Справа № 2-1348/11 Провадження № 22-ц/0290/633/2012Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1В,
Категорія: 5 Доповідач: Войтко Ю. Б.

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2012 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Войтко Ю.Б..,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

При секретарі: Яблонській І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 січня 2012 року за матеріалами позовної заяви

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності, -

встановила:

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 січня 2012 року позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності повернено позивачам в звязку з непідсудністю справи даному суду.

Повертаючи позивачам позовну заяву, суд послався на те, що цивільна справа не підсудна Тульчинському районному суду, оскільки відповідач проживає в м. Вінниці.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 ставлять питання про скасування ухвали, як такої, що не відповідає вимогам закону, а також просять направити справу для продовження її розгляду до Тульчинського районного суду Вінницької області.

Судова колегія, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Предметом даного позову є визнання за ОСОБА_2, ОСОБА_3 права власності на багаторічні насадження, що розташовані на земельних ділянках, які належать їм на праві приватної власності згідно Державних актів про право приватної власності на землю. Дані земельні ділянки розташовані в с. Юрківка Тульчинського району на території Юрківської сільської ради Тульчинського району.

Згідно з ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) п. «а»ч. 1 ст. 22 ЗК України.

Статтею 79 ЗК України встановлено, що земельна ділянка як обєкт права власності - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Відповідно до п. 27 ДСТу 26640-85 «Землі. Терміни та визначення», затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 28 жовтня 1985 року №3453 багаторічними сільськогосподарськими насадженнями є сільськогосподарські угіддя, що використовуються під штучно створені деревні, кущові чи травянисті багаторічні насадження, призначені для отримання урожаю плодово-ягідної, технічної і лікарської продукції, а також для декоративного оформлення території. До багатолітніх сільськогосподарських насаджень відносяться: сад, виноградник, ягідник, плодовий розплідник, плантації та інше.

З огляду на викладене, багаторічні насадження це не окрема група дерев, кущів чи рослин, а земельні угіддя, тобто окрема земельна ділянка, з розміщеними на ній деревами, кущами та іншими рослинами як один цілісний обєкт.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Посилання суду першої інстанції на порушення позивачами правил територіальної підсудності, визначених ч. 1 ст. 109 ЦПК України, згідно якої позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, є безпідставними, оскільки дана норма процесуального права є загальною для всіх категорій справ, окрім тих, які визначені ст.ст. 110-114 ЦПК України.

Відповідно до ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або його основної частини.

Враховуючи те, що багаторічні насадження (вид сільськогосподарських угідь), які є предметом спору, знаходяться на території Тульчинського району Вінницької області, тому даний позов правомірно предявлено до Тульчинського районного суду Вінницької області.

За таких обставин ухвала суду є незаконною, оскільки суд порушив порядок встановлений для вирішення питання підсудності, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 січня 2012 року скасувати і направити матеріали справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і з цього часу мо же бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

«З оригіналом вірно»

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.