Справа № 22-ц-527/2012 Головуючий у I інстанції Косач І. А.
Категорія цивільна Доповідач - Шитченко Н. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2012 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства „Альфа - Банк на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 грудня 2011 року про відмову в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства „Альфа Банк про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 18 серпня 2011 року у справі третейського суду за позовом Публічного акціонерного товариства „Альфа - Банк до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ПАТ „Альфа-Банк просить скасувати ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 грудня 2011 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ПАТ „Альфа-Банк про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 18 серпня 2011 року та постановити нову ухвалу, якою вказану заяву задовольнити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ухвалу прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт вказує на те, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про непідвідомчість справи третейському суду, та зазначає, що правовідносини між сторонами повинні регулюватися нормами ЦК України, а не положеннями Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки позов заявлений банком з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором, а не боржником з приводу захисту його прав, як споживача банківських послуг, тому відносини між сторонами не підпадають під сферу дії спеціального закону.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви ПАТ „Альфа-Банк про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду від 18 серпня 2011 року, суд першої інстанції виходив з того, що кредит отриманий ОСОБА_5 для особистих потреб, тому в розумінні положень Закону України „Про захист прав споживачів є споживчим, а отже справа, в якій третейським судом ухвалено рішення, йому не підвідомча.

Такий висновок районного суду ґрунтується на матеріалах справи і відповідає вимогам чинного законодавства.

З матеріалів цивільної та третейської справи вбачається, що 17 березня 2008 року між ЗАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 700004684, за умовами якого останньому було надано кредит у сумі 15175,77 доларів США зі сплатою 14,5% річних та остаточною датою повернення 18 березня 2015 року (а.с. 11).

Пунктом 2.4 вказаного договору визначено цільове використання кредиту, зокрема придбання транспортного засобу за договором купівліпродажу, укладеним між позичальником та ПТПП «Сінгл» № 862/к-п від 13 березня 2008 року, Renault Clio Symbol 2008 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1.

З метою забезпечення виконання вказаного кредитного зобовязання 17 березня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_6 було укладено договір поруки № 700004684-П, відповідно до якого остання поручилась перед банком за виконання боржником своїх обовязків за кредитним договором (а.с. 12).

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 18 серпня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі: за кредитом 94721, 87 грн., по відсоткам 32312, 88 грн. та 100 грн. витрат по сплаті третейського збору (а.с. 8-10).

Є необґрунтованими та основані на хибному тлумаченні банком норм матеріального права доводи апеляційної скарги з приводу того, що до відносин між банком та позичальником щодо надання кредитних коштів повинні застосовуватись виключно норми Цивільного кодексу України, які регулюють зобовязальні відносини. Так, пунктами 22, 23 ст. 1, ст. 11 Закону України „Про захист прав споживачів визначені поняття договору споживчого кредиту та права споживача у разі придбання ним продукції у кредит. Законодавець зазначив, що споживчим є такий кредит, коли кредитодавець надає кошти або бере зобов'язання надати їх споживачеві на придбання продукції для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Дія вказаних норм Закону України «Про захист прав споживачів», згідно Рішення Конституційного Суду України №15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Оскільки кредитний договір, що був укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_5 містить посилання на те, що кошти призначені для придбання транспортного засобу фізичною особою, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що він надавався для особистих потреб, а отже, підпадає під поняття споживчого.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про третейські суди" зі змінами внесеними Законом України від 3 лютого 2011 року N 2983-VI , який набрав чинності 11 березня 2011 року, третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі, споживачів послуг банку (кредитної спілки).

За таких обставин, Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз, ухваливши своє рішення від 18 серпня 2011 року по справі за позовом ПАТ „Альфа-Банк до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, фактично вийшов за межі своєї компетенції, оскільки, починаючи з 11 березня 2011 року, справи у спорах щодо захисту прав споживачів не підвідомчі третейським судам.

Відповідно до положень п. 2 ч. 6 ст. 56 Закону України «Про третейські суди», п. 2 ч. 1 ст. 389-10 ЦПК України, компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою і апеляційна скарга не містить визначених ст. 312 ЦПК України підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п.1, 313-315, 317, 319, 389-10, 389-11 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Альфа - Банк відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 грудня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: