Справа № 22-2690/1077/2012 року Головуючий у 1-й інстанції:Лазаренко В.В.
Доповідач: Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем України

23 лютого 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

при секретарі - Бабіч К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Українського консорціуму "Екосорб" на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06 червня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_1,3-ті особи: Державний проектний інститут "Діпроверф", Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна інвестиційна група", про зобов"язання виконати умови договору та визнання майнових прав на житлове приміщення,-

встановила:

В березні 2011 року разом з іншими позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом,який в подальшому був виділений в окреме провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав,що 23.10.2006 року між ним та відповідачем був укладений договір № 1-132-КЛ про бронювання квартири НОМЕР_1 в житловому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1, за умовами, якого він вніс кошти в розмірі передбаченого договором 480 000 грн.,що відповідає вартості інвестованої ним квартири, відповідач взяв на себе зобов''язання побудувати житловий будинок за вказаною адресою та здати в експлуатацію в строк до 31.03.2008 року, передати йому у власність житлове приміщення, документи для оформленні права власності на квартиру.

Посилаючись на невиконання відповідачем вказаних зобов''язань, а саме не добудову будинку та не здачу його в експлуатацію до теперішнього часу, не передачу йому у власність вказаної квартири, позивач просив зобов''язати відповідача невідкладно добудувати житловий будинок за вказаною адресою, здати його в експлуатацію, надати акт прийомки - передачі інвестованої ним квартири НОМЕР_1 в цьому ж будинку, оформити технічний паспорт та свідоцтво про право власності на квартиру, визнати за ним майнові права на квартиру.

Збільшивши свої вимоги, позивач просив також заборонити відповідачу відчужувати житлове приміщення квартиру НОМЕР_1 у вказаному житловому будинку третім особам та не вчиняти будь-яких дій, наслідком яких може бути обтяження його майнових прав на вказану квартиру будь якими зобов"язаннями будь-якого-характеру без згоди позивача.

Рішенням Солом "янського районного суду м. Києва від 06 червня 2011 року позов задоволено частково. Постановлено зобов''язати Український консорціум "Екосорб" виконати умови договору № 1-132-КЛ від 23 жовтня 2006 року про бронювання квартири НОМЕР_1 в житловому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1, укладеного між Українським консорціумом "Екосорб" та

ОСОБА_1 Визнати за позивачем майнові права на інвестовану квартиру НОМЕР_1 в житловому будинку за вказаною адресою. Заборонити УК "Екосорб" відчужувати зазначену квартиру третім особам та не вчиняти будь-яких дій,наслідком яких може бути обтяження майнових прав ОСОБА_1 на цю квартиру будь-якими зобов''язаннями будь-якого характеру без його письмової згоди.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду,посилаючись на те,що воно ухвалено на припущеннях,а зазначеними договорами, укладеними між сторонами визнано позивача єдиним власником майнових прав на вказану квартиру та відповідачем взято зобов''язання не відчужувати квартиру, майнові права на яку належать позивачу.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з»явилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 23.10.2006 року між ОСОБА_1 та Українським консорціумом "Екосорб" був укладений договір № 1-132- КЛ про бронювання квартири НОМЕР_1 в житловому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до умов договору відповідач зобов''язується побудувати житловий будинок за вищезазначеною адресою в строк до 31.03.2008 року, здати об'єкт в експлуатацію в 1 кварталі 2008 року, передати позивачу у власність житлове приміщення в об'єкті будівництва, визначене умовами договору та надати позивачу документи необхідні для оформлення права власності на квартиру.

В свою чергу позивач зобов'язався забезпечити фінансування об'єкту будівництва шляхом сплати відповідачу грошових коштів у розмірі 480 000 грн., що останнім і було виконано.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, об'єкт будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_1, станом на 06.06.2011 року не добудований та в експлуатацію не зданий.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач умови договору виконав в повному обсязі, проте відповідачем взяті на себе зобов'язання обумовлені договором не виконані, чим порушуються права позивача.

Такий висновок суду відповідає вимогам закону,що регулює правовідносини,які виникли між сторонами та обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доводи апелянта щодо відсутності вини (умислу або необережності) зі сторони відповідача щодо невиконання ним умов договору є безпідставними, оскільки відсутність або наявність вини не звільняє його від виконання умов договору.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до умов додаткового договору №1 від 25.09.2009 року єдиним власником майнових прав на квартиру є власник облігацій, а зобов'язання не вчиняти будь-яких дій, наслідком яких може бути відчуження майнових прав на квартиру третім особам або обтяженням цих майнових прав на квартиру будь-якими зобовязаннями будь-якого характеру наприклад: заставою, іпотекою, та інше вже обумовлено в зазначеній додатковій угоді до договору, оскільки договором передбачено строк виконання зобов'язань 31.03.2008 року, які відповідач порушив та продовжує порушувати, внаслідок чого порушено права та інтереси позивача, які потребують судового захисту у спосіб, зазначений в його вимогах

За таких обставин колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, постановленим з додержанням вимог матеріального та процесуального права і підстави до його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК У країни,колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Українського консорціуму "Екосорб" відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в

касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та

кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -