АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22-ц/490/138/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 26 Доповідач - Кочкова Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2012 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої - судді Кочкової Н.О.,

суддів - Кіктенко Л.М., Пищиди М.М.,

при секретарі - Сичевській А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2011 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк»задоволені: стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у сумі 154 611,45 гр. та повернення судових витрат в розмірі 1576,11 гр., а всього 156 187,56 гр. на користь Банку та 90 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь держави (а.с.135-137).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, та ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити ( а.с.139-141).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що 20 грудня 2007 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0, відповідно до умов якого банк надав, а ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 130 000 грн. на строк до 19 грудня 2014 року зі сплатою 14% річних в порядку і на умовах, визначених кредитним договором. На забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 перед позивачем за кредитним договором, були укладені договори поруки між банком та ОСОБА_3 і ОСОБА_4І №0/2, 0/2 від 20 грудня 2007 року, а також позичальником передано в заставу банку транспортний засіб марки КІА МАGENIS 2007р. випуску, тип ТЗ легковий Седан-В д/н НОМЕР_1. Позивач у повному обсязі виконав свої зобовязання за кредитним договором.

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив із того, що відповідачка ОСОБА_2 неналежно виконувала свої зобов'язання щодо своєчасного погашення тіла кредиту та нарахованих відсотків, у звязку з чим станом на 15 липня 2009 року виникла заборгованість по тілу кредиту - 126 904 грн,; по відсоткам за користування кредитом 21 430, 29грн; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 3533, 85грн.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків 2743, 31 грн., а всього 154 611,45гр., тому відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України банк має право на дострокове повернення кредиту та сплати належних йому процентів згідно із ст. 1048 ЦК України.

Вказані висновки зроблені судом без порушення норм матеріального та процесуального права: згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а договором № 0 від 20 грудня 2007 року, зокрема з п.п. 1.1,1.2.2,3.4.1. кредитного договору, ОСОБА_2 зобов'язалась прийняти, належним чином використовувати та повернути кредитні кошти банку у повному обсязі в термін та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але не пізніше 19 грудня 2014 року, з урахуванням процентів та комісії за користування кредитними коштами. Пунктом 3.4.3 кредитного договору передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту у разі недотримання графіку його погашення.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Договором поруки № №0/2,0/2 від 20 грудня 2007 року, зокрема п.п. 1.1,1.3,1.4, визначено, що поручитель зобовязується перед банком відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх її зобов'язань за кредитним договором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкції, передбачених умовами основного договору, як солідарний боржник.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що отримані кошти за кредитом пішли на придбання автомобіля, який 04 січня 2011 року згорів з причини замикання проводки, але з вини банку не був своєчасно застрахований - не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не мають правового значення для вирішення справи.

Доводи апелянтів про те, що судом першої інстанції були істотно порушені їх права при розгляді справи, оскільки про розгляд справи на 22 серпня 2011 року вони не були повідомлені належним чином, - не є підставою для скасування рішення суду, оскільки справа знаходилась в провадженні районного суду з липня 2009 року та неодноразово призначалась до розгляду, однак відповідачами неодноразово подавались заяви про відкладення розгляду справи з різних причин. Письмових заперечень на позов ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не подавали, доказів про наявність обставин, які мають істотне значення і спростовують правильність висновків суду 1 інстанції та правильність стягнутої судом суми - апеляційному суду не надано.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, судом 1 інстанції у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі наданих доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ВІДХИЛИТИ.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: