Справа № 2-1027/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

.

Справа № 2-505-2012

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

5 квітня 2012 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Погрібної Н.М.,

при секретарі Тулаїнової О.С.,

за участю позивача Григор*євої Н. І.,

представника позивача ОСОБА_1,

в представника відповідача ОСОБА_2 М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Артемівську цивільну справу за позовом Григор*євої ОСОБА_3 до Григор*єва ОСОБА_4 про визнання факту проживання однією родиною, визнання майна загальній сумісній власності та розподіл майна,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що повесні 1989 році вона познайомилася з відповідачем, працювали разом на заводі. Відповідач на той час проживав у своїх батьків по вул. Перемоги, 65 у м. Сіверську Артемівського району, вона проживала у своїх батьків по вул. Островського, 32 пос. Черногорівка у м. Сіверську . В 1990 році ОСОБА_5 зі згоди її батьків переїхав жити до її батьків, після чого вони почали проживати однією родиною та вели спільний бюджет. У кінці 1990 році відповідач запропонував їй зареєструвати стосунки та купити будинок, щоб жити окремо від її батьків. Після чого відповідач позичав гроші на придбання будинку у її сестри, батьків та у свої батьків, оскільки грошей на придбання будинку у нього не було. 11.01.1991 році був укладений договір купівлі-продажу будинку, де покупцем вказаний відповідач. 17.07.1991 року вони зареєстрували офіційно шлюб з відповідачем. Та як її чоловік був головою сім*ї, останній володів усіма документами на будинок, та обіцяв зареєструвати її та її сина після купівлі спірного будинку, але зареєстрував її 02.08.1991 року, а її сина 23.10.1999 року. Спірний будинок на момент складання угоди був не об лаштований каналізацією, водопостачанням. В 2000 році відповідач поїхав до Італії, залишивши сім*ю та обіцяв перераховувати грошові засоби на ремонт та благоустрій будинку, але за 10 років ні яких грошей не перераховував. Відповідач відсутній був в Україні протягом 10 років, за цей час вона повністю за власні гроші благоустроїла їхній будинок, а саме: у 2004 році був сплачений проект газифікації будинку, куплений котел і газифікований будинок; у 2005 році вона побудувала у будинку ванну кімнату та туалет, у 2005 році провела воду у місну каналізацію; на земельній ділянці для обслуговування спірного будинку побудувала гараж та сарай загальною площею 40кв.м.; змінила черепицю на даху; установила 1-е вхідні дубові двері; змінила шпалери у всіх кімнатах будинку; зацементувала весь двір ; установила у 2010 році огороджу з шиферу та цегли;постійно підтримувала будинок у жилому стані, не допускала його руйнування, всі ці роботи були здійсненні за її рахунок. Після того, як відповідач уїхав в Італію, їй повідомили що у відповідача там нова родина та він не збирається повертатися до України, після чого вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.10.11.2005 року шлюб між ними був розірваний. В 2010 році відповідач повернувся з Італії та пред*явив до неї вимоги щодо звільнення нею та сина будинку. Вона вважає, що даний будинок є загальною власністю подружжя, оскільки постійно несла розходи по сплаті всіх комунальних послуг, не допускаючи заборгованості, здійснювала благоустрій будинку.

З урахуванням вищевикладеного, просить суд постановити рішення яким встановити факт спільного проживання з Григор*євим О. М. та нею , однією родиною без реєстрації шлюбу в період часу з 1990 року по 17.07.1991 року; встановити факт спільного придбання 11.01.1991 року нею та Григор*євим О. М. будинок № 51 по вул. Артема в м. Сіверську Артемівського району в період спільного проживання нею та Григор*євим О. М. однією родиною без реєстрації шлюбу в період часу з 1990 року по 17.07.1991 року; визнати будинок № 51 по вул. Артема в м. Сіверську Артемівського району загальною спільною власністю подружжя її та Григор*єва О. М., проживаючих однією сім*єю без реєстрації шлюбу в період часу з 1990 року по 17.07.1991 року; визнати за нею право власності на ? частину будинку № 51 по вул. Артема в м. Сіверську Артемівського району та за Григор*євим О. М. право власності на ? частину будинку № 51 по вул. Артема в м. Сіверську Артемівського району , без виділення в натурі та стягнути судові витрати понесені нею при подачі позову.

