АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження № 22ц/2090/3161/2012 Головуючий 1 інст.: Бегунц А.О.
Справа № 2-2770/2011
Категорія: житлові Доповідач: Маміна О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Маміної О.В.

суддів Трішкової І.Ю., Цвірюка В.О.,

при секретарі Хромовій Н.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 12 березня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 комерційного макрорегіону Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договору кредиту недійсним та визнання іпотечного договору припиненим,-

в с т а н о в и л а :

В грудні 2011року Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Відповідача ОСОБА_3 комерційного макрорегіону Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»(далі-Банк), в якій просив визнати недійсним договір кредиту № 839/3/27/38/8-247 від 02.04.2008 року, укладений між ним та Банком, що є правонаступником з усіма правами ХОФ АКБ СР «Укрсоцбанк»; припинити дію іпотечного договору № 839/4/27/38/8-248 від 02.04.2008 року, укладений між ним та Банком, що є правонаступником з усіма правами ХОФ АКБ СР «Укрсоцбанк». В обґрунтування позову, посилався на те, що між ним та Банком, 02.04.2008 року був укладений договір кредиту, відповідно до якого Банк надав йому у користування грошові кошти в сумі 595 500 грн. зі сплатою процентів у розмірі 15% річних з наступним порядком погашення суми основної заборгованості. В забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору, між ним та Банком було укладено іпотечний договір, згідно до якого позивач передав Банку як іпотекодержателю майнові права на незакінчену будівництвом квартиру АДРЕСА_1. Кредит позивачу був наданий з метою фінансування будівництва придбання (інвестування) житла відповідно до договору про пайову участь №44 від 08.12.2005 року, укладеного між ОСОБА_1 та Корпорацією «Харківбуд». Позивач вважав, що зазначений кредитний договір є незаконним та порушує публічний порядок його укладання, оскільки на момент його укладання кредитодавець не виконав передбачену п.2 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» переддоговірну роботу з позичальником та не виконав п.2.1 «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління НБ України №168 від 10.05.2007 року щодо надання споживачу в письмовій формі інформації про умови кредитування, а також орієнтовної сукупної вартості кредиту за певними обовязковими критеріями. Посилаючись на всі порушення при укладанні кредитного договору, вважав, що іпотечний договір повинен бути припиненим.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 12 березня 2012 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1- ОСОБА_4 просить рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12.03.2012 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі. Посилається на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права також є незаконним та необґрунтованим.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 02 квітня 2008 року між ХОФ АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ОСОБА_3 комерційний макрорегіон ПАТ «Укрсоцбанк»та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, до умов якого Банк надав у користування позивачу на умовах забезпечення, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 595 500 грн. зі сплатою 15% річних та з наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця. В забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору, між ХОФ АКБ СР «Укрсоцбанк»та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого позивач передав в іпотеку Банку, у якості забезпечення виконання своїх зобовязань за основним договором, майнові права на незакінчену будівництвом квартиру АДРЕСА_1. Позивач ОСОБА_1 свої зобовязання за основним договором не виконував, допускаючи прострочення платежів, у звзку з цим в нього виникла заборгованість за кредитним договором, в наслідок цього Банком було подано позов до суду про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором, який було задоволено в повному обсязі. Вказане рішення суду набрало чинності та оскаржене ОСОБА_1 не було.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Вказаний кредитний договір № 839/3/27/38/8-247 від 02.04.2008 між ХОФ АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ОСОБА_3 комерційний макрорегіон ПАТ «Укрсоцбанк»та ОСОБА_1 підписано сторонами договору, сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, позивач обізнаний про умови кредитного договору та зобов'язання своєчасно повертати отримані кредитні кошти, а також сплачувати проценти за користування кредитом.

Позивач на обґрунтування вимог посилався на те, що його права як споживача були порушені відповідачем при укладанні кредитного договору щодо надання споживачу в письмовій формі інформації про умови кредитування, а також орієнтовної сукупної вартості кредиту за певними обовязковими критеріями.

Згідно п. 3.1. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту передбачено, що банки зобов'язані в кредитному договорі або Додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг. Обовязок банку інформувати споживача про вартість додаткових послуг, повязаних з отриманням ним кредиту кореспондується з правом споживача на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, кількість, якість, асортимент, а також про виробника. З матеріалів справи вбачається, що Банком 25.03.2008 року на виконання вимог Постанови Національного банку України №168 від 10.05.2007 року, позивачу ОСОБА_1 надавалася попередня письмова інформація про умови кредитування фізичних осіб на придбання нерухомості на первинному ринку, з якою він був ознайомлений та отримав всі необхідні розяснення, що підтверджує його підпис у графі «ознайомлений». При укладанні договору ОСОБА_1 ознайомився з умовами цього договору, а підписавши вказаний договір дав згоду на його укладання.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про іпотеку»іпотека- вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про іпотеку»та п.6.3 Іпотечного договору від 02.04.2008 року іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання та з інших підстав, передбачених законодавством України.

Згідно ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів припинення основного зобовязання та наявності інших передбачених законом підстав для визнання договору іпотеки припиненим позивачем суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позову про визнання договору кредиту недійсним та визнання іпотечного договору припиненим.

Рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 12 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя - Судді -