Справа № 1418/2543/12
Провадж.№ 2-с/1418/6/2012
У Х В А Л А

про скасування судового наказу

25.12.2012 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі

головуючого судді Вжещ С.І.

при секретарі Кузьміній Н.П.

за участю боржниці ОСОБА_1

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

встановив:

29.11.2012 року за заявою Публічного Акціонерного Товариства «Миколаївобленерго» видано судовий наказ про стягнення заборгованості за користування електричною енергією з ОСОБА_1, в розмірі 2660 гривень 25 копійок та витрати по сплаті судового збору в розмірі 107 гривень 30 копійок.

Боржник ОСОБА_1 у поданій заяві просить скасувати виданий судовий наказ, посилаючись на безпідставність заявлених стягувачем вимог, вказавши, що вона, в житловому будинку за адресою село Майорівка вулиця Степова 12 (споживач № 6000145), за яким рахується заборгованість на суму 2660 гривень 25 копійок, з 2008 року не проживає та власницею його не є, а тому заборгованості по сплаті за спожиту електроенергію не має.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не зявився , подав заяву про зміну судового наказу в частині зазначення прізвища боржника з ОСОБА_1 на ОСОБА_3

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 96 ЦПК України (далі ЦПК) судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Пунктом 2 частини 3 статті 100 ЦПК передбачено, що суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Крім того, статтями 105, 105-1 ЦПК встановлено, що боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування, зазначивши в ній обставини, які свідчать про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувана. За результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: 1) залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; 2) скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову; 3) змінити судовий наказ.

З матеріалів справи вбачається, що копія договору про надання зазначених комунальних послуг( енергопостачання), який повинен бути укладеним між сторонами, заявником не подана.

До того ж, із копій , доданих стягувачем до судового наказу вбачається, що споживачем за № 6000145 є ОСОБА_4, яка , відповідно до довідки Баратівської сільської ради проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.01.2011 року , що вказує на наявність спору стосовно оплати послуг з енергопостачання.

В той же час, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року „Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження (дані Постанова Пленуму) роз'яснено, що за змістом статті 98, пункту 2 частини третьої статті 100 і статті 103 ЦПК до заяви про видачу судового наказу додаються оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують матеріально-правову вимогу заявника. На такі документи поширюються вимоги статей 58 і 59 ЦПК щодо належності та допустимості доказів (п. 5 Постанови Пленуму).

Наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обгрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (п. 9 Постанови Пленуму).

Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг (п. 13 Постанови Пленуму).

Виходячи з того, що при видачі судового наказу не були враховані обставини справи, а саме наявність іншого споживача (ОСОБА_3В.), що вказує на існування спору, за відсутності в матеріалах, доданих до заяви, договору між стягувачем та боржником про надання послуг, на підставі статті 105-1 ЦПК України судовий наказ, не може бути змінений та підлягає скасуванню із розясненням стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Керуючись ст. 105-1 ЦПК України, суд

ухвалив:

Судовий наказ № 2-с1418/6/2012 р. від 29 листопада 2012 року, виданий Новобузьким районним судом Миколаївської області за заявою Публічного Акціонерного Товариства «Миколаївобленерго» про стягнення заборгованості за користування електричною енергією з ОСОБА_1, в розмірі 2660 гривень 25 копійок та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 107 гривень 30 копійок, скасувати.

Розяснити ПАТ «Миколаївобленерго» його право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: