Номер провадження: 22-ц/1590/4902/12
Головуючий у першій інстанції Середа
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Благорозумному О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання незаконно збільшеною самочинно збудовану прибудову та зобовязання усунути перешкоди у встановленні і користуванні майном, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2011 року,

встановила:

У січні 2009 р. ОСОБА_3 звернулася до суду із вищеназваним уточненим в подальшому позовом, в якому вказала, що вона є власником 35/100 частин домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Ширшова, 69 (далі Домоволодіння). Відповідачка самовільно, без її згоди збільшила тамбур літ. «г» на 1,1 кв. м., перенесла туди свій санвузол, який раніше був розміщений окремо під літ. «М». З належного їй приміщення вбиральні літ. «М» відповідачка зробила сарай, куди зносить будівельне сміття та інше майно. Самовільно, без її згоди відповідачка також почала будувати тамбур літ. «а-3». Вказані дії порушують її права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 383, 386, 387, 391 ЦК, остаточно просила: 1) визнати незаконно збільшеною самочинно збудовану прибудову літ. «г» та зобовязати відповідачку повернути прибудову у первинний стан шляхом знесення з метою усунення незаконного збільшення на 1,1 кв. м.; 2) усунути перешкоди в користуванні належним їй санвузлом літ. «Н», шляхом усунення рухомого майна належного ОСОБА_4 з території санвузла літ. «Н»; 3) визнати незаконно збудованим тамбур літ. «а-3» та повернути у первинний стан шляхом знесення.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. В останнє судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти вимог позивачки, посилаючись на те, що вбиральня позивачки створює їй перешкоди в нормальному користуванні своїми приміщеннями. Постійно присутні неприємні запахи поблизу приміщень, в яких вона готує їжу та відпочиває, що не відповідає будівельним та санітарним нормам. У відповідачки в будинку є свій туалет. Прибудови були зроблені на підставі відповідних дозволів.Тамбур літ. «г», розміром 1,26 м. х 2,40 м., має невелике збільшення. Прибудова літ. «а-3» зведена у меншому розмірі 2,4 м. х 3,4 м., без порушень будівельних норм і правил, повністю придатне для експлуатації. В останнє судове засідання відповідачка не зявилась. Про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, клопотань та заяв не надала.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08.12.11 р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Зобовязано ОСОБА_4 звільнити місце під санвузлом літ. «Н» від особистих речей. В іншій частині вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 оскаржує рішення в частині відмови в задоволенні її вимог щодо приведення в первинний стан прибудови літ «г», шляхом знесення збільшеної частини, та тамбуру літ «а-3» шляхом його повного знесення. Просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині в повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права: - збільшення тамбуру літ. «г» та будівництво тамбуру літ. «а3» зроблено без згоди співвласників будинку та відповідних дозвільних документів, а тому є самовільним; - невірним є висновок суду про те, що самовільним будівництвом її права не порушено.

В апеляційному суді ОСОБА_3 підтримала доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_4 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала. В судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином. Надала суду заяву про відкладення розгляду справи. Повідомлені ОСОБА_4 причини неявки колегія суддів вважає неповажними. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК неявка сторін, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу треба задовольнити частково за таких підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалене судом першої інстанції рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_3 про визнання незаконним будівництва збільшеної частини тамбуру літ. «г», зобовязання відповідачки знести цю збільшену частину та визнання незаконним будівництво тамбуру літ. «а-3», його знесення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 є власником 35/100 частин, а ОСОБА_4 12/100 частин в домоволодінні. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 5107 від 09.11.10 р. здійснені ОСОБА_4 прибудови літ. «г» і літ. «а3» по вул. Ширшова, 69 в м. Одесі відповідають нормативно-технічним вимогам по несучій властивості, по конструкції даху та стріхи, по задовільному технічному стану огороджуючих конструкцій, по висоті приміщень, по наявності електропостачання, водозабезпечення, каналізації, по застосованим матеріалам конструктивних елементів, за висотою та шириною евакуаційного шляху до домоволодіння ОСОБА_3, за площею санвузла, за його розміщенням з опалювальною частиною будови, за наявністю унітазу з бачком, підключеного до системи водозабезпечення і каналізації, та не відповідає за відсутності проектної документації. Прибудова літ. «г» є неправильної форми з розмірами 1,31 м. х 2,41 м. х 2,5 м. х 2,5 м., висотою 2 м.. Прибудова літ. «а3» є неправильною форми, з розмірами 2,65 м. х 1,3 м. х 3,0 м. х 3,5 м., висотою 2,0 м.. Площа прибудов збільшена. Прибудови ОСОБА_4 є самовільним будівництвом. Позивачка не довела в суді обґрунтованості своїх вимог щодо порушення її прав самочинними прибудовами відповідачки, оскільки сам факт самочинного будівництва, відсутність проектної документації та відсутність її дозволу, як співвласника, на будівництво не може бути підставою для задоволення її вимог (а. с. 210 - 211).

Колегія суддів вважає, що погодитися повністю з таким висновком суду не можна. Суд першої інстанції дійшов цього висновку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Одеси № 188 від 13.07.90 р. (а. с. 36) ОСОБА_5, яка мешкає по вул. Ширшова, 69 в м. Одесі, було дозволено: - переобладнати сарай літ. «Г» в літню кухню, з добудовою тамбура розміром 1,7 м. х 1,2 м.; - добудувати тамбур до житлового будинку літ. «А» розміром 2,5 м. х 3,5 м.. Проектна документація на вищевказані тамбури в установленому порядку не розроблялась. Згідно технічного паспорту від 02.08.91 р. (а. с. 15 зворотна сторона) станом на час його складання тамбур до літньої кухні та житлового будинку вже були побудовані. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5107 від 09.11.10 р. прибудови літ. «г» і літ. «а3» по вул. Ширшова, 69 в м. Одесі відповідають нормативно-технічним вимогам. Прибудова літ. «г» є неправильної форми з розмірами 1,31 м. х 2,41 м. х 2,5 м. х 2,5 м., висотою 2 м.. Прибудова літ. «а3» є неправильною форми, з розмірами 2,65 м. х 1,3 м. х 3,0 м. х 3,5 м., висотою 2,0 м.. Площа прибудов збільшена.

На підставі встановленого, колегія суддів вважає, що між сторонами склалися правовідносини щодо захисту права власності на житловий будинок.

За правилами, передбаченими ст. ст. 376, 383 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішення суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання. Він може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації.

Відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи з встановленого, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що прибудови літ. «г» та літ. «а3» побудовані самовільно ОСОБА_4 у 2002 р., а не ОСОБА_5 у 1991 р. є помилковим, оскільки ці прибудови відображені в технічному паспорті від 02.08.91 р. (а. с. 15 зворотна сторона), а доводи позивачки щодо їх будівництва відповідачкою у 2002 р. є необґрунтованими. Виходячи з цього, а також з наявності не оскарженого рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Одеси № 188 від 13.07.90 р. (а. с. 36) щодо надання дозволу на будівництво спірних прибудов ОСОБА_5, необґрунтованими є доводи позивачки щодо самовільного будівництва прибудов, відсутності її згоди на будівництво прибудов.

Разом з тим, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що площа прибудов літ. «г» та літ. «а3» по вул. Ширшова, 69 в м. Одесі є збільшеною, оскільки вона не відповідає розмірам, які вказані у рішенні виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Одеси № 188 від 13.07.90 р. (а. с. 36). Доводи апелянта в цій частині є обґрунтованими, висновок суду першої інстанції про недоведеність доводів позивачки про порушення її прав є помилковим.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення по суті позовних вимог є порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з встановленого судом та враховуючи, що порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_3 про приведення в первинний стан прибудови літ «г» та тамбуру літ «а-3» шляхом їх знесення, колегія суддів приходить до висновку, що в цій частині рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про суті позовних вимог: - зобовязати ОСОБА_4: 1) привести прибудову - тамбур літ. «г» в стан згідно рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради № 188 від 13.07.90 р. та технічного паспорту, складеного КП «МБТІ та РОН» 10.10.01 р., до розміру 1,7 м. х 1,2 м., шляхом знесення збільшеної частини прибудови; 2) привести прибудову - тамбур літ. «а-3» в стан згідно рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради № 188 від 13.07.90 р. та технічного паспорту, складеного КП «МБТІ та РОН» 25.02.10 р., до розміру 2,5 м. х 3,5 м., шляхом знесення збільшеної частини прибудови.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2011 року в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_3 про приведення в первинний стан прибудови літ «г» та тамбуру літ «а-3» шляхом їх знесення - скасувати.

Позов ОСОБА_3 в частині вимог про приведення в первинний стан прибудови літ «г» та тамбуру літ «а-3» шляхом їх знесення - задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_4:

1) привести прибудову - тамбур літ. «г» в стан згідно рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради № 188 від 13 липня 1990 року та технічного паспорту, складеного КП «МБТІ та РОН» 10 жовтня 2001 р., до розміру 1,7 м. х 1,2 м., шляхом знесення збільшеної частини прибудови.

2) привести прибудову - тамбур літ. «а-3» в стан згідно рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради № 188 від 13 липня 1990 року та технічного паспорту, складеного КП «МБТІ та РОН» 25 лютого 2010 р., до розміру 2,5 м. х 3,5 м., шляхом знесення збільшеної частини прибудови.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. Є. Федорова

ОСОБА_2