АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0408/2-1937/11
Справа № 2/408/920/12 Головуючий у 1 інстанції
Провадження 22-ц/491/882/12 Валуєва В.Г.
Категорія 52 (ІV) Доповідач Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Грищенко Н.М., Савіної Г.О.,

при секретарі - Бондаренко І.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_2, його представника- ОСОБА_3,представника відповідача- Гунько Валентини Василівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 05 січня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації, третя особа - виконувач обов'язків начальника управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації Мовчан Інна Григорівна, про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації (надалі - УПСЗН), про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з 01 березня 2001 року він працював в УПСЗН на посаді головного спеціаліста відділу охорони праці та соціально-трудових відносин.

Наказом № 28-к від 13.07.2011 року його звільнено з 13.07.2011 року з посади на підставі виявленої невідповідності працівника займаній посаді за станом здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи, встановлення другої групи інвалідності від захворювання, яке пов'язане з виконанням обов'язків військовослужбовця по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно п.2 ст. 40 КЗпП України.

Позивач вважає звільнення з роботи необґрунтованим та незаконним, оскільки,відповідно висновку обласної МСЕК № 3 від 15.11.2010 року, позивачу рекомендована праця в умовах адміністративно-господарської праці невеликого обсягу. З 15 листопада 2010 року, тобто, з дати встановлення позивачу другої групи інвалідності, він продовжував виконувати свої службові обов'язки і за цей період у нього не було жодного випадку неналежного виконання своїх службових обов'язків.

Крім того, вважає, що при його звільненні адміністрація в порушення вимог ст. 43 КЗпП України не отримала згоди профспілкової організації на його звільнення. Просить суд поновити його на роботі на посаді головного спеціаліста відділу охорони праці та соціально трудовим відносинам Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації та стягнути на його користь з відповідача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, з 13.07.2011 року по день поновлення його на роботі.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 05 січня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді головного спеціаліста відділу охорони праці та соціально трудовим відносинам Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації.

Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.07.2011 року по 05.01.2012 року , за 5 місяців 23 дні у сумі 10847,60 грн.

Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації на користь держави витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 15 грн. та судовий збір 8,50 грн.. В частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць у сумі 1881,10 грн. рішення суду допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі відповідач УПСЗН, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду.

Зокрема, вважає, що судом не враховано, що позивачу встановлена друга група інвалідності із втратою 80% професійної працездатності, у зв'язку з чим він за станом здоров'я не може виконувати покладені на нього обов'язки.

Також не враховано протоколи № 12 та № 14 від 04.04.2011 року та 10.05.2011 року, в яких були зазначені зауваження ОСОБА_2 відносно якості виконуваних ним обов'язків.

Судом не враховано, що виконання обов'язків головного спеціаліста відділу праці та соціально-трудових відносин Управління праці пов'язане з регулярними виїздами на підприємства, в різних регіонах міста, що за своїми навантаженнями не можуть бути віднесені до невеликого об'єму.

Суд не звернув увагу на лист обласної МСЕК № 3 від 29.07.2011 року, згідно якого, ОСОБА_2 протипоказані усі види робіт, що перешкоджають режиму харчування. Не враховано, що переведення позивача на іншу роботу із умовами та рекомендаціями, наданими МСЕК щодо характеру та обсягу навантаження, було неможливо за відсутністю вакансій. Крім того, не враховано, що позивач до 13 липня 2011 року не надавав керівництву УПСЗН, довідки МСЕК про стан його здоров'я.

Судом не врахована згода профспілкового комітету УПСЗН від 28.11.2011 року на звільнення позивача. Також про факт неможливості належного виконання позивачем своїх обов'язків свідчить факт перебування його у 2010 року впродовж 132 робочих днів на лікарняному.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що позивач ОСОБА_2 з 01 березня 2001 року працював на посаді головного спеціаліста відділу охорони праці та соціально-трудових відносин Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації.

Згідно довідки МСЕК серії 10 ААА № 033740 позивачу 15.11.2010 року при первинному огляді встановлено другу групу інвалідності безстроково та надано висновок про умови та характер праці, згідно якого, він непрацездатний в звичайних виробничих умовах, але може бути пристосований до адміністративно-господарської праці у невеликих обсягах, та видано індивідуальну програму реабілітації інваліда. Згідно довідки МСЕК серії 10 ААА № 004579 від 15.11.2010 року при повторному огляді позивачу встановлено 80 % втрати професійної працездатності, безстроково.

Наказом № 28-к від 13.07.2011 року позивача звільнено з 13.07.2011 року з посади на підставі виявленої невідповідності працівника займаній посаді за станом здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи, встановлення другої групи інвалідності від захворювання, яке пов'язане з виконанням обов'язків військовослужбовця по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно п.2 ст. 40 КЗпП України.

Задовольняючи позовні вимоги про поновлення на роботі, суд першої інстанції виходив з того, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що позивач виконував свої обов'язки не належним чином, або стан його здоров`я перешкоджав йому виконувати свої посадові обов'язки та при цьому, суд першої інстанції не звернув уваги, що при звільнені позивача відповідачем було порушено порядок його звільнення.

Відповідно до ч.1 ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 1 ( крім випадків ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40 і пунктами 2 і 3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Частиною 3 статті 252 КЗпП України передбачено, що звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації ( у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника ( там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членом якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки ( об'єднання професійних спілок).

