Справа № 22-ц-1051/12 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О. Р.
Провадження № 22-ц/1390/1051/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2012 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

при секретарі: Служала А.Ю.

з участю: пердставника позивачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2010 року задоволено позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, Закритого акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна, за участю третьої особи - Закритого акціонерного товариства Українська іноваційна страхова компанія Інвестсервіс, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1082,50 гривні матеріальної шкоди, 2000 гривень моральної шкоди, 51 гривню судового збору, 08,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 3142 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 3000 грн. моральної шкоди, 08,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 3008,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 2500 гривень моральної шкоди, 08,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 2508, 50 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції неповно зясовано всі обставини, що мають значення для справи, з огляду на що висновки суду грунтуються на припущеннях та не відповідають дійсним обставинам справи. Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим та таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_3 не є належним відповідачем в цивільній справі, оскільки відшкодування завданої позивачам матеріальної і моральної шкоди покладено на ВАТ СК Універсальна в межах встановлених лімітів. Крім цього зазначає, що при винесенні оскаржуваного рішення районним судом не наведено жодних підстав та розрахунків, на основі яких суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача матеріальної шкоди саме в розмірі 1 082,50 грн. Звертає увагу суду, що розмір моральної шкоди є перебільшеним, не відповідає дійсним обставинам справи та не підтверджений належними доказами у справі, більше того залишаються незрозумілими висновки суду про стягнення з відповідача на користь позивача різних сум моральної шкоди, адже шкода завдана внаслідок одних і тих же обставин.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, оскаржуване рішення не у повній мірі відповідає даним вимогам.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Районним судом встановлено, що 21.07.2007 року о 21.30 год. на 25 км +600 м траси Львів-Яворів, в напрямку до м. Яворів, з вини відповідача ОСОБА_3, який керував автомобілем НОМЕР_1 скоєно дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої позивачу ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду в розмірі 16568,93 грн. та моральну шкоду, а позивачам ОСОБА_5 і ОСОБА_6 завдано моральну шкоду.

Третьою особою ЗАТ УІСК Інвестсервіс ОСОБА_4 добровільно відшкодовано матеріальну шкоду внаслідок ДТП у сумі 14307,44 грн.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що моральну шкоду, заподіяну усім позивачам, та майнову шкоду у розмірі 1082,50 грн., заподіяну позивачці ОСОБА_4, повинен відшкодовувати відповідач ОСОБА_3

Однак, такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачами і відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства відповідач це особа, яка має безпосередній зв'язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за предявленими вимогами.

Позивачі просили відшкодувати заподіяну їм шкоду лише одним відповідачем ОСОБА_3.

Колегія суддів вважає, що районний суд не врахував того, що до спірних правовідносин потрібно було також застосувати положення Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки цивільна відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована відповідно до поліса обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а застрахованим транспортним засобом був саме автомобіль марки ВАЗ 21124-125-51, д.н.з.ВС 5073 АР.

Відповідно до вказаного полісу страховик, яким є ЗАТ СК Універсальна, забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоров»ю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу, та внаслідок цієї пригоди настає цивільно правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.

Згідно із ст.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»обовязкове страхування цивільно правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров»ю та майну потерпілих внаслідок дорожньо транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Тобто, виходячи із суті такого страхування закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника заподіювача шкоди.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати(страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою( страховим відшкодуванням).

Отже, питання про відшкодування шкоди самою лише особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування; у разі відсутності такої згоди за її заявою до субсидіарної відповідальності залучається страховик.

Згоди на відшкодування усієї шкоди відповідач ОСОБА_3 не висловив.

До участі у справі залучений в якості третьої особи (таке його процесуальне положення визначили самі позивачі(а.с.119-120) страховик - ЗАТ СК Універсальна, тому незалежно від того, чи наполягає позивач на відшкодуванні шкоди її заподіювачем, відповідальність якого застрахована за договором обовязкового страхування, суд повинен враховувати і відповідальність страховика, чого районним судом зроблено не було.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Оскільки згідно полісу №ВВ /1431025 обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована і ліміт відповідальності страховика, яким є ЗАТ СК Універсальна, по відшкодуванню шкоди, заподіяної майну, перевищує розмір майнової шкоди, яку суд вирішив стягнути з відповідача, а розмір франшизи становить 510 грн., то оскаржуване рішення в частині стягнення майнової шкоди в користь ОСОБА_4 слід змінити, зменшивши розмір майнової шкоди, яку слід стягнути ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 до 510 грн.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності( в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у звязку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь який її розмір може мати суто умовний характер.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також з врахуванням ст.ст. 23, 1187 ЦК України, роз»яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди», колегія судів вважає, що висновки суду щодо розміру відшкодування моральної шкоди в повній мірі відповідають обставинам справи.

А тому твердження апелянта про те, що розмір моральної шкоди є перебільшеним, не відповідає дійсним обставинам справи та не підтверджений належними доказами у справі, більше того залишаються незрозумілими висновки суду про стягнення з відповідача на користь позивача різних сум моральної шкоди, адже шкода завдана внаслідок одних і тих же обставин, колегія суддів вважає неспроможними.

Проте, постановляючи рішення про відшкодування моральної шкоди усім позивачам лише відповідачем ОСОБА_3, районний суд не врахував того, що частину такої шкоди повинен відшкодовувати страховик ЗАТ СК Універсальна відповідно до вимог п. 22.3 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»і ліміт його відповідальності більший, ніж розмір моральної шкоди, яку суд вирішив стягнути в користь позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_6, а тому оскаржуване рішення в цій частині необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні їх позову відмовити.

У частині стягнення моральної шкоди в користь позивача ОСОБА_5 рішення слід змінити, зменшивши розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню із ОСОБА_3 з 3000 грн. до 450 грн.(за мінусом ліміту відповідальності страховика).

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2010 року у частині стягнення майнової шкоди в користь ОСОБА_4 змінити, зменшивши розмір майнової шкоди, яку слід стягнути ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 до 510 грн.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2010 року у частині стягнення моральної шкоди в користь позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_6 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб: Закритого акціонерного товариства Українська іноваційна страхова компанія Інвестсервіс, Закритого акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна, про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2010 року у частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_6 по 08,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2010 року у частині стягнення моральної шкоди в користь позивача ОСОБА_5 змінити, зменшивши розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню із ОСОБА_3 з 3000 грн. до 450 грн.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: