Справа № 1024/1593/12
Провадження № 2/1024/371/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2012 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Галич Ю. М.

при секретарі: Яременко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом Понизько ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про тлумачення заповіту,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася Понизько ОСОБА_1, посилаючись на те, що 29 вересня 2009 року в Полковницькій сільській раді Ставищенського району Київської області її батько ОСОБА_4 склав заповіт, тобто особисте розпорядження на випадок своєї смерті, яким «належний мені житловий будинок, який розташований за адресою : село Полковниче вулиця Христюка,6 Ставищенського району Київської області та земельну ділянку, розташовану за вищевказаною адресою заповідаю ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному, а все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що я за законом матиму право на день моєї смерті заповідаю ОСОБА_5»

Заповіт посвідчено ОСОБА_6 секретарем виконавчого комітету Полковницької сільської ради Ставищенського району Київської області за реєстром №20.

28 березня 2010 року в селі Полковниче Ставищенського району Київської області помер ОСОБА_4.

Спадкоємцями, які подали до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину є вона ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є: ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

21 листопада 2012 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори листом №1565/02-14 відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно оскільки із заповіту неможливо встановити справжню волю заповідача, тобто який саме будинок ОСОБА_4 заповів їй та відповідачу.

Протягом двох років після смерті батька згоди щодо спадщини з відповідачем вони дійшли. Відповідач проживає в спірному будинку, користується ним і заперечує проти оформлення її права на частину будинку. Вона змушена була давати оголошення в газеті про втрату правовстановлюючих документів, оскільки брат не надавав їх для оформлення спадщини. Відповідач давав оголошення спростування. Її прохання до відповідача зявитися до нотаріуса ігнорує. Згоди щодо змісту заповіту вони не дійшли, оскільки відповідач не бажає укладати будь-які угоди щодо спадщини.

Вважає, що волею спадкодавця було заповісти їй та брату по ? частині житлового будинку №11 по вулиці Христюка в селі Полковниче Ставищенського району Київської області. Саме цей будинок мав на увазі батько складаючи заповіт, оскільки він належав останньому на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого 16 жовтня 1995 року на житловий будинок №11 по вулиці Христюка в селі Полковниче Ставищенського району Київської області на підставі рішення виконкому Полковницької сільської ради народних депутатів №3 від 27 січня 1995 року та зареєстрованого Білоцерківським МБТІ 16.10.1995 року в реєстровій книзі №1 за реєстром №109

Просить суд дати наступне тлумачення заповіту, складеного 29 вересня 2009 року ОСОБА_4 та посвідченого секретарем виконкому Полковницької сільської ради Ставищенського району Київської області ОСОБА_6 за реєстром №20.

Положення заповіту:

«належний мені житловий будинок, який розташований за адресою : село Полковниче вулиця Христюка,6 Ставищенського району Київської області та земельну ділянку, розташовану за вищевказаною адресою заповідаю ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному, а все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що я за законом матиму право на день моєї смерті заповідаю ОСОБА_5»

слід розуміти так:

«належний мені житловий будинок, який розташований за адресою: село Полковниче вулиця Христюка,11 Ставищенського району Київської області та земельну ділянку, розташовану за вищевказаною адресою заповідаю ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному, а все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що я за законом матиму право на день моєї смерті заповідаю ОСОБА_5»

Позивачка в судове засідання не прибула, до суду подала заяву, відповідно до якої справу просить розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7, позовні вимоги заявлені позивачкою підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що їх батько до дня смерті проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому заповіт складений правильно.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, до суд подав заяву, відповідно до якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, справу просить розглядати у його відсутність.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що заповіт складений батьком позивачки вона посвідчувала особисто. Будинок в якому проживав до дня смерті ОСОБА_4 має № 11 по вул. Христюка в с. Полковниче Ставищенського району Київської області, проте в заповіті було помилково вказано старий номер № 6 даного будинку. Іншого будинку ОСОБА_4 у цьому селі не має.

Суд, розглянувши матеріали справи заслухавши пояснення сторін, показаи свідка ОСОБА_6 та перевіривши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено наступні факти, які ніким із сторін не оспорюються:

29 вересня 2009 року в Полковницькій сільській раді Ставищенського району Київської області батько позивачки ОСОБА_4 склав заповіт, тобто особисте розпорядження на випадок своєї смерті, яким «належний мені житловий будинок, який розташований за адресою: село Полковниче вулиця Христюка,6 Ставищенського району Київської області та земельну ділянку, розташовану за вищевказаною адресою заповідаю ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному, а все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що я за законом матиму право на день моєї смерті заповідаю ОСОБА_5»

Заповіт посвідчено ОСОБА_6 секретарем виконавчого комітету Полковницької сільської ради Ставищенського району Київської області за реєстром №20.

28 березня 2010 року в селі Полковниче Ставищенського району Київської області помер ОСОБА_4.

Спадкоємцями, які подали до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину є ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є: ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

21 листопада 2012 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори листом №1565/02-14 відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно оскільки із заповіту неможливо встановити справжню волю заповідача, тобто який саме будинок ОСОБА_4 заповів їй та відповідачу.

Суд вважає, що волею спадкодавця було заповісти житловий будинок, який розташований за адресою: село Полковниче вулиця Христюка,11 Ставищенського району Київської області та земельну ділянку, розташовану за вищевказаною адресою заповідаю ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному, а все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що він за законом матиме право на день його смерті заповів ОСОБА_5.

Дані факти підтверджуються:

копією паспорта позивача (а.с. 5);

копією заповіту (а.с. 7);

копією свідоцтва про право власності на будинок (а.с. 8);

довідками Полковницької сільської ради (а.с. 9);

розяснення від 21.11.2012 року (а.с. 10);

копією спадкової справи (а.с. 24-35)

У відповідності зі статтею 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до статті 541 ЦК України (1963 року), який діяв на час укладення заповіту, заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. Згідно статті 545 вказаного Кодексу недійсність окремих частин заповіту не тягне за собою недійсності його в цілому.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки номер будинку, зазначений у заповіті, не відповідає його дійсному номеру, а це в свою чергу не дає можливості позивачці оформити у Ставищенській районній держнотконторі свіої спадкові права, то позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. ст. 1220, 1223, 1236, 1256, 1268, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Понизько ОСОБА_1 задовольнити.

Дати тлумачення заповіту складеного 29 вересня 2009 року ОСОБА_4 та посвідченого секретарем виконкому Полковницької сільської ради Ставищенського району Київської області ОСОБА_6 за реєстром №20.

Положення заповіту:

«належний мені житловий будинок, який розташований за адресою : село Полковниче вулиця Христюка,6 Ставищенського району Київської області та земельну ділянку, розташовану за вищевказаною адресою заповідаю ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному, а все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що я за законом матиму право на день моєї смерті заповідаю ОСОБА_5»

слід розуміти так:

«належний мені житловий будинок, який розташований за адресою: село Полковниче вулиця Христюка,11 Ставищенського району Київської області та земельну ділянку, розташовану за вищевказаною адресою заповідаю ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному, а все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що я за законом матиму право на день моєї смерті заповідаю ОСОБА_5».

Повне рішення виготовити на 2 січня 2013 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Суддя Ю. М. Галич