Тобто, зазначеною нормою закону встановлені додаткові, крім передбачених ст. 43 цього Кодексу, гарантії при звільненні з ініціативи роботодавця для працівників підприємств, установ, організацій ( у тому числі структурних підрозділів), що є членами виборних профспілкових органів підприємства, установи, організації, його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку. Стаття 252 КЗпП України безпосередньо пов'язує можливість звільнення працівника, який є членом виборного профспілкового органу, з ініціативи роботодавця лише з наявності попередньої згоди на таке звільнення виборного органу, членом якого є такий працівник, а також вищого виборного органу цієї профспілкової спілки; щодо працівників, обраних до профспілкових органів, така згода необхідна навіть у тому разі, коли звільнення працівника в загальному порядку згідно зі ст. 43-1 КЗпП допускається без згоди профспілкового органу.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно довідки № 36 від 08.11.2011 року Криворізької міської профспілкової організації позивача 16 лютого 2010 року обрано головою профспілкового комітету Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації, рішенням ХХУ Криворізької міської звітно-виборної конференції профспілки працівників державних установ 29 квітня 2010 року позивача обрано членом міської профспілкової організації. ( а.с.51).

Однак, суд першої інстанції, у порушення вимог ст.ст. 214, 215 ЦПК, на зазначені норми закону уваги не звернув, не врахував передбачені ст. 252 КЗпП додаткові гарантії при звільнені з ініціативи роботодавця для працівників підприємств, установ, організацій, обраних до профспілкових органів та задовольнив позов з інших підстав.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що адміністрацією відповідача при звільнені позивача було порушено передбачений ст.252 КЗпП України порядок звільнення, у зв'язку з чим позивач підлягає поновленню на роботі на посаді головного спеціаліста відділу охорони праці та соціально трудових відносин Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано, що позивач за станом здоров'я не може виконувати покладені на нього обов'язки, що протоколами № 12 та № 14 від 04.04.2011 року та 10.05.2011 року, зазначені зауваження ОСОБА_2 відносно якості виконуваних ним обов'язків; що виконання обов'язків головного спеціаліста відділу праці та соціально-трудових відносин Управління праці пов'язане з регулярними виїздами на підприємства, в різних регіонах міста, що за своїми навантаженнями не можуть бути віднесені до невеликого об'єму; що, згідно листа обласної МСЕК № 3 від 29.07.2011 року, ОСОБА_2 протипоказані усі види робіт, що перешкоджають режиму харчування, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вони не мають правового значення для вирішення спору, у зв'язку з тим, що відповідачем був порушений порядок звільнення позивача з займаної посади, що є підставою для поновлення його на колишньому місці роботи.

Доводи апеляційної скарги про те, що профспілковий комітет УПСЗН 28.11.2011 року та президія Криворізької міської профспілкової організації працівників державних установ 12 січня 2012 року надали згоду на звільнення позивача, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року, з подальшими змінами «Про практику розгляду судами трудових спорів», у тих випадках, коли крім додержання загальних вимог щодо порядку звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу згідно з чинним законодавством на звільнення певних категорій працівників ( наприклад, неповнолітніх, працівників, обраних до складу народних депутатів, профспілкових органів, ради ( правління) підприємства, ради трудового колективу) необхідна також згода відповідного органу, вона має бути і в тому випадку, коли за ст. 43 (1) КЗпП допускається звільнення без згоди профспілкового органу підприємства, установи, організації ( крім ліквідації). Якщо за погодженням чинного законодавства у цих випадках згода відповідного органу має бути попередньою, суд бере до уваги лише таку згоду, оскільки іншого законом не передбачено.

Як вбачається із матеріалів справи, підприємство відповідача звільнило позивача без наявності попередньої згоди профспілкового органу УПСЗН та вищого виборного органу цієї профспілкової спілки; тобто президії Криворізької міської профспілкової організації працівників державних установ. У зв'язку з чим, згода зазначених вище профспілкових органів на звільнення позивача, надана ними після його звільнення, не може бути взята судом до уваги.

Відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника орган, який розглядає трудовий спір виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Як вбачається із матеріалів справи, середній заробіток позивача складає: 3762,21 грн. : 2 = 1881,10 грн., середньоденний - 1881,10 грн. : 30 = 62,70 грн. За час вимушеного прогулу, за період з 13.07.2011 року по 05.01.2012 року, 5 місяців 23 дні, середній заробіток складає 10847,60 грн. згідно розрахунку: 1881,10 грн. х 5 міс. = 9405,50 грн.; 62,70 грн. х 23 дні = 1442, 10 грн. а всього: 9405,50 грн. + 1442,10 грн. = 10847,60 грн.. Оскільки оскарженим рішенням суду позивач поновлений на роботі, колегія суддів вважає за необхідне стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.07.2011 року по 05.01.2012 року, тобто, по день винесення рішення Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу про поновлення позивача на роботі на посаді головного спеціаліста відділу охорони праці та соціально- трудових відносин Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 8 грн.50 коп.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України про часткове задоволення позовних вимог, поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді головного спеціаліста відділу охорони праці та соціально- трудовим відносинам Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації, стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_2. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 13.07.2011 року по 05.01.2012 року, за 5 місяців 23 дні у сумі 10847,60 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 05 січня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 на роботі на посаді головного спеціаліста відділу охорони праці та соціально трудовим відносинам Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_2. середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.07.2011 року по 05.01.2012 року, за 5 місяців 23 дні, у сумі 10847,60 грн.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації на користь держави судовий збір 8,50 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Складання повного рішення відкладено до 03 квітня 2012 року.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Н.М. Грищенко

Г.О. Савіна