СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/2608/6394/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2012 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_2, третя особа: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Святошинського району м. Києва про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею та зняття з реєстрації місця проживання,

В С Т А Н О В И В:

23.08.2012 року позивач звернувся з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №47 по вул. Жмеринська, 24 в м. Києві, зобовязання ВГІРФО Святошинського РУ ГУ МВС України зняти відповідача з реєстраційного обліку. Вимоги мотивовані тим, що 20.09.1998 року між позивачем та відповідачем, який є громадянином ОСОБА_4 був укладений шлюб, після якого відповідач був зареєстрований за адресою позивачки та її батьків, а саме: АДРЕСА_1, з 1999 року шлюбні відносини між сторонами були припинені, відповідач забрав свої речі та переїхав до Пакистану. Враховуючи наведене, позивач вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, у звязку з чим просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач повторно не зявився в судове засідання, повідомлявся про слухання справи в установленому чинним законодавством порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник ВГІРФО Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Ленінградською РДА м. Києва від 11.11.1997 року № 3970 (а. с. 8 копія свідоцтва).

20.09.1997 року між ОСОБА_2А.М. та ОСОБА_7 укладено шлюб, про що у Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Києва здійснено актовий запис №885, що підтверджується свідоцтвом на укладення шлюбу серії І- БК №408661 (а. с. 11 копія свідоцтва про укладення шлюбу). Після укладення шлюбу ОСОБА_7 присвоєне прізвище «Мохаммад».

18.09.1998 року у сторін народилася донька ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження серії IІ-БК № 300318 від 08.08.2000 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва (а. с. 12 копія свідоцтва про народження).

Згідно відомостей адресно-довідкового відділу УГІРФО ГУМВС України в м. Києві відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 16).

Частиною 4 статті 156 ЖК УРСР встановлено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР).

Отже, в силу наведених норм до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина (чоловік) наймача, діти наймача, батьки наймача. Оскільки позивач є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_3, то в силу наведених положень житлового законодавства відповідач є членом сім'ї власника квартири.

Виселення членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) регламентується ст. 157 ЖК УРСР. Відповідно до вказаної норми членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Частиною першою статті 116 ЖК УРСР встановлено: якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Позивач не наводить жодну із підстав виселення, передбачені ч. 1 ст. 116 ЖК УРСР. Представником позивача також не доведено існування підстав для виселення відповідача, згідно ст. ст. 116, 157 ЖК УРСР.

Виселення членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) здійснюється виключно за вимогами ст. 157, яка міститься в ОСОБА_6 6 Розділу ІІІ ЖК УРСР, інших підстав не передбачено, а в даному випадку такі підстави відсутні.

Звертаючись до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, позивач обґрунтовує свої вимоги положеннями ст. ст. 71-72 ЖК УРСР, проте, вказані норми містяться у ОСОБА_6 2 Розділу ІІІ ЖК УРСР та регулюють питання користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Вказані норми не підлягають до застосування у правовідносинах, що розглядаються судом, оскільки в даному спорі розглядається питання користування жилими приміщеннями в квартирі приватного житлового фонду, що регулюється Главою 6 Розділу ІІІ ЖК УРСР.

Враховуючи наведене, відсутні правові підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою №47 в будинку 24 по вулиці Жмеринській в м. Києві та зняття відповідача з реєстраційного обліку.

Керуючись ст. ст. 116, 156, 157 Житлового Кодексу УРСР, ст. ст. 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги та може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07.11.2012 року.

СУДДЯ: Т.О. ЗАЄЦЬ