Провадження № 2/2020/2332/2012 Справа № 2020/8034/2012
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2012 року року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді- Григорєва Б.П.
при секретарі- Листопад І.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу у розмірі 3 000 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у липні 2010 року відповідач взяв у нього в борг гроші в сумі 3000 грн.,строком на один місяць, про що була надана власноручно написана розписка. Проте ОСОБА_2 до теперішнього часу зазначені кошти не повернув, а тому він змушений звернутися до суду з позовом. В подальшому позивач збільшив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу у розмірі 3000 грн., з урахуванням інфляційних втрат, а також понесені судові витрати у сумі 214,60 грн., 38,50 грн.- вартість послуг ЕДРПОУ та 4 грн.- вартість квитанції за прийняття коштів за отримання довідки ЕДРПОУ, а всього у сумі 3548,0 грн.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, належним чином та своєчасно повідомлявся про час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до наступного.
Так, статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Матеріалами справи встановлено, що згідно розписки від 01.07.2010 року ОСОБА_2 отримав в борг грошові кошти від ОСОБА_1 у розмірі 3 000 грн., які зобовязався повернути 01.07.2010 року. Розписка написана та підписана ОСОБА_2 власноручно. (а.с.3)
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобовязанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.
Оскільки з боку відповідача відсутні будь-які докази про сплату ним боргу або його частки суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення суми боргу в розмірі 3 000 грн. такими, що засновані на законі і підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Позивач на підтвердження позовних вимог надав довідку Головного управління статистики у Харківської області, з якої вбачається, що за період з 1 червня 2010 року по вересень 2012 року індекс інфляції становив 1,097 грн. Тому сума інфляційних втрат за цей період складає 291 грн.(3 000 х 1,097-3 000) та підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Статтею 79 ЦПК України передбачений виключний перелік таких витрат.
Крім цього, позивачем були заявлені позовні вимоги на загальну суму 3548 грн., в звязку з чим на підставі ЗУ «Про судовий збір»він повинен був сплатити судовий збір у розмірі 354,8 грн., тобто недоплаченою залишилась сума у розмірі 140,20 грн. та підлягає стягненню з відповідача.
Таким чином, згідно із положенням наведених статей ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати лише у виді судового збору та у сумі 188,90 грн. оскільки діючим законодавством не передбачено відшкодування витрат вартості послуг ЕДРПОУ та вартості квитанції за прийняття коштів за отримання довідки ЕДРПОУ.
На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 526, 530, 625,1046, 1047 ЦК України, Законом України «Про Судовий збір», ст. 10,11,60,61,79,88,209,212,214-215,218,224-226 ЦПК України,суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 3 000 грн., суму інфляційних втрат за період прострочення в розмірі 291 грн., судові витрати в розмірі 188,90 грн., а всього 3479, 90 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на користь держави в сумі 140,20 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами,які не були присутні при проголошенні рішення - у 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_3