Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-256/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Коцюрби М.П.

за участю секретаря: Кучер В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_2, яка дії відповідно до Постанови суду від 14 квітня 2011 року до ОСОБА_3 про примусове виселення з житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2011 року ФОП ОСОБА_1 в особі звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про примусове виселення з житлового приміщення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в ході проведення ліквідаційної процедури арбітражним керуючим (ліквідатором) ОСОБА_2 були вжиті заходи, спрямовані на пошук, виявлення майна банкрута ОСОБА_1, що знаходиться у третіх осіб і було виявлено нерухоме майно, а саме: квартира № 48, що знаходиться в буд. 24, по вул. Святоюріївській, м. Вишневе.

Право приватної власності на це нерухоме майно належить ОСОБА_1 Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого 31 січня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Однак у вищевказаній квартирі проживає тимчасовий мешканець ОСОБА_3

Ліквідатор на підставі довідки № 3 із ЖЕД № 2 ОСББ «Південний», до якого відноситься квартира, зясував, що вказаною адресою ОСОБА_3 не зареєстрована. Договір найму жилого приміщення не за письмовою формою, ні за усною формою між власником ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не укладався.

В звязку з тим, що правовстановлюючий документ або/чи інший документ, який надав би право на законних підставах володіти або користуватися даним майном у ОСОБА_3 взагалі відсутній, арбітражний керуючий ОСОБА_2 двічі зверталась із вимогою до ОСОБА_3 про те, що вона самоправно зайняла і незаконно проживає в квартирі і тому зобовязана в термін до 10 серпня 2011 року, а потім в термін до 18 вересня 2011 року самостійно в добровільному порядку виселитися із квартири № 48 за адресою: м. Вишневе, вул. Святоюріївська, буд. 24 і передати арбітражному керуючому ліквідатору ключі, документи, інші речі, які стосуються майна ОСОБА_1

Проте Відповідач проігнорував вимогу Позивача і в добровільному порядку у наданий строк добровільно не виселився із квартири і продовжує самоправно займати жиле приміщення, яке належить ОСОБА_1 на праві приватної власності згідно правовстановлюючого документу.

06 липня 2011 року ліквідатор отримав від банку ПАТ «Укрсоцбанк» заяву з проханням визнати банк ПАТ «Укрсоцбанк» кредитором у справі № 15/37-10 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 із забезпеченими заставою (іпотекою) грошовими вимогами. Згідно документів, які надійшли разом із заявою від ПАТ «Укрсоцбанк» вбачається, що відповідно до договору відновлювальної кредитної лінії № 21-18/136 від 28 грудня 2007 року ПАТ «Укрсобанк» надав ОСОБА_1 кредит на купівлю житлової нерухомості-квартири № 48, загальною площею 36,1 кв. м., яка знаходиться в буд. № 24 по вул. Святоюріївській, м. Вишневе, Києво-Святошинський район Київської області.

За кредитні кошти, надані ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_1 останній придбав у приватну власність у ОСОБА_5 квартиру № 48, загальною площею 36,1 кв. м., яка знаходиться в буд. 24 по вул. Святоюріївській в м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області згідно договору купівлі-продажу квартири, який 31 січня 2008 року посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

В забезпечення виконання договору відновлювальної кредитної лінії № 21-18/136 від 28 грудня 2007 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_1 останнім було передано у іпотеку (згідно договору іпотеки № 02-10/4315 від 31 січня 2008 року) придбану за кредитні кошти банку квартири № 48, загальною площею 36,1 кв. м., яка знаходиться в буд. 24 по вул. Святоюріївській в м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області.

Позивач зазначає, що з дати оформлення договору іпотеки і на дату подачі позову до суду договір іпотеки на нового іпотекодавця банком не переоформлювався.

Відповідно до ст. 40 закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх громадян, які мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом.

Позивач просив суд примусово виселити ОСОБА_3, що мешкає в квартирі № 48, що знаходиться в будинку 24 по вул. Святоюріївській в м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та арбітражний керуючий підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зокрема, п.1 роз'яснюється, що судам необхідно звернути увагу на необхідність точного додержання норм ЖК, маючи на увазі, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права громадян на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій в здійсненні покладених на них завдань по управлінню житловим фондом, експлуатації і збереженню його.

Як встановлено в судовому засіданні, в ході проведення ліквідаційної процедури арбітражним керуючим (ліквідатором) ОСОБА_2 були вжиті заходи, спрямовані на пошук, виявлення майна банкрута ОСОБА_1, що знаходиться у третіх осіб і було виявлено нерухоме майно, а саме: квартира № 48, що знаходиться в буд. 24, по вул. Святоюріївській, м. Вишневе.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у постанові про визнання боржника банкрутом господарський суд відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, передбаченому для призначення керуючого санацією.

Згідно ч. 5 ст. 3-1 вищезазначеного Закону арбітражний керуючий зобовязаний здійснювати заходи щодо захисту майна боржника; аналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на ринках; в порядку, установленому законодавством, надавати державному органу з питань банкрутства інформацію, необхідну для ведення Єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; повідомляти комітет кредиторів та кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення; виконувати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Судом встановлено, що право приватної власності на це нерухоме майно належить ОСОБА_1 Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого 31 січня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Однак у вищевказаній квартирі проживає ОСОБА_3

Ліквідатор на підставі довідки № 3 із ЖЕД № 2 ОСББ «Південний», до якого відноситься квартира, зясував, що вказаною адресою ОСОБА_3 не зареєстрована. Договір найму жилого приміщення не за письмовою формою, ні за усною формою між власником ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не укладався.

В звязку з тим, що правовстановлюючий документ або/чи інший документ, який надав би право на законних підставах володіти або користуватися даним майном у ОСОБА_3 взагалі відсутній, арбітражний керуючий ОСОБА_2 двічі зверталась із вимогою до ОСОБА_3 про те, що вона самоправно зайняла і незаконно проживає в квартирі і тому зобовязана в термін до 10 серпня 2011 року, а потім в термін до 18 вересня 2011 року самостійно в добровільному порядку виселитися із квартири № 48 за адресою: м. Вишневе, вул. Святоюріївська, буд. 24 і передати арбітражному керуючому ліквідатору ключі, документи, інші речі, які стосуються майна ОСОБА_1

Проте Відповідач проігнорував вимогу Позивача і в добровільному порядку у наданий строк добровільно не виселився із квартири і продовжує займати жиле приміщення, яке належить ОСОБА_1 на праві приватної власності згідно правовстановлюючого документу.

06 липня 2011 року ліквідатор отримав від банку ПАТ «Укрсоцбанк» заяву з проханням визнати банк ПАТ «Укрсоцбанк» кредитором у справі № 15/37-10 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 із забезпеченими заставою (іпотекою) грошовими вимогами. Згідно документів, які надійшли разом із заявою від ПАТ «Укрсоцбанк» вбачається, що відповідно до договору відновлювальної кредитної лінії № 21-18/136 від 28 грудня 2007 року ПАТ «Укрсобанк» надав ОСОБА_1 кредит на купівлю житлової нерухомості-квартири № 48, загальною площею 36,1 кв. м., яка знаходиться в буд. № 24 по вул. Святоюріївській, м. Вишневе, Києво-Святошинський район Київської області.

За кредитні кошти, надані ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_1 останній придбав у приватну власність у ОСОБА_5 квартиру № 48, загальною площею 36,1 кв.м., яка знаходиться в буд. 24 по вул. Святоюріївській в м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області згідно договору купівлі-продажу квартири, який 31 січня 2008 року посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

В забезпечення виконання договору відновлювальної кредитної лінії № 21-18/136 від 28 грудня 2007 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_1 останнім було передано у іпотеку (згідно договору іпотеки № 02-10/4315 від 31 січня 2008 року) придбану за кредитні кошти банку квартири № 48, загальною площею 36,1 кв. м., яка знаходиться в буд. 24 по вул. Святоюріївській в м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області.

Позивач зазначає, що з дати оформлення договору іпотеки і на дату подачі позову до суду договір іпотеки на нового іпотекодавця банком не переоформлювався.

Відповідно до ст. 40 закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх громадян, які мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вимоги, забезпечені заставою задовольняються у першу чергу.

Право приватної власності на спірну квартиру належить ОСОБА_1 Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого 31 січня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно з ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на свій розсуд.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідач не надав суду доказів того, що вона на момент розгляду справи в суді проживає у спірній квартирі на законних підставах.

Відповідно до ч.3 ст. 116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

З огляду на викладене, та з урахуванням тієї обставини, що Відповідач користується спірним жилим приміщенням, що належить на праві власності іншій особі, а саме ОСОБА_1 законних підстав для проживання у спірному приміщенні ОСОБА_3 не має.

Оскільки судом встановлено, що Відповідач самоправно займає квартиру номер 48, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святоюріївська, буд. 24, в добровільному порядку її не звільнила, то суд приходить до висновку, що Відповідач підлягає примусовому виселення із займаного нею жилого приміщення без надання їй іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покладено на Відповідача.

На підставі ст. ст. 3-1, 24, 31 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ч. 1 ст. 41 Конституції України, ч.1 ст. 319 ЦК України, ч.3 ст. 116 ЖК України, ст. 150 ЖК України та керуючись ст. ст. 11,60, 66,88, 212, 209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_2, яка дії відповідно до Постанови суду від 14 квітня 2011 року до ОСОБА_3 про примусове виселення з житлового приміщення задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 з квартири номер 48, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святоюріївська, буд. 24 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 державне мито у розмірі 8 (вісім) грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 (тридцять сім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення чи протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: М.П. Коцюрба