Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 22ц-2390/375/12 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2012 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Храпка В.Д.

суддів Новикова О.М., Бондаренка СІ.

при секретарі Попова М.О.

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Уманського національного університету садівництва на рішення Уманського міськрайонного суду від 16 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Уманського національного університету садівництва про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, -

встановила:

ОСОБА_4 пред'явив позов до Уманського національного університету садівництва про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди. Зазначав, що працював у відповідача на різних посадах, а з 9 грудня 2010 р. доцентом кафедри математики та інформатики. Наказом № 155-к від 21.06.2011 р. звільнений з роботи за п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням терміну роботи. Посилаючись на те, що звільнений незаконно, просив поновити його на роботі, виплатити заробіток за час вимушеного прогулу і моральну шкоду.

Рішенням Уманського міськрайонного суду від 16 листопада 2011 р. позов задоволено частково. Скасовано наказ № 155-к від 21 червня 2011 р. в частині звільнення ОСОБА_4 з посади доцента кафедри математики та інформатики.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді доцента кафедри математики та інформатики Уманського національного університету садівництва з 30 червня 2011 р.

Стягнуто із Уманського національного університету садівництва на користь ОСОБА_4 заробіток за час вимушеного прогулу 5988 грн. 65 коп., моральну шкоду - 2000 гривень і витрати на правову допомогу - 2500 гривень.

В апеляційній скарзі Уманський національний університет садівництва просить рішення суду скасувати, як постановлене із порушенням норм матеріального і процесуального права, а по справі постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія приходить до висновку, про задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що роботодавець не мав правової підстави на звільнення позивача із роботи.

Але такі висновки суду не відповідають нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до ч. З ст. 54 Закону України «Про освіту» педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору.

Пунктом 10 Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки від 24.12.2002 р. № 744 передбачено, що відповідно до чинного законодавства при прийнятті на роботу науково-педагогічних працівників може укладатися безстроковий, строковий трудовий договір, в тому числі контракт. Термін страхового трудового договору встановлюється за погодженням сторін. Вносити пропозиції щодо терміну трудового договору має право кожна із сторін.

Закон України «Про вищу освіту» не регулює правовідносин про прийняття, переведення і звільнення із роботи науково-педагогічний працівників, в тому числі доцента.

Із матеріалів справи випливає, що позивач працював у роботодавця завідувачем кафедри. Наказом № 464-к від 9 грудня 2010 р. переведений на посаду доцента кафедри математики та інформатики з 9.12.2010 р. по 30.06.2011 р.

Наказом № 155-к від 21 червня 2011 р. звільнений із роботи з 30.06.2011 р. за п. 2 ст. 36 КЗпП України в зв'язку із закінченням терміну роботи.

Таким чином за згодою сторін з урахуванням їх бажань та інтересів між сторонами було укладено строковий трудовий договір, який відповідав нормам чинного законодавства, після закінчення якого відповідач звільнив його з роботи.

Позивач достовірно знав про укладення строкового трудового договору до 30.06.2011 р., поскільки 1 червня 2011 р. звертався до роботодавця із заявою про продовження роботи на посаді доцента на 0,75 ставки з 1.06.2011 р.

Обов'язкове укладення контракту із доцентом вищого навчального закладу чинним законодавством не передбачено.

Трудову книжку позивач отримав 30 червня 2011 р., що підтверджується актом від 30.06.2011 р., а також його підписом в книзі реєстрації трудових книжок.

Запис в трудовій книжці був змінений за взаємною згодою сторін.

Частина друга ст. 39 КЗпП України на дані правові зносини не поширюється.

Таким чином в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 307,309, ЗЖ, 316 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Уманського національного університету садівництва задоволити.

Рішення Уманського міськрайонного суду від 16 листопада 2011 р. скасувати.

В задоволення позову ОСОБА_5 до Уманського національного університету садівництва про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Суддя: