Справа № 2-1994/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2012 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Беркещук Б.Б.

секретаря Матушевської Г.Д.,Максим юк М.А.

з участю позивача (ів) ОСОБА_1

відповідача (ів ) ДП «Коломийське лісове господарство»

в особі ОСОБА_2, ОСОБА_3

третя особа ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Коломийське лісове господарство», третя особа директор Державного підприємства «Коломийське лісове господарство» ОСОБА_4 про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду який підтримала у судовому засіданні та пояснила, що з 01 лютого 2001 року вона працювала робітницею на лісокультурних роботах по другому розряду в Державному підприємстві «Коломийське лісове господарство». 05 вересня 2011 року її звільнили з роботи у звязку із скорочення чисельності працівників, за п.1 ст.40 КЗпП України. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки порівняно з іншими працівниками, які залишилися працювати на підприємстві, вона має більш високу кваліфікацію і продуктивність праці. Вказує, що на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається на ІІ курсі ВПХУ №5 м.Чернівці. В квітні 2011 року демобілізувався з Збройних Сил України старший син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який не працює.

Крім того зазначає, що з наказом про зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації або перепрофілювання ДП «Коломийський лісгосп» її відповідач не ознайомлював. 04.07.2011 року відповідач запропонував їй ознайомитись з листом №540 від 04.07.2011 року з попередженням про скорочення чисельності відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, з 05 вересня 2011р. Дане попередження вона відмовилась підписувати, оскільки вказала, що у неї на утриманні неповнолітня дитина і просила надати іншу постійну роботу. Того ж дня 04.07. 2011 року їй запропонували тимчасову роботу робітниці на лісокультурних роботах в Шепарівському лісництві. Згаданий лист №540 від 04.07.2011р. відповідач надіслав їй поштою , котрий вона отримала 11.07.2011р.

В кінці липня 2011 року третя особа директор ДП «Коломийський лісгосп» ОСОБА_4 повідомив їй, що з 01 серпня її перевели робітницею на лісокультурні роботи в Шепарівське лісництво. Однак, вказує, що заяву на переведення на іншу роботу вона не писала, з наказом про переведення на іншу роботу не ознайомлювалася.

29.08.2011р. із письмовою заявою вона, ОСОБА_1 звернулася до директора ДП «Коломийське лісове господарство» про те, щоб їй надали постійну роботу, також із аналогічною письмовою заявою вона звернулася до Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства про надання їй постійної роботи. На її звернення, вважає, відповідач не обґрунтовано надав письмове пояснення про підстави розірвання трудового договору. Також їй стало відомо, що 25.08.2011 р. первинна профспілкова організація надала згоду на її звільнення з роботи по скороченню чисельності працюючих. Вказує, що на засідання первинної профспілкової організації її не запросили, а рішення прийняли у її відсутності.

На день подання позову до суду вона перебувала у вимушеному прогулі 21 день, з 05 вересня 2011 року по 03 жовтня 2011року, тому просить поновити її, позивачку ОСОБА_1 на роботу робітницею на лісокультурні роботи по другому розряду в Державному підприємстві «Коломийське лісове господарство» та стягнути з Державного підприємства «Коломийське лісове господарство» на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з дня звільнення (05.09.2011р.) по день фактичного винесення рішення суду (з розрахунку середньомісячної заробітної плати 1050 грн. за один місяць), також відшкодувати витрати повязані з оплатою правової допомоги у розмірі 500 грн.

Представники відповідача позов не визнали та суду пояснили, що позивачку було звільнено з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України. Посилання позивачки на порушення адміністрацією ДП «Коломийський лісгосп» ст.42 КЗпП України є безпідставним, так як на момент попередження позивачки ОСОБА_1 про подальше звільнення з роботи в штатному розписі ДП «Коломийський лісгосп» була лише одна посада робітниці лісових культур, а тому позивачка не мала переважного права залишення на роботі. Крім того 04 липня 2011 року ОСОБА_1 було попереджено про майбутнє звільнення, однак від підпису позивачка відмовилась, що підтверджується відповідним актом.

Вказують, що доцільність скорочення посади, на якій працювала позивачка пояснюється значним зменшенням урожайності лісових культур у лісонасінневому господарстві, що підтверджується актом лісопатологічного обстеження плантацій лісонасінневого господарства від 08.04.2011р., проведеного ДСЛГ «Івано-Франківськлісозахист» та актом встановлення інтенсивності фенофаз цвітіння хвойних порід від 31.05.2011 р. Посилання позивачки на те, що ніби в липні 2011 р. її було переведено на роботу в Шепарівське лісництво не відповідає дійсності, оскільки наказів про її переведення не видавались. Наказом директора ДП «Коломийський лісгосп» від 29.07.2011 р. № 68-вк « Про передачу земель лісового фонду» землі лісового фонду лісонасінневого господарства було передано до земель Шепарівського лісництва . Згідно ч.2 ст.32 КЗпП України не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації, на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади обумовленої трудовим договором. Крім того пояснили, що про засідання профспілкового комітету позивачка ОСОБА_1 повідомлялась листом, що стверджується витягом із реєстру вихідної кореспонденції, однак у відповідача відсутні підтвердження про отримання позивачкою такого листа в результаті чого 08 лютого 2012р. з цього приводу проведено засідання профкому ДП "Коломийський лісгосп". Вважають позов безпідставним та просять суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Третя особа директор ДП "Коломийський лісгосп" ОСОБА_4 вважає, що позов є безпідставний і просить у задоволенні позову відмовити підтримуючи заперечення представників відповідача та пояснив, що позивачка бкла звільнена на законних підставах згідно наказу № 86-вк від 05.09.2011р. і при звільненні позивачка отримала вихідну допомогу в розмірі середньомісячної заробітної плати та компенсацію за невикористану чергову відпустку згідно обхідного листа чого позивачка не заперечила.

