст. 347 ЦК України.

Згідно частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 3 статті 368 ЦК України).

Судом встановлено, що шлюбного договору у сторін немає.

Судом надана правова оцінка часткового визнання відповідачем позову, та вважає, що останні заслуговують на увагу й можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення.

Суд приймає пропозицію сторін щодо їх погодження поділу квартири АДРЕСА_2, право власності на яку просили визнати за позивачем, припинивши право власності відповідача на неї згідно ст. 347 ЦК України: квартири АДРЕСА_1 та автомобіля марки «МіtsuЬіshі Ра]его Sрогt», 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. яку просили залишити у власності відповідача й виділити при поділі майна йому.

Крім того з визначених підстав суд вважає за необхідне визнати за кожним із подружжям право власності на ? частку квартири АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності від 26 травня 2010 року, виданого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 13 травня 2010 року № 644-С/КІ, і залишити її у їх спільній частковій власності, відмовивши позивачу у вимозі про визнання права власності на вказану квартиру за малолітнім сином сторін - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.І, 2, 4, 5 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартир&ga;. земельну ділянку, допускаються лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК

.

України. Присудження одному із подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. При відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦПК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок відповідної грошової суми.

У тому разі, коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток без застосування грошової компенсації і припинення права власності одного з подружжя на його частку в такому майні, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Відтак є всі підстави визнати ідеальні частки сторін щодо квартири АДРЕСА_3 рівними без його реального поділу і залишити квартиру у їх спільній частковій власності.

Таким чином суд вважає, що вимоги позивача в частині поділу майна є обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 68-71 СК України, ст. 347 ЦК України, Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділу спільного майна подружжя» ст. ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11,13, 14, 15, 57, 58, 59, 60, 62, 64, 83, 88, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 293, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та його поділ - задовольнити частково.

Визнати: квартиру АДРЕСА_2; квартиру АДРЕСА_1; квартиру АДРЕСА_3; автомобіль марки «МіtsuЬіshі Ра]его Sрогt, 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 - спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на: квартиру АДРЕСА_2, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 05 березня 2008 року, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за реєстровим № 41535 від 14 березня 2008 року; ? частину квартири АДРЕСА_3, яка належить їй на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності від 26 травня 2010 року, виданого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 13 травня 2010 року № 644-С/КІ.

Припинити право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2.

Виділити ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, яка належить йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 10 вересня 2004 року, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за реєстровим № 43535 від 17 вересня 2004 року; автомобіль марки «МіtsuЬіshі Ра]его Sрогt», 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, набутий згідно договору купівлі-продажу від 26 листопада 2010 року, зареєстрований 29 листопада 2010 року на його ім.`я.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на1/2 частин) квартири АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності від 26 травня 2010 року, виданого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 13 травня 2010 року № 644-С/КІ.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

Коренюк А.М.