Провадження № 2/1805/2679/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2012 року

Зарічний районний суд міста Суми

в складі головуючого судді - Прокудіної Н.Г.

при секретарі - Дєдушкіній Є.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, 3-тя особа управління Держкомзему у м. Суми про встановлення факту належності правовстановлюючого документу , визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом та вказує, що 14.09.2006 року помер її батько ОСОБА_2. Після батька відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку № 8 в садівничому кооперативі «Уют-1»площею 0,06 га, розташованої за адресою : м.Суми вул. Лугова, 8. Вона є єдиною спадкоємицею за законом. Після вступу в шлюб вона змінила прізвище на Вакула. На час відкриття спадщини вона постійно проживала і була зареєстрована разом зі спадкодавцем за адресою : АДРЕСА_1, у встановлений законом строк не заявила про відмову про спадщину, тому відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. На даний час вона бажає оформити спадщину, але позбавлена такої можливості, бо, як зясувалося на імя батька не видавався державний акт на право власності на землю, а в рішенні виконавчого комітету СМР від 16.12.1993 р № 723 про передачу батьку у приватну власність земельної ділянки невірно вказані його прізвище та по-батькові ОСОБА_3 замість ОСОБА_2. Просить встановити факт належності її батьку ОСОБА_2 рішення Сумської міської ради від 16.12.1993 р.№ 723, винесеного на імя ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на земельну ділянкою № 8 в садівничому кооперативі «Уют-1» площею 0,06 га, на землях Сумської міської ради.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити .

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог позивача заперечує, пояснив, що ч.1 ст. 22 ЗК 90-х років передбачалось, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право., чинним на той момент законодавством було встановлено, що правовстановлюючим документом на земельну ділянку є державний акт на право приватної власності. Оскільки правовстановлюючим документом на землю є державний акт, а рішення Виконавчого комітету СМР від 16.12.93 № 723 в частині передачі в приватну власність земельної ділянки № 8 для садівництва в садівничому товаристві «УЮТ-1»площею 0,006 га ОСОБА_3 є лише підставою для видачі державного акту. Так, як державного акту на право власності на земельну ділянку батьком позивача не було отримано, земельна ділянка не може бути успадкована за законом ОСОБА_1 після смерті батька.

Суд, заслухав учасників процесу, дослідивши матеріали справи встановив, що 06.09.2006 року помер ОСОБА_2. Згідно копії свідоцтва про народження Харичкин Іван Александрович.

Згідно довідки від 05.07.201 року ОСОБА_4 дійсно був членом садівничого товариства «Уют-1»і мав в використанні земельну ділянку № 8 площею 0,06 га.

Відповідно до довідки Управління Держкомзему у м. Суми від 05.06.2012 року рішенням Виконавчого комітету СМР від 16.12.93 № 723 передана в приватну власність земельна ділянка № 8 для садівництва в садівничому товаристві «УЮТ-1»площею 0,06 га ОСОБА_3 державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався.

Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно ст. 116 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця). До інших осіб (спадкоємців.).

Згідно п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах спадкування»право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на земельну ділянку або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЗК 90-х років передбачалось, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право, чинним на той момент законодавством було встановлено, що правовстановлюючим документом на земельну ділянку є державний акт на право приватної власності. Оскільки правовстановлюючим документом на землю є державний акт, а рішення Виконавчого комітету СМР від 16.12.93 № 723 в частині передачі в приватну власність земельної ділянки № 8 для садівництва в садівничому товаристві «УЮТ-1»площею 0,006 га ОСОБА_3 є лише підставою для видачі державного акту. Так, як державного акту на право власності на земельну ділянку даною особою не було отримано, тому необхідно відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі за необґрунтованістю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 88, 213-215, 218 ЦПК України, ст. 1216 ЦК України, ст.ст. 81,132 ЗК України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі за необґрунтованістю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23 листопада 2012 року.

Суддя Н.Г. Прокудіна