Справа № 2-2578/11
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
31 січня 2012 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
при секретарі Ісаковій Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Харківського професійного машинобудівного ліцею, адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради, сектору ГІРФО Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Жовтневого району Харківської міської ради про визнання ордеру недійсним, виселення, встановлення факту проживання, визнання права користування, поновлення порушеного права та вселення у спірну кімнату, зобовязання видати ордер, -

ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2003 року користується та проживає в кімнаті № 618 в будинку № 25 по вул.. Селянській в м. Харкові (гуртожиток Харківського професійного машинобудівного ліцею).
У звязку з народженням у 2007 році сина ОСОБА_2 позивачка за згодою з колишнім користувачем сусідньої кімнати № 617 ОСОБА_4 почала користуватися зазначеною кімнатою. Вона неодноразово зверталася з заявами про закріплення за нею вказаної кімнати. Проте профспілкова організація ліцею на засіданні від 25.03.2011 р. прийняла рішення про надання житла в спірній кімнаті співробітниці ліцею ОСОБА_3В,, яку було вселено до кімнати.
Посилаючись на порушення та неврахування адміністрацією ліцею її прав та прав іі малолітньої дитини при видачі ОСОБА_3 ордеру на спірну кімнату та вселенні останньої до кімнати, ОСОБА_1 просила визнати недійсним ордер на імя ОСОБА_3, встановити факт її постійного проживання з 2008 року в кімнаті № 617 будинку № 25 по вул. Селянській в м. Харкові, визнати за нею право користування зазначеною кімнатою, поновити її порушене право шляхом виселення ОСОБА_3 та вселення ОСОБА_1 у спірну кімнату, зобовязати видати ордер на зазначену кімнату та зареєструвати її з сином у ній.
В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просили їх задовольнити.
Представники відповідача Харківського професійного машинобудівного ліцею проти задоволення позову заперечували, посилаючись на його необґрунтованість, а також на самовільність зайняття ОСОБА_1 спірної кімнати без узгодження з адміністрацією ліцею, в той час як кімната була закріплена за ОСОБА_3 як особою, що потребувала поліпшення життєвих умов.
ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на законність дій адміністрації ліцею щодо захисту її житлових прав. Водночас, відповідачі пояснили, що ОСОБА_1 ніякого відношення до ліцею не має.
Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до вимог ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ж з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.
Як встановлено судовим розглядом та матеріалами справи, на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2003 року користується та проживає в кімнаті № 618 в будинку № 25 по вул.. Селянській в м. Харкові (гуртожиток Харківського професійного машинобудівного ліцею). У звязку з народженням у 2007 році сина ОСОБА_2 позивачка за згодою з колишнім користувачем сусідньої кімнати № 617 ОСОБА_4 почала користуватися зазначеною кімнатою.
Рішенням профспілкової організації Харківського професійного машинобудівного ліцею від 25.03.2011 р. звільнену після виселення ОСОБА_4 кімнату № 617 надано в користування співробітниці ліцею ОСОБА_3

4 липня 2011 року ОСОБА_3 видано ордер на зайняття разом з донькою. ОСОБА_5 зазначеної кімнати.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1, а в судовому засіданні її представник не заперечували проти того факту, що кімната № 617 в будинку № 25 по вул. Селянській в м. Харкові зайнята ОСОБА_1 без узгодження з адміністрацією ліцею.

Стороною позивача надані до суду копії його заяв до адміністрації ліцею стосовно надання в користування кімнати № 617. Сторонами по справі не заперечується відсутність направлення відповідей на імя ОСОБА_1

Відповідно до ст. 128-129 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету.

Ставлячи питання про визнання ордеру на імя ОСОБА_3 недійсним, позивач посилався на вимоги ст. 59 ЖК України. відповідно до яких ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадку, зокрема. порушення прав інших громадян на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення.

При цьому позивачка зазначала, що діями адміністрації ліцею порушені її права на користування спірною кімнатою, посилаючись на наявність таких прав.

Проте сам факт самовільного зайняття ОСОБА_1 кімнати № 617 не надає їй права користування зазначеною кімнатою. Для вирішення цього питання остання і звернулася до суду.

Доводи сторони позивача стосовно її постійного проживання у зазначеній кімнаті з 2008 року матеріалами справи в повному обсязі не підтверджуються. Надані в якості доказів копії квитанцій по сплаті комунальних платежів не містять даних про оплату саме ОСОБА_1 зазначених сум. Пояснення свідків також не дають суду підстави вважати беззаперечно встановленим факт проживання позивачки у спірному приміщенні.

За таких обставин суд не може вважати встановленим факт безперервного проживання ОСОБА_1 у кімнаті № 617 в будинку № 25 (гуртожиток) по вул. Селянській у м. Харкові.

Одночасно підлягають відмові в задоволенні інші позовні вимоги ОСОБА_1 зокрема про визнання ордеру, виданого на імя ОСОБА_3 недійсним, оскільки відсутні передбачені ст. 59 ЖК України підстави для такого визнання через відсутність встановлення наявності будь-яких прав ОСОБА_1 на самовільно зайняту нею кімнату без наявності відповідного рішення адміністрації ліцею та профкому та ордеру на кімнату.

За таких обставин відсутні підстави для визнання за ОСОБА_1 права користування зазначеною кімнатою.

Також матеріалами справи не підтверджуються доводи про наявність підстав для виселення ОСОБА_3 зі спірної кімнати, оскільки суд відмовляє у задоволенні інших позовних вимог, а інших підстав, встановлених ст. 132 ЖК України, судовим розглядом не встановлено.

Інші позовні вимоги ОСОБА_1 також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 7, 10, 45, 60, 88,208,209, 212, 213-215, 294, 295 ЦПК України, ст. 59, 64, 128-129, 132 ЖК України, суд , -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя