У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 серпня 2012 року суддя Подільського районного суду м.Києва Гребенюк В. В. , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до акціонерного комерційного банку «Правекс-Банк», про визнання правочинів недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду із вищезазначеним позовом.

Згідно із п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

У порушення зазначених вимог закону, у позовній заяві не викладені обставини, на яких ґрунтуються вимоги, позивачів та не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування, Зокрема, не обґрунтовано з посиланням на належні та допустимі докази порушення прав позивачів з боку відповідача, крім того позивачами не обґрунтовано позовні вимоги з посиланням на норми матеріального та процесуального права. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до розділу 6 «Третейське застереження» договору іпотеки № 415-009/08Ф від 09.10.2008 року, зокрема п. 6.1 передбачено, що всі спори підлягають вирішенню в Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів». Відповідно до розділу 3 «Третейське застереження» договору поруки № 415-009/08Ф від 03.10.2008 року, зокрема п. 6.1 передбачено, що всі спори підлягають вирішенню в Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів». Згідно розділу 11 «Третейське застереження» кредитного договору № 415-009/08Ф від 09.10.2008 року, зокрема п. 6.1 передбачено, що всі спори підлягають вирішенню в Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів». А також, чинне цивільно-процесуальне законодавство не містить такого способу захисту порушеного права, викладеного в п. 6 прохальної частини позову.

У позовній заяві йдеться не про обставини які передували укладенню кредитного договору, договорів іпотеки та поруки. Так, відповідно до ст. 1 Закону України від 12 травня 1991 р. № 1023-XII «Про захист прав споживачів» визначено, що послуга діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. У п. 23 ст. 1 цього ж Закону зазначено, що споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Проте слід мати на увазі, що відповідно до ст. 11 Закону № 1023-XII договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобовязання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобовязується повернути їх разом з нарахованими відсотками. У цьому ж Законі чітко прописана процедура укладання договору, в якій йдеться й про питання щодо надання інформації кредитодавцеві та споживачеві один про одного та щодо умов кредитування: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений, форми його забезпечення, тип процентної ставки, сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту, строк, на який кредит може бути одержаний, та варіанти його повернення. При цьому в разі ненадання зазначеної інформації субєкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону. Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один із оригіналів якого передається споживачеві. Споживач не зобовязаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені в договорі.

У звязку з цим застосування Закону № 1023-XII до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи процентної ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору зазначений Закон не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство, що регулює кредитні правовідносини.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Розміри ставок судового збору встановлені Законом України «Про судовий збір». Відповідно Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік» з 1 січня 2012 року заробітна плата установлена у місячному розмірі 1 073 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Законом України «Про судовий збір» із позовних заяв майнового характеру, судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 214 грн. 60 коп. та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 3 219 грн. Згідно ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. Судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову також у разі: подання позову одним позивачем до кількох відповідачів; об'єднання суддею в одне провадження кількох однорідних позовних вимог.

У порушення вищезазначених вимог закону позивачем судовий збір не сплачено.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 4 Законом України «Про судовий збір» із заяв про забезпечення доказів або позову, судовий збір встановлюється у 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 107 грн. 30 коп.

У порушення вищезазначених вимог закону позивачами судовий збір за заяву про забезпечення позову не сплачено.

Частиною 1 статті 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 119, 120, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до акціонерного комерційного банку «Правекс-Банк», про визнання правочинів недійсними - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

Розяснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Копію цієї ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_3