Справа № 2404/1892/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2012 року Заставнівський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Стрільця Я.С.

при секретарі Задорожняк О.М.

з участю: відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Заставна справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку Приват Банкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ Приватбанкзвернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Посилається на те, що 30.03.2007 року між ним та ОСОБА_1 був укладений Договір кредиту №CVXRRX10140637, згідно якого їй, було надано кредит в сумі 1998, 00 (однієї тисячі девятсот девяносто восьми) гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.03.2008 року.

У звязку із порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 допустила заборгованість в сумі 15891,59 (пятнадцяти тисяч вісімсот девяносто однієї) гривні 59 копійок, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду пояснення на заперечення в яких вказав, що просить позов задовольнити в повному обсязі, заперечував проти наданих представником відповідача заперечень.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнали в повному обсязі, про що подали письмове заперечення на позовну заяву в яких вказали, що позивач пропустив трирічний строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦПК України, а також те, що позивачем було незаконно нараховано пеню поза річним терміном позовної давності. Просили застосувати до правовідносин, що склались між ними строк позовної давності та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Статями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема, за ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з чч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати свої обов'язку відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

На виконання вказаних вимог закону судом встановлено, що 30.03.2007 року сторони між собою уклали кредитний договір №CVXRRX10140637 згідно якого відповідач ОСОБА_1 ознайомилася та була згодна із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), які надані їй в письмовій формі. Також вона погодилася з тим, що заява позичальника разом із запропонованими Приват Банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), Тарифами складає між нею та банком кредитно-заставний договір. Дана обставина вбачається із заяви позичальника (а.с. 3 зворот), яка підписана відповідачем ОСОБА_1

З тексту вказаної заяви також вбачається, що відповідач отримала кредит в розмірі 1998,00 гривень на строк 12 місяців з 30.03.2007 року по 29.03.2008 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,0% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 26,97 гривень та єдино разової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 333 гривні. В свою чергу ОСОБА_1 взяла на себе зобовязання повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) строки. Також із заяви позичальника вбачається, що згідно п. 4.2 Умов, при порушенні Позичальником зобовязань із погашення Кредиту, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом в розмірі 11.83% в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.

Своїм підписом відповідач ОСОБА_1 також підтвердила ту обставину, що вона ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом вона підтвердила факт отримання нею повної інформації про умови кредитування в Приват Банку. Також вона висловила свою згоду з тим, що заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між собою та банком договір про надання банківських послуг.

Пунктами 3.1 та 3.2 Умов передбачено права та обовязки сторін. В судовому засіданні встановлено, що свої обовязки Позичальник (Банк) виконав в повному обсязі. Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 не виконала своїх зобовязань, не погасила виниклу заборгованість. Крім того, на її адресу позивачем направлявся претензійний лист з вимогою повернення заборгованості по кредиту, що вбачається з листа та повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 8, 9).

Статтею 253, 257 ЦПК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), що передбачено ст.258 ч.2 п.1 ЦК України.

Згідно з ст.259 ч.1 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Пунктом 5.5 Умов надання споживчого кредиту передбачено, що термін позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафу даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (а.с. 7).

Оскільки вказаним договором передбачено, що кредит надається строком до 29.03.2008 року включно, то перебіг п'ятирічного строку позовної давності відповідно до ст. 253, ч. 5 ст. 261 ЦК України починається саме з 30 березня 2008 року й спливає 30 березня 2013 року.

Крім того, з розрахунку заборгованості за спірним договором (а.с. 2) вбачається, що остання складається зокрема з неустойки у вигляді штрафу, розмір якого визначається виходячи з відсотка від суми заборгованості та складає 732,93 гривень.

Однак, у відповідності до ст.550 ч.2 ЦК України, проценти на неустойку не нараховуються. Саме тому, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ст.551 ч.3 ЦК України, розмір нейстойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З вищевказаного розрахунку видно, що заборгованість по нейстойці (пені) відповідача ОСОБА_1 складає 7713,78 гривень, що значно перевищує розмір загальної заборговансоті по тілу кредиту, яка складає 896,24 гривень. Також в судовому засіданні було встановлено, що відповідач на даний час ніде не працює, хворіє та потребує постійного придбання медикаментів для лікування, що є обставинами, які мають істотне значення та враховуються судом при зменшенні розміру нейстойки до 2000 гривень.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума судового збору пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 253, 257-259, 261, 526, 527, 530, 550, 551, 598-601, 604-609, 611, 631, 1054 ЦК України, ст.ст. 74, 88, 214, 215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПАТ КБ Приват Банкзаборгованість за кредитним договором №СVXRRX10140637 від 30.03.2007 року в розмірі 9444,88 гривень (дев'ять тисяч чотириста сорок чотири) з них: 896,24 грн. заборгованість за кредитом; 6048,64 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2000 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн. штраф (фіксована частина).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПАТ КБ Приват Банксудові витрати в розмірі 200 (двісті) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: