Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2012 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Тітової Т.А.

При секретарі Черкасовый О.В.

За участю позивача ОСОБА_1

Представника позивача ОСОБА_2

Відповідача ОСОБА_3

Представника відповідача ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє від себе і в інтересах дитини ОСОБА_5 , до ОСОБА_3, 3-я особа орган опіки та піклування Добропільської міської ради, про захист права власності і відшкодування моральної шкоди,

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1, яка діє за себе і в інтересах дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась в суд 21 листопада 2011 року з цим позовом до ОСОБА_3 , згодом уточнивши вимоги, про захист права власності , зобов»язання відповідача не перешкоджати користуватися и розпоряджатися відповідною часткою власності в квартирі м. Добропілля, мкр. Молодіжний 13-21 і вселення в дану квартиру.

Позивач зазначила , що з 1997 року вони перебували у фактичних шлюбних відносинах, 31 серпня 2002 року зареєстрували шлюб , який розірваний 19 січня 2011 року.

22 грудня 2004 року ними на склад сім»ї була приватизована квартира в м. Добропілля, мкр. Молодіжний 13-21.

Оскільки відповідач створив нестерпні умови для сумісного проживання , вона вимушена була з дитиною залишити квартиру , в якій їй з дочкою належить 2/3 частини Після цього відповідач чинить їй перешкоди у користуванні житлом , вона не має можливості повернутися назад.

Просить відшкодувати моральну шкоду у зв»язку з порушенням права власності і стягнути 18880 грн. бо порушено її і дитини нормальний спосіб життя, вимушена просити житла у батьків , зазнає моральні страждання .

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала і пояснила , що вона вимушено в червні 2011 року залишила квартиру через те, що відповідач знущався над нею, принижував , ображав, виштовхував насильно. Через деякий час вона хотіла забрати дещо із майна, але замок був поміняний. Згодом були поміняні вхідні двері , ключа у неї немає, і відповідач їй не надає. Така ситуація, коли вона не має можливості жити в своїй квартирі, спричиняє моральні страждання, дитина також переживає і плаче.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково і пояснив, що ніяких умов , щоби колишня дружина покинула квартиру , не створював. Вважає, що це було її рішення. Оскільки замок на вхідних дверях погано працював, він його замінив. Але позивач поламала двері , тоді він поставив нові. Ключ від замка у нього всього один. Він визнає, що ключа у позивача немає. Але він не заперечує проти вселення позивача з дочкою , він їх не виганяв. Не погоджується з вимогами про відшкодування моральної шкоди , якої не визнає.

Представник органу опіки та піклування Добропільського міської ради ОСОБА_6Є залишає вирішення позову на розсуд суду.

Вислухавши пояснення осіб, допитав свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Встановлено, що сторони по справі є колишнім подружжям, шлюб між ними розірваний на підставі рішення суду від 19 січня 2011 року. Мають дочку ОСОБА_7, народжену 3 квітня 2004 року.

Згідно свідоцтву про право власності на житло, виданому 22 грудня 2004 року органом по приватизації, і зареєстрованому згідно витягу, сторонам по справі і їх дочці належить на праві спільної власності квартира в м. Добропілля , мкр. Молодіжний 13-21.

З пояснень позивача , які підтвердив відповідач, встановлено, що ОСОБА_1 в квартирі за вказаною адресою не проживає і не може вселитися самостійно з дитиною і нею користуватися через відсутність ключа від вхідних дверей..

Ці обставини підтвердили допитані свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9

Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки право власності позивача і неповнолітньої дитини, яка проживає з мамою, на користування житлом в квартирі порушене , воно підлягає захисту .

Відповідно до вимог ст.. 386 ч. 3 ЦК України власник , права якого порушені, має право на відшкодування моральної шкоди.

Судом встановлено, що право власності позивача порушено з вини відповідача , на якого суд покладає обов»язок по його відшкодуванню, розмір якого визначає з урахуванням вимог ст.. 23 ЦК України розумності і справедливості в 9000 грн.

Керуючись ст., ст.. 386,391,23 ЦК України, ст.. ст.. 10,57,60,209 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, яка діє за себе і в інтересах дитини ОСОБА_5 , про захист права власності задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартиру в м. Добропілля, мкр. Молодіжний 13-21.

Зобо»язати ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_5 у здійснені ними права користування і розпорядження належною кожній часткою квартири в м. Добропілля, мкр. Молодіжний 13-21.

Стягнути з ОСОБА_3М на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди 9000 грн. та витрат на сплату судового збору 188,20 грн.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через даний суд протягом 10 днів.

Суддя Тітова Т.А.

22.02.2012