Суд вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази та зясувавши фактичні обставини справи приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 09 квітня 2008 року позивач ОСОБА_1 працювала робітницею на лісокультурних роботах по другому розряду в Державному підприємстві «Коломийське лісове господарство», що стверджується трудовою книжкою БТ-І № 2118234, заповненої по19.09.1983р.(а.с.5-6).

05 вересня 2011 року позивачку ОСОБА_1 звільнено з роботи у звязку із скорочення чисельності працівників, за п.1 ст.40 КЗпП України, що стверджується наказом № 86-вк від 05.09.2011р.. (а.с.4-6).

Згідно ст. 40 п. 1 КЗпП України трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Доцільність скорочення посади, на якій працювала позивачка пояснюється значним зменшенням урожайності лісових культур у лісонасінневому господарстві, що підтверджується копією акта лісопатологічного обстеження плантацій лісонасінневого господарства від 08.04.2011 р., проведеного ДСЛГ «Івано-Франківськлісозахист» та копією акта встановлення інтенсивності фенофаз цвітіння хвойних порід від 31.05.2011 р.(а.с.31-32).

01 липня 2011 року відповідно до наказу № 62-вк ДП «Коломийське лісове господарство» про скорочення чисельності працюючих скорочено робоче місце робітниці на лісокультурних роботах в лісонасінневому господарстві з 05 вересня 2011 року. (а.с.41).

04 липня 2011 року позивачку ОСОБА_1, згідно копії акту від 04 липня 2011 року, було попереджено про майбутнє звільнення, однак від підпису позивачка відмовилась.(а.с.30)

Відповідно до ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці та у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Позивачці ОСОБА_1 запропонована аналогічна робота тимчасових робітниць на розсаднику в Шепарівському лісництві, що знаходиться за 3 км. від місця проживання, згідно копії листа від 22 серпня 2011 року вих.. № 760 (а.с.46). Однак позивачка відмовилась від запропонованої роботи чого не заперечила у судовому засіданні так як така робота є тимчасовою.

Відповідно до копії протоколу № 4 засідання профкому ДП «Коломийський лісгосп» від 25 серпня 2011 року надано згоду на звільнення з роботи по ст.. 40 п.1 КЗпП України по скороченню чисельності працюючих з 05 вересня 2011 року позивачки ОСОБА_1 (а.с.45)

Згідно ст .43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Позивачку ОСОБА_1 згідно копії листа голови профспілкового комітету повідомлено про необхідність прибуття до ДП «Коломийський лісгосп» на 25 серпня 2011 року на засідання профкому (а.с.65, 66). Однак в судовому засіданні позивач заперечила факт отримання повідомлення про засідання профкому.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року N 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону, якщо до профспілкового органу в такому випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці справи до судового розгляду. Аналогічним чином вирішується спір про поновлення на роботі, якщо згоду профспілкового органу на звільнення визнано такою, що не має юридичного значення. Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.

Протоколом №2 засідання профкому ДП «Коломийський лісгосп» 08 лютого 2012 року підтверджено надання згоди на звільнення з роботи по ст.. 40 п.1 КЗпП України по скорочення чисельності працюючих позивачки ОСОБА_1Б.(а.с. 76-80 ).

При припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 КЗпП України, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не заперечила факт повернення відповідачем та отримання нею трудової книжки на її імя, а також коштів виплачених ДП «Коломийське лісове господарство» у зв язку із звільненням згідно вищезгаданого наказу про звільнення. а також її реєстраціїї у Коломийському міськрайонному центрі зайнятості.

Свідок голова профспілки ДП "Коломийське лісове господартво" ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила факт оголошення наказу № 86-вк від 05 вересня 2011 року про звільнення з роботи ОСОБА_1 та після її відмови від підпису з ознайомленням наказу, складення відповідного акту. Крім того ствердила, що позивачці надсилались повідомлення про засідання профспілкового комітету з приводу звільнення і усно повідомлялось про таке засідання.

Свідок ОСОБА_9, також підтвердила той факт, що в присутності головного лісничого ОСОБА_2, інженера відділу кадрів ОСОБА_8, майстра лісу лісонасіневого господарства ОСОБА_10 їй та позивачці ОСОБА_1 зачитали лист попередження про звільнення в звязку з скороченням чисельності працівників, однак від підпису вони відмовились так як не були згідні із звільненням.

Що стосується посилань позивачки на те, що порівняно з іншими працівниками , які залишились працювати на підприємстві вона має більш високу кваліфікацію і продуктивність праці, то вони судлом до уваги не приймаються із-за недоведеності.

Таким чином судом встановлений факт того, що звільнення позивачки з роботи проведено без порушень чинного законодавства, тому позов про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та ст..ст.40 ч.1, 42,43 КЗпП України, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів № 9 від 06.11.1992р.,ст.ст. 209, 212- 215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Державного підприємства «Коломийське лісове господарство», третя особа директор Державного підприємства «Коломийське лісове господарство»ОСОБА_4 про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення встановленого строку апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

Суддя:

БеркещукБ. Б.