АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/559/12 Справа № 22-ц/490/559/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Поздняковій Р.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційними скаргами Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 травня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до Дніпродзержинської міської школи №6, Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4(ОСОБА_4) Сергійович, ОСОБА_5(Віла) Юріївна, про стягнення моральної шкоди, -

В с т а н о в и л а :

У грудні 2007року ОСОБА_2 звернулася з позовом, який уточнювала в ході розгляду справи(а.с.4-6, 69-71, 105-107, т.1), до Дніпродзержинської міської школи №6, Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4(ОСОБА_4) Сергійович, ОСОБА_5(Віла) Юріївна, про стягнення моральної шкоди.

Позивачка зазначала, що з 1981року працювала викладачем іноземної мови.

Згідно наказу №274-к від 01.08.2004року по управлінню освіти і науки з 01.08.2004року прийнята на посаду вчителя англійської мови СШ №6 м.Дніпродзержинська.

06 грудня 2004року о 08год.50хв. в СШ №6 м.Дніпродзержинська з нею стався нещасний випадок, а саме виникло зіткнення з учнем 9-Б класу ОСОБА_3, який швидко рухався по коридору та ударом своєї голови збив її, ОСОБА_2, з ніг.

Після отриманої травми батьком учня була доставлена до травмпункту міської лікарні швидкої медичної допомоги.

Згідно листа непрацездатності серії ББО №535656 від 06.12.2004року первинний діагноз зазначено: забій стегна правої ноги та гіпертонічний криз. Заключний діагноз: закритий перелом тіла другого хребця.

14.12.2004року госпіталізована до ортопедо-травматологічного відділення 7-ї лікарні м.Дніпродзержинська з діагнозом закритий компресійний злам тіла, що відноситься до тяжкої категорії.

20.12.2004року проведено розслідування нещасного випадку, про що складено акт від 20.12.2004року, 22.12.2004року складено акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, який допрацьований згідно акту №1а про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 21.04.2005року.

Причинами нещасного випадку зазначені ненавмисне травмування іншою особою та відсутність системи управління охороною праці. Нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом згідно п.14 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві».

Відповідно до листів непрацездатності №068362, №703449, №535656, №069694, №292870, №068791, №500768, виданих 7-ю міською лікарнею м.Дніпродзержинська, перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 14 грудня 2004року до 08 серпня 2005року з діагнозом консолідуючий злам тіла.

З 08.05.2005року призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності, 31.05.2006року встановлена ІІ група інвалідності, згідно висновку МСЕК від 19.08.2009року встановлена ІІ групу інвалідності безстроково з втратою 80% професійної працездатності.

В період з 31 січня 2007року по 16 березня 2007року, з 16 березня 2007року по 29 березня 2007року, з 05 квітня 2007року по 12 квітня 2007року, з 29 жовтня 2007року по 23 листопада 2007року, з 14 травня 2008року по 10 червня 2008року, з 18 червня 2008року по 04 липня 2008року, з 12 листопада 2008року по 26 листопада 2008року, з 11 березня 2009року по 27 березня 2009року перебувала на лікуванні у зв'язку з наслідками виробничої травми.

Посилаючись на викладені обставини та вказуючи на те, що діями відподачів їй спричинені моральні страждання та моральна шкода, позивачка просила на відшкодування завданої моральної шкоди стягнути з Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області 40 000грн.; з Дніпродзержинської міської школи №6 30 000грн.; з ОСОБА_3(Борисовича) 30 000грн.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 травня 2011 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто:

- з Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 40000грн. моральної шкоди;

- з Дніпродзержинської міської школи №6 на користь ОСОБА_2 - 10000грн. моральної шкоди;

- з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 - 30000грн. моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області просить рішення суду в частині стягнення з Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 40000грн. моральної шкоди скасувати, в задоволенні позову ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права(а.с.34-35, т.2).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині стягнення з Дніпродзержинської міської школи №6 на її користь 10000грн. моральної шкоди скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з Дніпродзержинської міської школи №6 на її користь 30000грн. моральної шкоди, посилаючись на неправильність визначення розміру моральної шкоди та необгрунтованість рішення суду в цій частині(а.с.37-39, т.2).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню з таких підстав.

Положення статей 21,28,34 ОСОБА_6 України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у редакції, чинній до прийняття ОСОБА_6 України «Про Державний бюджет України на 2006рік» від 20 грудня 2005року та ОСОБА_6 України «Про Державний бюджет України на 2007рік», передбачали обов'язок відділення Фонду провести потерпілому страхову виплату за моральну шкоду за наявності факту заподіяння йому такої шкоди.

За змістом статей 21,28,30,34,35 ОСОБА_6 України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» право на отримання потерпілим страхових виплат у разі настання стійкої втрати працездатності, зокрема виплати за моральну шкоду, виникає в особи з дня встановлення їй такої стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 працювала учителем англійської мови СШ №6 м.Дніпродзержинська.

06 грудня 2004року з ОСОБА_2 стався нещасний випадок при зазначених нею обставинах, який визнано таким, що пов'язаний з виробництвом.

Даний факт підтверджується актом розслідування нещасного випадку від 20.12.2004року, актом про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 22.12.2004року, актом №1а допрацьований про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 21.04.2005року (а.с.11-16, 169-170).

Згідно виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності за наслідками трудового каліцтва(виданого Фонду ССНВ і ПЗ) до довідки ДНА-02 №04256, ОСОБА_2 при первинному огляді 10.08.2005року встановлена третя група інвалідності та 60% втрати професійної працездатності з 08.08.2005року, під час повторного медичного огляду 19.08.2009року встановлена друга група інвалідності та 80% втрати професійної працездатності безстроково(а.с.75,81, т.2).

Таким чином, право на відшкодування моральної шкоди виникло у позивачки ще до набуття чинності як ОСОБА_6 України «Про Державний бюджет України на 2006рік», так і ОСОБА_6 України «Про Державний бюджет України на 2007рік».

Згідно зі ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Також відповідно до ч.1,2 ст.5 ЦК Україн акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набуття ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

ОСОБА_6 України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачали відшкодування моральної шкоди застрахованим особам як страхову виплату, тому покладення на відділення Фонду обов'язку сплатити таку страхову виплату не є цивільною відповідальністю зазначеного органу.

При таких обставинах суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, де знаходиться на виконанні страхова справа ОСОБА_2, зобов'язаний відшкодувати останній моральну шкоду.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права щодо задоволення позову відносно Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області безпідставні та протирічать законодавству, що регулювало встановлені правовідносини на час їх виникнення.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність доказів спричинення позивачці моральної шкоди не можуть бути взяті до уваги, оскільки факт спричинення моральної шкоди та моральних страждань, завданих останній у зв'язку з трудовим каліцтвом, підтверджується встановленими доказами, яким суд дав оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК України.

Разом з тим, перевіряючи доводи щодо розміру моральної шкоди, то колегія суддів вважає, що з урахуванням обставин справи, вимог ст.23 ЦК України, яка регулює питання щодо відшкодування моральної шкоди, розмір визначеної судом моральної шкоди до стягнення з Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 слід зменшити до 6000грн., у зв'язку з чим рішення суду в зазначеній частині підлягає зміні, а апеляційна скарга Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області з зазначених підстав підлягає частковому задоволенню.

Оскільки на час настання у ОСОБА_2Г стійкої втрати працездатності, тобто станом на 10.08.2005року, ОСОБА_6 України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» обов'язок сплатити страхову виплату моральну шкоду було покладено саме на відповідне відділення Фонду, то суд прийшов до помилкового висновку про покладення обов'язку відшкодувати ОСОБА_2 моральну шкоду на Дніпродзержинську міську школу №6.

Доводи та вимоги ОСОБА_2 про необхідність стягнення зі школи 30 000грн. моральної шкоди не грунтуються на законі, у зв'язку з чим колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення з Дніпродзержинської міської школи №6 на користь ОСОБА_2 10000грн. моральної шкоди підлягає скасуванню на підставі п.4 ст.309 ЦПК України, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог до Дніпродзержинської міської школи №6 про відшкодування моральної шкоди.

З наведених мотивів апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 травня 2011 року в частині стягнення з Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 40000грн. моральної шкоди змінити, зменшити визначений судом розмір моральної шкоди з 40000грн. до 6000грн.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 травня 2011 року в частині стягнення з Дніпродзержинської міської школи №6 на користь ОСОБА_2 - 10000грн. моральної шкоди, скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Дніпродзержинської міської школи №6 про відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: