Справа № 2-279/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2012 р.

Марганецький міський суд у складі:

головуючої: судді Тананайської Ю.А.

при секретарі: Новоселецькій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Марганець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Марганецької міської ради про визначення місця проживання дитини та способу участі у вихованні дитини

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 посилаючись на те, що спільно проживав з відповідачкою, в 2007 році у них народився син ОСОБА_4. Останнім часом Відповідач перестала надавати дитину для спілкування та виховання, відправляла дитину до бабусі в м.Марганець. він як батько не має змоги батьківський обовязок. Матір працює, не може достатньо часу приділяти вихованню дитини, проживає у квартирі, яку винаймає. Просить суд визначити місце проживання сина з ним.

В подальшому Позивач збільшував позовні вимоги, згідно позовних вимог від 24 січня 2012 року просив суд визначити місце проживання сина з ним та визначити позивачеві способи участі у вихованні сина - протягом трьох днів на тиждень, розташованих поряд щотижнево та протягом календарного року три тижні для оздоровлення сина на період літньої відпустки, з червня по серпень включно.

У судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі посилаючись на те, що батьки мають рівні права у вихованні та спілкуванні з дитиною, Відповідач перешкоджає бачитись з дитиною, має напружений графік роботи, Позивач має кращі умови проживання та більше часу, тому дитина повинна проживати з позивачем. Відповідач відвозила дитину до своєї матері в м.Марганець та позивач зовсім не мав змоги спілкуватися з дитиною. Позивач має намір навчати сина грати на музикальних інструментах.

Представник відповідача та відповідач позовні вимоги не визнали у повному обсязі, суду пояснили, що перешкод у спілкуванні з дитиною не створюється, був випадок коли Позивач приїхав до бабусі в Марганець, взяв дитину прогулятися, але сам поїхав в м.Київ. Дитина має захворювання, тому потрібен постійний контроль за харчуванням. Хлопчик знаходиться в дитячому садку, тому тривале знаходження у батька порушить навчальний процес.

Представник третьої особи служби у справах дітей Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації надав заяву про розгляд справи без участі представника.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Марганецької міської ради служби у справах дітей позов не підтримала та суду пояснила, що матір позитивно характеризується , має місце роботи, житло, підстав змінювати місце проживання дитини не має. Відповідно до Конвенції з прав дитини малолітня дитина повинна проживати з матірю. Те, що у батька кращі умови проживання не є підставою для визначення місця проживання дитини з батьком. Щодо побачення з дитиною, то батько має можливість відвідувати дитину, час побачень було встановлено рішенням виконкому. Проти тривалого відпочинку заперечує, оскільки дитина маленька, дозволяється перебування в оздоровчих таборах з 7 років.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Судом встановлено сторони спільно проживали з 1998 року по 2008 рік.

27 жовтня 2007 року у позивача та відповідача народився син ОСОБА_4.

Рішенням Виконавчого комітету Марганецької міської ради встановлений час побачення ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_5 - щонеділі з 10 год. До 14 год. На подвірї будинку 4 по вул..Коцюбинського в м.Марганець.

Розпорядженням Деснянсько районної в м.Києві державної адміністрації № 219 від 23 березня 2011 року встановлено порядок спілкування та участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини першої та третьої пятниці з 10 год. до 10 год. неділі кожного місяця, другої та четвертої неділі з 10 год. до 19 год. понеділка кожного місяця.

Позивач двічі звертався до Десняського РУ ГУ МВС України в м.Києв з приводу порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за невиконання рішення Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації про побачення з дитиною, про що винесено постанови від 3 квітня 2010 року та 18 квітня 2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи.

Як встановлено в судовому засіданні зазначений графік не виконувався в звязку із знаходженням дитини в дитячому садку, оскільки згідно графіку дитина повинна знаходитись з батьком з 10 год. Пятниці, в той час коли до 19 год. знаходиться в дитячому садку.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків , особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

На рівні законодавства встановлений перелік обставин, при наявності яких малолітню дитину не можуть передати для проживання разом з матірю, якими зокрема є відсутність у матері самостійного доходу, зловживання матірю спиртними напоями або наркотичними речовинами, аморальна поведінка матері, яка може зашкодити розвиткові дитини.

Судом не встановлено в діях матері відповідача ОСОБА_6 вказаних обставин та ознак аморальної поведінки . Відповідач працює, має постійний заробіток, характеризується позитивно.

Та обставина, що у батька кращі умови для проживання не можуть бути підставою для визначення міста проживання дитини з батьком.

До пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_5 суд відноситься критично, оскільки це матері позивача та відповідача та зацікавленні у розгляді справи на користь своєї дитини.

Суд прийшов до висновку що між сторонами дійсно є спір з приводу прийняття участі батька у спілкуванні, в звязку з чим є необхідність у визначені способу участі батька у вихованні дитини, визначені періодичності та систематичності побачення, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо, місце та час їхнього спілкування.

Відповідно до ст. 141 ч.1 СК України мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Відповідно до Закону України „ Про охорону дитинства дитина, яка проживає окремо від батьків, має право на підтримання з ним регулярних стосунків та прямих контактів. Батько має рівні з матір`ю права та обовязки відносно дитини, проживання окремо не впливає на обсяг таких прав та обовязків.

Зазначена норма також передбачена ч. 3 ст.157 СК України яка передбачає, що той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

З урахуванням п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № N 16 від 12.06.98р. „Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду 3 від 15.05.2006р.), у частині яка не суперечить Сімейному Кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання.

При встановленні визначені способу участі батька у вихованні дитини, визначені періодичності та систематичності побачення, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо, місце та час їхнього спілкування, суд враховує: позитивне ставлення позивача до дитини, бажання спілкуватись з сином та займатись його вихованням; його ставлення до своїх обовязків як батька; вік дитини ( 4 роки), яка являється малолітньою і в силу свого віку має дотримуватись певного режиму життя (відвідування дитячого навчального закладу, обідній сон, режим дня).

Також, суд враховує і ту обставину, що Позивач працює щоденно з 19.00години до 23.00години та має вихідні понеділок, вівторок, щотижня.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе визначити способи участі позивача у вихованні дитини та спілкуванні з ним шляхом встановлення днів побачень позивача з дитиною , з 10 год. суботи до 15 год. 00 хв. неділі, кожного тижня.

З урахуванням віку дитини, прийшов до висновку про не можливість визначення часу для спільного відпочинку батька з дитиною щорічно, в літній період.

Керуючись ст. ст. 57, 58, 59, 60, 209, 212, 214 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити час спілкування ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 10 год. суботи до 15 год. 00 хв. неділі, кожного тижня.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Ю. А. Тананайська