Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2012 Справа №1915/15507/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Тихої І.М.,

з участю секретаря Матрифайло I.A. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, третьої особи - Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третьої особи -Другого відділу ДВС ТМУЮ про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що державним виконавцем Другого ВДВС ТМУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа №2-8772, виданого Тернопільським міськрайонним судом, 15.09.2010 року накладено арешт на автомобіль марки Тойота, модель Корола, 2003 року випуску, тип ТЗ, легковий седан-В, № кузова/шасі 2T1BR32E33C720296, д.р.з. ВО9390С, який належить на праві власності ОСОБА_1 та який він передав в заставу ПАТ КБ «Приватбанк» згідно укладеного між ними договору застави від 6.07.2006 року, оскільки ОСОБА_1 згідно доручення від 12.11.2012 року передав банку для реалізації вказаний автомобіль з метою погашення боргу по кредитному договору, просить звільнити його з під арешту ДВС у відповідності до вимог ст.54,60 ЗУ "Про виконавче провадження" .

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити в повному обсязі з викладених у заяві мотивів.

Відповідач ОСОБА_1, у судове засідання не з"явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи у суді у встановленому законом порядку.

Представник Другого ВДВС Тернопільського міського управління юстиції у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила, що в порядку примусового виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу за кредитним договором ДВС накладено арешт на спірний автомобіль, який боржник передав в заставу банку з метою забезпечення ним виконання зобов"язань за кредитним договором, а тому підстав для його зняття немає, в зв"язку з чим просить суд відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні такі факти:

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № ТЕНОАЕ00000037, укладеним між ПАТ КБ "Приватбанк та ОСОБА_1 6.07.2006 року про надання коштів в сумі 23778,63 долари США, між цими ж сторонами цього ж числа було укладено договір застави автотранспорту № ТЕНОАЕ00000037, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав в заставу банку належний йому на праві власності автомобіль марки Тойота, модель Корола, 2003 року випуску, тип ТЗ, легковий седан-В, № кузова/шасі 2T1BR32E33C720296, д.р.з. ВО9390С.

В зв"язку з невиконанням боржником умов кредитного договору Тернопільським міськрайонний судом 28.03.2007 року винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку 17343,79 доларів США та 30.05.2007 року видано виконавчий лист № 2-681.

При примусовому виконанні вищезгаданого виконавчого листа державним виконавцем Другого ВДВС ТМУЮ відкрито виконавче провадження ВП №5468848 про стягнення боргу за кредитним договором для задоволення вимог стягувана ЗАТ КБ «Приватбанк» та 27.04.2012 року накладено арешт на все майно позичальника ОСОБА_1, в тому числі і на належний на праві власності ОСОБА_2 автомобіль Тойота, модель Корола, 2003 року випуску, тип ТЗ, легковий седан-В, № кузова/шасі 2Т1ВR32ЕЗЗС720296, д.р.з. ВО9390С, який перебуває в заставі ПАТ КБ «Приватбанк», згідно укладеного між ними договору застави №ТЕАWАЕ00000081 від 11.07.2006 року.

Крім того, державними виконавцями Другого відділу ДВС 14.08.2007 року (ВП № 022138), 23.09.2010 року (ВП № 21366335), 10.11.2011 року (ВП 29668115), 26.04.2012( ВП № 32320774) року, 27.04.2012 рок(ВП № 323229608,323229707)у та 15.05.2012 (ВП 32329670, 32320774, 32329608,32329707) на виконання виконавчих документів щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь фізичних та юридичних осіб накладено арешт та заборону відчуження належного йому майна, в тому числі автомобіля марки Тойота, модель Корола, 2003 року випуску, тип ТЗ, легковий седан-В, № кузова/шасі 2Т1ВR32ЕЗЗС720296, д.р.з. ВО9390С

ОСОБА_1 згідно нотаріально посвідченого доручення від 12.11.2012 року передав банку для реалізації вказаний автомобіль з метою погашення боргу по кредитному договору.

Відповідно до вимог ст.54 ЗУ "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями

Згідно з вимогами ст.16 ЗУ "Про заставу " право застави виникає з моменту укладення договору застави.

Право застави в банку виникло 6.07.2007 року, а перша постанова про арешт винесена 14.08.2007 року.

Згідно з ст.14 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріорітет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжував з вищим пріорітеом має переважне право на звренння стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріорітет на заставлене майно має право ПАТ КБ Приватбанк".

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року № 6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановлених для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян та організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно так і на праві володіння ним.

Крім того, суд враховує також вимоги ст.20 ЗУ "Про заставу", згідно яких заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпечення заставою, воно не буде виконано. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться на підставі виконавчого листа.

Враховуючи те, що банк обрав спосіб захисту свого порушеного права шляхом стягнення суми боргу, а не шляхом звернення стягнення на заставлене майно , суд вважає, що ДВС не мала правових підстав для накладення арешту на заставне майно та його реалізації в порядку примусового виконання рішення суду.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом звільнення з під арештів, накладених державними виконавцями Другого відділу ДВС 14.08.2007 року (ВП № 022138), 23.09.2010 року (ВП № 21366335), 10.11.2011 року (ВП 29668115), 26.04.2012( ВП № 32320774) року, 27.04.2012 рок(ВП № 323229608,323229707)у та 15.05.2012 (ВП 32329670, 32320774, 32329608,32329707) та при примусовому виконанні виконавчого листа №2-8772, виданого Тернопільським міськрайонним судом, 15.09.2010 року на автомобіль марки Тойота, модель Корола, 2003 року випуску, тип ТЗ, легковий седан-В, № кузова/шасі 2Т1ВR32ЕЗЗС720296, д.р.з. ВО9390С, який належить на праві власності ОСОБА_1 та який він передав в заставу ПАТ КБ «Приватбанк» згідно укладеного між ними договору застави від 6.07.2006 року.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215 ЦПК України, ст. 54, ч.І ст. 60, 62-1 Закону України «Про виконавче провадження», ч.1 ст.54 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ст.ст. 16,20 ЗУ "Про заставу",-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Звільнити з під арештів, накладених державними виконавцями Другого відділу ДВС 14.08.2007 року (ВП № 022138), 23.09.2010 року (ВП № 21366335), 10.11.2011 року (ВП 29668115), 26.04.2012( ВП № 32320774) року, 27.04.2012 рок(ВП № 323229608,323229707)у та 15.05.2012 (ВП 32329670, 32320774, 32329608,32329707) та при примусовому виконанні виконавчого листа №2-8772, виданого Тернопільським міськрайонним судом, 15.09.2010 року на автомобіль марки Тойота, модель Корола, 2003 року випуску, тип ТЗ, легковий седан-В, № кузова/шасі 2Т1ВR32ЕЗЗС720296, д.р.з. ВО9390С, який належить на праві власності ОСОБА_1 та який він передав в заставу ПАТ КБ «Приватбанк» згідно укладеного між ними договору застави від 6.07.2006 року.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом 10 днів після його проголошення.

Головуюча І.М. Тиха