Справа № 1718/2-28/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2012 року

Сарненський районний суд Рівненської області

головуючий суддя - БОЛОТВІНА Л.О.

при секретарі - МАКАРЕНКО Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом профспілки гірничодобувних та переробних підприємств Сарненського району, профспілки ТОВ «Селищанський гранітний кар»єр» та його дочірніх підприємств до ТОВ «Селищанський гранітний кар»єр», наглядової ради ТОВ «Селищанський гранітний кар»єр», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про скасування наказів про скорочення чисельності працівників, про оплату праці, визнання недійсними трудових договорів в частині оплати праці та повернення незаконно отриманих коштів за трудовими договорами,

ВСТАНОВИВ:

Профспілка гірничодобувних та переробних підприємств Сарненського району, профспілка ТОВ «Селищанський гранітний кар»єр» та його дочірніх підприємств заявили цивільний позов до ТОВ «Селищанський гранітний кар»єр», наглядової ради ТОВ, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в якому просили скасувати накази про скорочення чисельності працівників ТОВ №№ 355-к, 14-к, 127-к, 305-к від, відповідно, 24.12.2008 р., 5.02.2009 р., 8.04.2009 р., 5.11.2009 р., накази про оплату праці бувшого директора ОСОБА_1 та бувшого головного бухгалтера ОСОБА_2, визнати недійсними трудові договори в частині оплати праці, укладені між ТОВ та цими особами, зобов»язати їх повернути незаконно отримані кошти за трудовими договорами; вважають, що наказами були незаконно змінені норми праці та норми чисельності працівників і проведено значне скорочення чисельності працюючих в ТОВ «Селищанський гранітний кар»єр», що, відповідно до ст. 86 КЗпП України, провадиться лише за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації, чого зроблено не було; позивачі також вважають, що незаконними є накази про оплату праці бувшого директора ТОВ ОСОБА_1 та бувшого головного бухгалтера ТОВ ОСОБА_2, так як вони видані без будь-якого техніко-економічного та логічного обгрунтування і заробітні плати цих працівників перевищують в десятки разів середній заробіток інших працівників ТОВ; вважають, що заробітні плати отримані цими особами незаконно, а тому підлягають поверненню в доход державного бюджету.

Представник позивачів, керівник обох профспілок відповідно до Єдиного Державного реєстру, ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги в судових засіданнях. Представник ТОВ «Селищанський гранітний кар»єр» ОСОБА_4 позовні вимоги повністю не визнала, оскільки вважає, що обидва позивача є неналежними позивачами, так як на час виникнення спірних правовідносин, обидві профспілки мали статус місцевих профспілок, а не первинних, а тому і їхні права не могли бути ніяким чином порушені; позивачі, оскаржуючи накази, вказують на зміну норм праці, в т.ч. норм чисельності, тоді як пройшло скорочення штатної чисельності працівників відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, про що і свідчать накази; безпідставною також вважає вимогу про визнання недійсними трудових угод, так як це справа і право лише працівника та власника підприємства і ніякої згоди на це профспілкового органу не потрібно.

Відповідачі - наглядова рада ТОВ, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовий розгляд не з»явились, належним чином повідомлені про слухання справи, представники наглядової ради ТОВ, власником якого є ЗАТ «Мілса», що в м. Каунас Литовської Республіки, відповідно до Конвенції про надання правової допомоги… були допитані судом м. Каунаса 19.04.2010 р. і вказали, що позовні вимоги вони не визнають, так як звільнення працівників ТОВ проводилось у зв»язку із скороченням чисельності відповідно до законодавства України, а легалізація профспілок є незаконною.

Вислухавши пояснення представника позивачів ОСОБА_3, представника ТОВ ОСОБА_4, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскаржуючи накази №№ 355-к, 14-к, 127-к, 305-к ТОВ «Селищанський гранітний кар»єр», позивачі вказували в позовній заяві та їхній представник в суді, що мала місце зміна норм чисельності, що, відповідно до ст.86 КЗпП України має погоджуватись з виборним органом первинної профспілкової організації. При дослідженні вказаних наказів в судовому засіданні суд прийшов до висновку, що в наказах йде мова про скорочення штатної чисельності працівників за п.1 ст.40 КЗпП України, що не потребує згоди профспілкового органу.

Ставлячи вимогу про визнання недійсними трудових угод - контрактів між ТОВ та директором ОСОБА_1, між ТОВ та головним бухгалтером ОСОБА_2 в частині їхньої оплати праці, позивачі та їхній представник вказували, що оплата праці цих працівників також мала узгоджуватись з профспілковим органом, однак, відповідно до ч.3 ст. 21 КЗпП України умови матеріального забезпечення праці працівника в контракті можуть встановлюватися угодою сторін, тобто за їх домовленістю і ніхто, крім них не може впливати на цю домовленість; не передбачене погодження з профспілковим та будь-яким іншим органом про оплату праці керівника та інших працівників і в Положенні про порядок укладення контракту з керівником підприємства та в Положенні про порядок укладання контрактів при прийнятті /найманні/ на роботу працівників.

Ні в позовних заявах, ні в судових засіданнях позивачі та їхній представник не змогли надати суду докази про наявність наказів про оплату праці вказаних осіб, про їхню дату та порядковий номер, вказуючи, що їм про це невідомо, посилаючись лише на суми оплати праці; тому суд робить висновок, що обізнаність позовної сторони про ці накази носить лише характер чуток.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстав для скасування наказів про скорочення чисельності працівників ТОВ, про оплату праці, визнання недійсними трудових договорів, немає, оскільки і в одному і в другому випадку закон не вимагав погодження з профспілковими органами, а отже, їхні права порушені не були; відповідно немає підстав для повернення коштів за незаконне отримання заробітної плати.

Крім того, законом передбачені випадки погодження певних запроваджень, змін на підприємствах з виборним органом первинної профспілкової організації, однак профспілка гірничодобувних та переробних підприємств такою не була і не є, а профспілка ТОВ «Селищанський гранітний кар»єр» набула статусу первинної на підставі рішення Сарненського районного суду від 14.05.2010 р., тобто, на час виникнення правовідносин по справі, такий статус був відсутній.

Тому підстав для задоволення позовних вимог немає і в позові слід відмовити.

На підставі п.1 ч. 1 ст. 40, ст.ст. 21,246 КЗпП України, керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову профспілки гірничодобувних та переробних підприємств Сарненського району, профспілки ТОВ «Селищанський гранітний кар»єр» та його дочірніх підприємств до ТОВ «Селищанський гранітний кар»єр», наглядової ради ТОВ «Селищанський гранітний кар»єр», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про скасування наказів про скорочення чисельності працівників, про оплату праці, визнання недійсними трудових договорів в частині оплати праці та повернення незаконно отриманих коштів за трудовими договорами відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а позивачами в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: