АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Пономарь З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Синенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2012 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2012 року, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а.с.12-13).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 06 червня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовної заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди (а.с.1).

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13 червня 2012 року, зазначену позовну заяву було залишено без руху та надано строк до 25 червня 2012 року для усунення зазначених недоліків, зокрема: не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину справи, наявність підстав для звільнення від доказування (а.с.2).

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2012 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди повернуто позивачу як неподану (а.с.8).

Повертаючи як неподану позовну заяву на підставі ч.2 ст. 121 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що у визначений ухвалою суду термін, недоліки позовної заяви позивачем усунуті не були.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до положень ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Згідно ч.2 ст. 121 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо він відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст. 119,120 ЦПК України, не сплатить суми судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Посилання суду в ухвалі про те, що у встановлений судом строк позивач недоліки позовної заяви не усунув є необґрунтованим та спростовується матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 червня 2012 року ОСОБА_2 на виконання ухвали суду подав до суду уточнену позовну заяву (а.с.5).

Питання про характер правовідносин, належність та допустимість доказів суд повинен вирішувати у відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України.

Крім зазначеного, питання про наявність порушеного, невизнаного або оспорюваного права суд повинен вирішувати під час розгляду справи, а уточнення позовних вимог суд може вирішити під час попереднього судового засідання відповідно до ст. 130 ЦПК України, зокрема зясовує, які докази подані чи подаються на попередньому судовому засіданні кожною стороною для обґрунтування своїх доводів чи заперечень щодо невизнання обставин, за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, вирішує питання про витребування доказів.

За таких обставин, беручи до уваги, що перелік вимог до змісту позовної заяви, визначений ст. 119 ЦПК України є вичерпним, колегія суддів вважає, що підстав для визнання неподаною та повернення позовної заяви у місцевого суду не було.

При наявних порушеннях процесуального права, колегія суддів вважає, що ухвалу місцевого суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог п.3 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303,307,312,315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2012 року скасувати та направити питання на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: