Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2012 Справа №1915/14828/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі :

головуючої Тихої І.М.,

при секретарі Матрифайло I.A.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, -

встановив:

Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,09 га, яка розташована в с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, серії TP №007669, виданого Тернопільським районним відділом земельних ресурсів 23 квітня 2004 року на ім'я ОСОБА_1 посилалась на те, що зазначений державний акт не відповідає земельно-обліковим документам сільської ради. Також вказала на те, що земельна ділянка, призначена для ведення особистого господарства, щодо якої приймалось рішення про передачу у власність ОСОБА_1, знаходиться за межами населеного пункту та її розмір у відповідності до рішення сесії сільської ради № 132 від 26.12.2003 року про безоплатну передачу у власність становить 0,08 га., а в Державному акті на землю її площу зазначено 0,09 га., вона перебуває в межах села, ніколи не надавалась в користування позивача, не є ріллею, а є частиною паркової зони. Крім того, зазначив що всупереч вимогам ст.118 ЗК України, в редакції 2001 року, ОСОБА_2 не звертався до сільської ради з заявою про передачу йому безоплатно з земель сільської ради вказаної землі, не замовляв у відповідній проектній організації проекту її відведення та не погоджував його з органом по земельних ресурсах, природоохоронним, санітарно-епідеміологічним органами, органом архітектури та охорони культурної спадщини, відповідно не подавав проект відведення на розгляд сільської ради, а тому сільською радою не могло прийматись рішення про передачу її у власність відповідача.

В суді представник позивача позов підтримав та попросив його задовольнити з викладених вище мотивів.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник у суді проти задоволення позову заперечили та пояснили, що згідно рішення Великогаївської сільської ради ОСОБА_1 передано у власність земельну для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0,08 га., при проведенні її обмірів під час виготовлення технічної документації землевпорядником сільської ради встановлено, що площа вказаної земельної ділянки складає 0,09 га., а тому йому було видано Державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,09 га. Посилання позивача на те, що земельна ділянка, яка виділялась, була розташована в іншому місці та поза межами населено пункту вважає безпідставними, оскільки землевпорядником сільської ради та Великогаївським сільським головою підписаний акт погодження меж земельної ділянки та технічна документація, які передували видачі Державного акту на землю, а також сам Державний акт.

Досліджуючи та оцінюючи докази по справі, суд встановив наступне:.

Рішенням восьмої сесії четвертого скликання Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 116 від 19 листопада 2003 року ОСОБА_1 безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,38 га, з яких 0,19 га для введення особистого селянського господарства та 0,19 га .- присадибна земельна ділянка.

Рішенням дев'ятої сесії четвертого скликання Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 132 від 26 грудня 2003 року внесено зміни в рішення Великогаївської сільської ради восьмої сесії четвертого скликання № 116 від 19 листопада 2003 року, яким визначено, що безкоштовно у приватну власність ОСОБА_1 передається 0,08 га. землі для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Великі Гаї Тернопільського району.

З оспорюваного державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №007669 від 23 квітня 2004 року, виданого на підставі рішення Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 132 від 26 грудня 2003 року, вбачається, що ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,09 га, розташовану в с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, призначену для ведення особистого селянського господарства.

В матеріалах технічної документації, виготовленої Тернопільською районною філією Центру ДЗК на замовлення ОСОБА_1, міститься витяг з рішення дев'ятої сесії четвертого скликання Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 132 від 26 грудня 2003 року про безкоштовну передачу у приватну власність ОСОБА_1 0,09 га землі для ведення особистого селянського господарства.

Технічне завдання № 132 від 26.12.2003 року, розроблене ТРФ Центру ДЗК, висновок від 10.12.2003 року про проведення інвентаризації земельної ділянки, затверджений начальником відлілу, земельних ресурсів у Тернопільському районі, акт визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельної ділянки від 10.12.2003 року, підписаний Великогаївським сільським головою та землевпорядником, висновок начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства № 35 від 12.03.2004 року, які передували видачі вказаного Державного акту, свідчать про те, що загальна площа земельної ділянки становить 0,34 га, а саме: 0,25 га.- для будівництва та обслуговування жилого будинку та 0,09 га. для ведення особистого селянського господарства, сусідами відповідача є сільська рада та ОСОБА_3, тобто йдеться про спільну земельну ділянку загальною площею 0,34 га. з зазначенням кадастрового номеру її частини площею 0,09 га., призначеної для особистого селянського господарства, того ж що й у Державному акті про право власності на землю - 020011313, що свідчить про те, що фактичне місце розташування земельної ділянки відповідає кадастровому номеру, який міститься в Державному акті на право власності на землю та земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту та спростовує твердження відповідача про те, що земельна ділянка, яка виділялась відповідачу розташована в полі поза межами населеного пункту. Також сторони в суді не заперечили того факту, що будь-яких інших рішень про передачу у власність ОСОБА_1 земель сільська рада не приймала, а рішення сесії сільської ради № 116 від 19.11.2003 року та № 132 від 26.12.2003 року не містять інформації про місце розташування земельної ділянки про яку йде спір .

Тому суд вважає, що позивач не довів правомірність своїх вимог, а в розбіжностях у площі земельної ділянки в 0,01 га., яка виникли у рішенні сесії сільської ради про її безоплатну передачу та Державному акті про право власності на землю, немає вини відповідача, оскільки Конституцією України та Земельним Кодексом України визначено саме позивача як контролюючий орган за додержання вимог законодавства при виділенні громадянам земель з власності сільської громади, крім того, нормами чинного законодавства України не передбачено захист прав та інтересів органів місцевого самоврядування від порушень, які вони самі допустили.

Наданий позивачем акт обстеження земельних ділянок ОСОБА_1, складений земельною комісією в присутності Великогаївського сільського голови ОСОБА_4А та землевпорядника сільської ради ОСОБА_5 , яким встановлено що згідно земельно-кадастрової книги сільської ради за ОСОБА_1 рахується 0,25 га. для обслуговування житлового будинку та 0,15 га. для ведення особистого селянського господарства, остання знаходиться за межами населеного пункту, приватизована ним земельна ділянка площею 0,09 га. знаходиться в межах населеного пункту та нікому не належала ні ОСОБА_1 ні його матері ОСОБА_6, дана земельна ділянка не є ріллею і будучи частиною паркової зони не могла бути передана у приватну власність ОСОБА_1, не приймається судом до уваги в якості належного доказу на підтвердження доводів позивача про те, що позивачу виділялась інша земельна ділянка, з тих мотивів що позивачем не оспорюється рішення сільської ради, крім того в рішенні сесії сільської ради про безоплатну перечу землі не зазначено місця розташування земельної ділянки, а також чи виділялась вона з земель сільської ради, які були раніше надані ОСОБА_1.

З цих же мотивів суд відхиляє доводи позивача про те, що оспорювана земельна ділянка не могла бути передана ОСОБА_1, оскільки не перебувала в його користуванні та всупереч вимогам ст.118 ЗК України, в редакції 2001 року, він не звертався до сільської ради з заявою про безоплатну передачу з земель сільської громади у власність та сільська рада не надавала дозволу на розробку проекту її відведення, який повинен був погоджуватись з органом по земельних ресурсах, природоохоронним органом і санітарно-епідеміологічними органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що форма захисту порушеного права у вигляді скасування державного акту про право власності на землю не передбачена чинним законодавством, суд вважає шо у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,60,213, 215 ЦПК України, ст.ст.12,116,118 ЗК України, -

вирішив:

В задоволенні позову Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний на протязі десяти днві від його проголошення..

ГоловуючаОСОБА_7