Головуючий у першій інстанції Пащенко
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарях Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області, прокурора Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_4, Державної Казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Генеральна Прокуратура України, про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, зобовязання вчинити певні дії та зобовязання утримуватись від вчинення певних дій, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 жовтня 2012 року,

встановила:

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.10.12 р. у задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити ухвалу про передачу справи для розгляду в той же суд першої інстанції, іншому судді. Посилається на те, що рішення ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи: - в рішеннях апеляційного суду доведено факт завдання моральної шкоди шляхом винесення незаконної постанови про порушення кримінальної справи; - безпідставними є посилання суду на відсутність обвинувального вироку, яким дії відповідача ОСОБА_4 визнано неправомірними.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань суду не надала.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторони або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Ізмаїльська міжрайонна прокуратура Одеської області в письмових запереченнях вважала необхідним апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Посилається на те, що підстав для задоволення скарги немає, оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Представник Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги, які викладені в письмових запереченнях.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу треба відхилити за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що відповідачами порушено такі особисті немайнові права позивачки як честь, гідність та ділова репутація. Суду не надано доказів про те, що відповідачі поширювали інформацію щодо винесення постанови про порушення кримінальної справи через засоби масової інформації чи в іншій формі. Законодавством не передбачено такого способу захисту честі, гідності та ділової репутації, як вибачення. Судовому захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване право, тобто право, яке вже є порушеним, невизнаним або оспорюваним на момент звернення особи до суду (а. с. 137 - 138).

Вказані в апеляційній скарзі доводи не спростовують вказаних висновків суду.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Позивачка звернулася до суду з вимогами про захист честі, гідності та ділової репутації.

Відповідно до ст. ст. 275, 277, 1176 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього слідства, прокуратури або суду.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. п. 17, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.09 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» у порядку цивільного судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у постановах органів досудового слідства, для яких законом установлено інший порядок оскарження. Суд не вправі зобовязувати відповідача вибачитися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у ст. ст. 16 277 ЦК.

Висновки суду першої інстанції зроблені, відповідні правовідносини між сторонами встановлені, на підставі наявних у справі і наданих сторонами доказів: постанови старшого слідчого Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області від 29.07.10 р. (а. с. 10 11) про відмову в порушенні кримінальної справи; постанови старшого слідчого Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області від 26.08.10 р. (а. с. 12) про порушення кримінальної справи; постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.09.10 р. (а. с. 13); ухвали апеляційного суду Одеської області від 20.10.10 р. (а. с. 17); постанови старшого слідчого Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області від 21.11.10 р. (а. с. 19) про скасування постанови про порушення кримінальної справи; ухвали апеляційного суду Одеської області від 27.12.10 р. (а. с. 22 26); ухвали апеляційного суду Одеської області від 21.03.11 р. (а. с. 27 28); ухвали апеляційного суду Одеської області від 21.06.11 р. (а. с. 29); ухвали апеляційного суду Одеської області від 07.09.11 р. (а. с. 30); ухвали апеляційного суду Одеської області від 07.11.11 р. (а. с. 31); постанови Ізмаїльського міжрайонного прокурора від 10.02.12 р. (а. с. 33) про порушення кримінальної справи; постанови Ізмаїльського міжрайонного прокурора від 14.03.12 р. (а. с. 34) про передачу кримінальної справи за підслідністю; постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.03.12 р. (а. с. 35 36); документів щодо стану здоровя ОСОБА_3 (а. с. 108 117).

Суд першої інстанції надав правильну оцінку наявним у справі доказів, правильно визначив характер спірних правовідносин між сторонами.

Апелянт не надала суду доказів, які б спростовували вищевказані висновки суду першої інстанції, як не надала апеляційному суду доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги. Її доводи є необґрунтованими, оскільки вони не ґрунтуються на обставинах справи та нормах чинного законодавства.

Доводи апелянта про те, що поза увагою суду залишився встановлений в рішеннях апеляційного суду факт завдання моральної шкоди шляхом винесення незаконної постанови про порушення кримінальної справи не заснований на матеріалах справи. З наявних в матеріалах справи постанов апеляційного суду Одеської області вбачається, що жодного разу предметом судового розгляду не було встановлення факту завдання моральної шкоди. Доводи апелянта на безпідставність посилання суду про відсутність обвинувального вироку, яким дії відповідача ОСОБА_4 визнано неправомірними, є неспроможними. Випадки покладення на прокуратуру обовязку відшкодувати шкоду, яка завдана під час виконання покладених на неї обовязків, чітко визначені у ст. 1176 ЦК. Така підстава для відшкодування шкоди, як винесення постанови про порушення кримінальної справи, вказаною статтею не передбачена.

Вимоги апелянта про передачу справи для розгляду в той же суд першої інстанції, іншому судді, суперечать повноваженням апеляційного суду, передбачених ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалив рішення на підставі наданих сторонами та досліджених у судовому засіданні доказів, повно і всебічно зясувавши обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин, вірно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3. Рішення суду є справедливим, законним та обґрунтованим, підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 жовтня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: М. В. Процик

ОСОБА_1