Номер провадження: 22-ц/1590/6371/12
Головуючий у першій інстанції Ільченко
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» про визнання акту про порушення правил користування електричною енергією № 013311 від 15 липня 2011 року та протоколу № 96 від 15 липня 2011 року незаконними та зобовязання їх скасувати, відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2012 року,

встановила:

У вересні 2011 р. ОСОБА_3 звернулася до суду із вищеназваним позовом, в якому вказала, що належну їй квартиру АДРЕСА_1 вона здає в оренду. 15.07.11 р. до квартири прибули працівники ВАТ «ЕК «Одесаобленерго» з наміром замінити електролічильник. За її відсутності вони склали акт № 013311 про порушення нею правил користування електричною енергією, в якому вказали про наявність штучного нуля при підключенні лічильника. Акт вона не підписувала, його підписала орендар її квартири. 15.07.11 р. вона прибула на засідання комісії, де їй запропонували сплатити 1700 грн. на що вона відмовилася. Тоді було складено протокол № 96 від 15.07.11 р. по розгляду акту, в якому зазначили про необхідність сплатити 12262,20 грн. для погашення начебто завданих збитків.

Вказаними діями їй завдано не тільки матеріальну, а й моральну шкоду, яка полягає в порушенні її життєвого укладу, появі безсоння та невротичної реакції, необхідності вживання заспокійливих ліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 16, 22, 23, 714, 1076 ЦК, ст. ст. 275 277 ГК, ст. ст. 4 6, 18, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про житлово-комунальні послуги» просила: 1) визнати незаконним акт про порушення правил користування енергоспоживанням № 013311 від 15.07.11 р. та протокол № 96 від 15.07.11 р. про стягнення з неї грошової суми в розмірі 12262,20 грн.; 2) зобовязати відповідача скасувати вказані документи та анулювати суму накладеного на мене стягнення; 3) стягнути з відповідача на її користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн..

Позивач в судовому засіданні підтримала позов, просила суд задовольнити його з вказаних у ньому підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, надавши суду письмової заперечення на позов.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.04.12 р. у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити: визнати незаконним ОСОБА_1 про порушення правил користування енергоспоживанням № 013311 від 15.07.11 р. та Протокол № 96 від 15.07.11 р. про стягнення з неї грошової суми в розмірі 12262,20 грн.; 2) стягнути з відповідача на її користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. та судові витрати. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам справи.

ВАТ «ЕК «Одесаобленерго» письмових заперечень на апеляційну скаргу не надало. Представник ВАТ «ЕК «Одесаобленерго» в судовому засіданні вважав необхідним апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість скарги.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу треба відхилити за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про повну відмову в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існують договірні правовідносини щодо постачання електричної енергії до належної позивачці на праві приватної власності квартири. В результаті проведеної 15.07.11 р. уповноваженими представниками Центрального РЕМ ВАТ «ЕК «Одесаобленерго» перевірки в квартирі позивачки з дотримання Правил користування електричною енергією для населення було встановлено факт порушення цих Правил, а саме: обладнання штучного нуля через автоматичний вмикач що призвело до споживання не облікованої електричної енергії, та при відключенні автоматичного вмикача диск електричного лічильника зупинявся, електричні прилади працювали, однак електрична енергія не обліковувалась, що зафіксовано актом № 013311 про порушення Правил користування електричною енергією. Орендар ОСОБА_4, підписавши акт № 013311 від 15.07.11 р., погодилася з порушеннями, які зазначені у цьому акті представниками енергопостачальної компанії. На підставі акту № 013311 від 15.07.11 р. комісією з розгляду актів Центрального РЕМ ВАТ «ЕК «Одесаобленерго» був визначений розмір збитків на суму 12262,02 грн., що підтверджується протоколом № 96 від 15.07.11 р..Таким чином, суд вважає безпідставними посилання позивача стосовно того, що акт № 013311 від 15.07.11 р. про порушення Правил користування електричною енергією є незаконним, так, яка був складений без її присутності та не підписаний нею (а. с. 41 42).

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, колегія суддів одночасно вважає, що погодитися з обґрунтуванням суду першої інстанції щодо законності ОСОБА_1 та проколу не можна, цього висновку суд першої інстанції дійшов передчасно.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Між сторонами існують договірні правовідносини щодо надання та споживання електричної енергії, наявність яких судом першої інстанції встановлено на підставі наявних у справі і наданих сторонами доказів: ОСОБА_1 про порушення № 013311 від 15.07.11 р. (а. с. 6) Правил користування електричної енергії для населення; протоколу № 96 від 15.07.11 р. (а. с. 8) засідання комісії з розгляду акту № 013311.

За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна сторона має право на судовий захист.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Загальний перелік таких способів захисту передбачений ст. 16 ЦК, якою передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим, способом, що встановлений договором або законом.

Частіше спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регулює конкретні цивільні правовідносини.

Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає способам захисту цивільних прав визначених ст. 16 ЦК. Не визначений обраний позивачем спосіб захисту права і спеціальним законом.

Із зазначених ОСОБА_3 підстав та предмета позову вбачається, що предметом позову є фактично правомірність складання ОСОБА_1 та Протоколу, які не встановлюють для позивача будь-яких обовязків крім рекомендацій сплатити нараховані збитки. Оскарження дій щодо факту складання ОСОБА_1 та Протоколу, як і їх самих не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав. Акт та Протокол це письмові докази, які містять відомості про обставини, які мають значення для справи про відшкодування збитків, завданих порушенням Правил користування електричною енергією для населення.

ОСОБА_5 та Протокол можуть бути визнанні в якості доказів при вирішенні іншого спору де оспорюються дії, рішення які є обовязковими до виконання. Перевірка змісту цих доказів в установленому процесуальним законом порядку здійснюється судом. Результати такої оцінки доказу суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви його прийняття чи відмови у прийнятті, а не визнає цей доказ незаконним та скасовує його.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і

залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову. Апеляційна скарга не містить доводів та підтверджуючих їх доказів, на підставі яких можна ухвалити рішення про задоволення позову. Таким чином, апеляційну скаргу треба відхилити, резолютивну частину рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін. Однак, при цьому колегія суддів вважає, що з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції необхідно повністю виключити обґрунтування суду щодо законності дій працівників ВАТ «ЕК «Одесаобленерго» щодо складання спірних ОСОБА_5 № 013311 від 15.07.11 р. та Протоколу № 96 від 15.07.11 р..

Відповідно до ст. ст.79, 88 ЦПК необхідно стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 53,65 грн..

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2012 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 53 (пятдесят три) грн. 65 коп..

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. Є. Федорова

ОСОБА_2