Ці обставини і зявилися підставами позову.

В судовому засіданні позивачка наполягала на своїх позовних вимогах та просила їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги та пояснювала, що Григор*єва Н. І. та ОСОБА_5 проживали однією родиною, мали сумісний бюджет, оскільки під час придбання спірного будинку вони проживали разом без реєстрації шлюбу, так як жили разом у батьків позивачки, спірний будинок був придбаний під час їх спільного проживання однією родиною за сумісні грошові засоби. З моменту придбання будинку по теперішній час позивачка займається благоустроєм будинку, вважає себе власницею вказаного будинку. Гроші на придбання будинку давали батьки Григор*євої Н. І. , оскільки у сторін не було грошей на придбання будинку, що підтверджується виписками з особистих рахунків . Крім того, вважає, що спірні правовідносини необхідно застосовувати ЦК України, оскільки згідно Перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обов*язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності, позивачка вважала, що фактично є власником даного будинку та про порушення свого права дізналася у 2011 році. .

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що встановити факт сумісного проживання Григор*євої Н. І. та Григор*єва О. М. однією родиною без реєстрації шлюбу в період часу з 1990 року по 17.07.1991 року неможливо, оскільки ОСОБА_5 розірвав шлюб з першою дружиною Григор*євою В. А. - 28.12.1990 році,придбав будинок особисто знаходившись не у шлюбі. Заперечував про встановлення факту сумісного придбання 11.01.1991 року сторонами будинку, оскільки з 28.12.1990 року по 17.07.1991 року не можливо в такий короткий час створити сім*ю, тобто сумісний побут між сторонами, проживали однією родиною та створити сумісний бюджет не можливо. Будинок ОСОБА_5 покупував за свої гроші , які заробив на Півдні, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Вислухавши позивача, його представника, представника відповідача, свідків , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав:

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, 28.12.1990 року ОСОБА_5 розірвав шлюб з Григор*євою В. А.

Згідно свідоцтва про шлюб, ОСОБА_5 уклав шлюб 17.07.1991 року з ОСОБА_6, останній надано прізвище Григор*єва.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, 10.11.2005 року шлюб між Григор*євим О. М. та Григор*євою Н. І. був розірваний.

Згідно акту від 16.12.2010 року, складеного депутатом Сіверської міської ради ОСОБА_7, у тому, що будинок № 51 по вул. Артема у м. Сіверську зареєстрована Григор*єва Н. І., будинок побудований у 1969 році та належить ОСОБА_8, яка в 1991 році продала вказаний будинок Григор*єву О. М. , зі слів свідків гроші на купівлю будинку давали батьки ОСОБА_9 . В квітні 2000 року ОСОБА_5 поїхав в Італію і за останні 10 років ні разу не приїжджав.

Згідно договору купівлі-продажу від 11.01.1991 року на будинок, який розташований у м. Сіверську по вул. Артема, 51 ОСОБА_8 продала Григор*єву О. М. вказаний будинок.

Згідно товарного чеку від 23.04.2008 року , Григор*єва Н. І. придбала унітаз за 600грн. та пластик на суму 350грн.

Згідно накладної від 15.05.2010 року, Григор*єва Н. І. придбала шифер на суму 4900грн.

Згідно товарного чеку № 27 від 11.03.2005 року, Григор*єва Н. І. придбала будівельній матеріали на суму 1557грн.

Згідно накладної № 155 від 21.05.2005 року Григор*єва Н. І. придбала будівельні матеріали на суму 1282грн.

Згідно накладної № 437 від 17.07.2004 року ОСОБА_10 придбала будівельні матеріали на суму 2966грн.

Згідно листа, надіслано Державним ощадним банком України, вбачається , що ОСОБА_11 , 1929 р. н. за рахунком 7468, були зняті грошові засоби в сумі 7000 рублів 18.12.1990року ОСОБА_12 , 1933 р. н. за рахунком 10787, були зняті грошові засоби у сумі 2300 рублів.18.12.1990року. В ТОБО № 21/104 філіалу Артемівського відділення № 21 ПАТ Ощадбанк18.12.1990 року був відкритий новий рахунок 16255 на ім.*я ОСОБА_8 .18.12.1990 року на ім.*я ОСОБА_8 були внесені грошові засоби Григор*євим М. П. у сумі 11500ріблів, таким чином згідно карток ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вбачається, що грошові засоби у сумі 700 рублів та 2300 рублів, дійсно були зняті 18.12.1990 року.

Згідно показань свідка ОСОБА_13, яка у судовому засіданні пояснювала, що ОСОБА_5 її колишній чоловік, вона прожила з ним 10 років. Від шлюбу мають доньку ІНФОРМАЦІЯ_1, донька жила у свекрові, а вони були на заробітках на Півдні, додому повернулися у 1989 році, жити не було де, знімали будинок. Зарплатню Григор*єва О. М. клали на особистий рахунок його батька, два роки вона не працювала після повернення з заробітків, ОСОБА_5 пішов робити на завод. ОСОБА_5 вів моральний спосіб життя, пив та зустрічався з іншими жінками. Вона подала на розірвання шлюбу, у кінці 1990 років вони остаточно посварились. ОСОБА_5 пішов жити до своїх батьків на вул. Перемоги у м. Сіверську. У 1990 році донька пішла в 1 клас вони разом проводили її до школи, їздили до м. Лисичанська та Красний Ліман робити покупки до школи, вважала що все налагодиться, але ОСОБА_5 так і не перестав гуляти , після чого вони розірвали шлюб у грудні 1990 року.

Згідно показань свідка ОСОБА_14, який у судовому засіданні пояснював, що Григор*єва Н. І. є його матір*ю. Коли він закінчував перший клас ОСОБА_5 почав їздити до них до додому щодня. Коли пішов у другий клас вони переїхали на вул. Артема у м. Сіверську, щоб жити однією родиною з Григор*євим О. М. , який у 2000 році поїхав на заробітки до Італії та пообіцяв що їх з матір*ю забере до себе, але так і не забрав та не цікавився як вони живуть. ОСОБА_15 весь час, коли ОСОБА_5 був на заробітках, то вони разом з матір*є роби ремонт, провели газопостачання, каналізацію, побудували ванну кімнату, побудували гараж та сарай, всі роботи вони робили за свої кошти.

Згідно показань свідка ОСОБА_16 , яка у судовому засіданні пояснювала, що вона знайома матері Григор*євої Н. І. , батьки Григор*євої Н. І. купили за свої кошти будинок донці, для цього вони зняли зі своїх рахунків гроші для придбання будинку , за яку суму вони купили будинок їй не відомо.

Згідно показань свідка ОСОБА_17, яка у судовому засіданні пояснювала, що вона знає родину Григор*єва О. М., його батька та матір. ОСОБА_5 приїздив у який період не пам*ятає до неї з Григор*євою Н. І. та казав, що вона його дружина, казав що будуть купувати будинок за 8 чи 10 тис. рублів, гроші дали свати.

Згідно показань свідка ОСОБА_18 , яка у судовому засіданні пояснювала, що сім*я Григор*євих жили через дорогу від неї. У 2000 році чоловік позивача ОСОБА_5 поїхав на заробітки до Італії, Григор*єва Н. І. залишилась сама з дитиною, шукала чоловіка самостійно за свої гроші зробила ремонт у будинку, провела газ, каналізацію, побудувала сарай та гараж.

