Суворовський районний суд міста Одеси
РІШЕННЯ

Іменем України

14 серпня 2012 року Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко Г.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання заповіту недійсним. В своїх вимогах посилається на те, що 20 березня 2001 року мати позивача ОСОБА_3 заповіла йому та його рідній сестрі ОСОБА_4 свою одно кімнатну квартиру, в квартирі спільного заселення, за адресою АДРЕСА_1 . 19 листопада 2004 року сестра позивача ОСОБА_4 заповіла своє майно матері позивача ОСОБА_3 . Сестра позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 . Після її смерті позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і там дізнався, що 24 травня 2011 року, його мати заповіла свою частку в квартирі своєму онукові ОСОБА_2 . Позивач вважає, що цей заповіт недійсний, оскільки в момент вчинення спірного правочину, мати знаходилася у тимчасовому стані, при якому внаслідок функціонального розладу психіки не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. Неспроможність ОСОБА_3 розуміти значення своїх дій та керувати ними була викликана рядом обставин, які передують підписанню документу у нотаріальній конторі. Мати довгий час хворіла, страждала атеросклерозом головного мозку, та іншими хворобами. В останні роки життя у неї розвинувся віковий склероз і почастішали випадки неадекватного сприяння подій. Внаслідок цього вона перебувала на обстеженні у невропатолога та у інших лікарів. Але спроби поліпшити її психічний стан позитивного результату не дали. На день посвідчення заповіту на користь ОСОБА_2 у неї спостерігався процес психічного розладу. Вона в останні роки забувала, не впізнавала своїх знайомих, родичів. ОСОБА_2 не приходив до неї, не цікавився її життям та здоров`ям.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив його задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач позов не визнав повністю, просив відмовити в його задоволенні.

Вивчив матеріали справи, вислухав пояснення сторін, встановив факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до висновку про залишення позовних вимог без задоволення.

ОСОБА_3 належала на праві власності 134/1000 частини квартири АДРЕСА_2 .

А.с.9

У відповідності з заповітом , посвідченим 20.03.2001 року секретарем виконкому Зализничненськогої сільської ради Болградського району Одеської області ОСОБА_5 , ОСОБА_3 заповіла усе належне її майно ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

А.с.19

Згідно з заповітом, посвідченим державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Туйск Ф.Л., реєстровий № 4-923, 24 травня 2011 року, ОСОБА_3 заповіла належну її частку квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 .

А.с.31,32

ОСОБА_6 перебувала на Д обліку з 2005 року у КУ «Міська поліклініка № 18», потребувала сторонньої допомоги.

А.с.20

17 грудня 2011 року ОСОБА_3 померла, про що Першим Суворовським Відділом РАГС Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 2001.

А.с.13

Витрати на поховання ОСОБА_3 ніс позивач по справі ОСОБА_1 .

А.с.16,17,18

Нормою ст. 1222 ч. 1 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Стаття 1223 ч. 1 ЦК України встановлює, що право на спадкування мають особи, визнані у заповіті.

У відповідності зі ст. 1233 ч. 1 ЦК України «заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті».

Норма ст. 1234 ЦК України передбачає, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буду встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Статтею 225 ЦК України передбачається, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

У відповідності зі ст. 3 ЦПК України, - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Норма ст. 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

В процесі розгляду справи позивач не довів ту обставину, що ОСОБА_3 під час підписання заповіту 24 травня 2011 року не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. З матеріалів справи вбачається, що за життя мати позивача яким-небудь хронічним стійким психічним розладом, другим іншим психічним розладом суттєвим образом, що впливає на її здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними, в том числі й до часу складання та підписання нею заповіту 24.05.2011 року, не страждала, була здатною розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Вплив усіх зазначених хвороб не супроводжувались психічними розладами, які б позбавляли її можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. При посвідченні заповіту, нотаріус пересвідчилась, що спадкодавець розуміє значення своїх дій, виражає своє справжнє та дійсне волевиявлення щодо свого майна, заповідаючи його, нотаріусом при посвідченні заповіту було встановлено особу та перевірена її дієздатність.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідним відмовити в задоволенні позову, оскільки відсутні підстави для визнання заповіту недійсним.

Керуючись ст.ст. 10, 11,Ю 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 225, 1222, 1223, 1233, 1234, 1257 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя-