Справа № 1016/2613/12
У Х В А Л А

"16" листопада 2012 р. Суддя Макарівського районного суду Київської області Устимчук М.Ю. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпеченя позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ЗАТ Макаровопро стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Макарівського районного суду з заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що нею до Макарівського районного суду Київської області було подано позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ЗАТ Макаровопро стягнення заборгованості.

У зв'язку з тим, що позовні вимоги позивача спрямовані на примусове виконання зобовязань відповідачів за договором позики та договором поруки, а поведінка відповідачів свідчить про те, що вони можуть вчинити дії по відчуженню спірного майна з наміром уникнути відповідальності, що може чинити перепони у виконанні судового рішення і зробити його виконання неможливим, тому, відповідно до ст.ст. 151-153 ЦПК України, просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру №76, яка знаходиться в будинку №76 по вул. Гайдара м.Одеси, загальною площею 47,6 кв.м., яка належить відповідачам по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної власності та накласти арешт на нежитлове приміщення офісу-магазину загальною площею 41,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: м.Одеса вул. Космонавтів 9 та належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності. Доручити виконання накладення арешту Перший Малиновський ВДВС Одеського міського управління юстиції.

Про те, згідно матеріалів поданої заяви про забезпечення позову встановлено, що відповідачам по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної власності належить квартира загальною площею 47,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1. (згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.02.1998 року на підставі розпорядження №119194 управління житлово-комунального господарства місьвиконкому Одеської міської ради народних депутатів), а не квартира №76 за вищевказаною адресою.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до вимог частини 3 статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали, необхідні для вирішення заявленого клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для здійснення заходів забезпечення позову, оскільки позивачкою не представлено жодного доказу які б свідчили про наявність реальної загрози невиконання рішення суду, у разі задоволення позову та намір відповідачів на вчинення будь-яких вищезазначених дій.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 60, 151-153, 210 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпеченя позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ЗАТ Макаровопро стягнення заборгованостівідмовити.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом 5 днів з моменту її отримання.

Суддя М.Ю.Устимчук