Згідно показань свідка ОСОБА_19 , яка у судовому засіданні пояснювала, що вона є сусідкою Григор*євої Н. І., їхні будинки були напроти. Перший шлюб Григор*євої Н. І. не склався, десь з 1989 році вона почала зустрічатися з Григор*євим ОСОБА_5, останній був одружений, але йому це не заважало. ОСОБА_15 слів матері Григор*євої Н. І. їй було відомо , що мати Григор*євої Н. І. та батько допомогли купити будинок та допомогли зробити ремонт у будинку.

Згідно показань свідка ОСОБА_12, яка у судовому засіданні пояснювала, що вона є матір*ю Григор*євої ОСОБА_15 Григор*євим О. М. донька познайомилася на заводі ТІВ у 1989 році, там зустрічалася з ним до 1990 року. Після чого вони спитали дозволу щоб жити у них, на що вони дали дозвіл, продукти харчування купували вони, а 1991 році сказали що бажають одружуватися. Вони хотіли жити окремо та купити будинок , але грошей на купівлю будинку не було та вона з чоловіком зняли гроші з книжок, щоб вони купили будинок. ОСОБА_15 скільки вони купили будинок вона не знає, грошей на купівлю будинку вони дали приблизно 5 тис. рублів, її доньки ОСОБА_20 вважав Григор*єва О. М. своїм батьком. На кого будинок було оформлено їй не відомо та при яких обставинних не відомо. Також пояснювала, що після відїзду відповідача до Італії , її донька утримувала будинок зробила ремонт у будинку, провела газ, каналізацію, побудувала сарай та гараж.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст.69 СК України , дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 74 СК України , право на майно жінки та чоловіка, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Згідно ч. 1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс набирає чинності 1 січня 2004 року.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 та Григор*єва В. А. знаходилися у шлюбі до 28.12.1990 року. На той час діяв КпШСУ (1960 р.), яким не було передбачено визнання права спільної сумісної власності чоловіка та жінки , які не перебувають у шлюбі.

Крім того, суд не може прийняти до уваги показання свідків ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_21, ОСОБА_22 ОСОБА_12,які суду пояснювали, що їм відомо що Григор*єви проживали однією родиною, оскільки останні не могли суду пояснити з якого періоду сторони проживали однією сім*єю та вели сумісне господарство, також вони не пояснювали коли і як придбалося майно, за які кошти.

Факт зняття грошових засобів з особових рахунків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у філії віддання Ощадбанку не може розглядатися судом , як доказ того, що саме ці кошти були надані останніми позивачці на придбання будинку .

Крім того, на рахунок ОСОБА_23 (продавця спірного будинку) грошові кошти були внесені відповідачем по справі, що підтверджується листом Ощадбанку.

Оскільки спірний будинок придбаний 11.01.1991 року до шлюбу з позивачкою , попередній шлюб був розірвано 28.12.1990 року, а шлюб з позивачкою був укладений лише 17.07.1991року суд не вбачає доказів , що в період з 28.12.1990 року по 11.01.1991 року (момент купівлі будинку) сторони знаходилися фактично у шлюбних відносинах. Крім того на той час діяв КпШСУ, згідно якого не було передбачено визнання права спільної сумісної власності чоловіка та жінки , які не перебувають у шлюбі.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне у позові відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,208-209,213-215 ЦПК України, ст.ст.60,69,70,71,74 Сімейного кодексу України, Прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_10 до ОСОБА_24 про визнання факту проживання однією родиною, визнання майна загальній сумісній власності та розподіл майна, відмовити .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення судового засідання, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення винесено суддею одноособово в нарадчий кімнаті.

Суддя Артемівського

міськрайооного суду

Донецької області: ОСОБА_25

Головуючий суддя Н. М.Погрібна