Справа № 2-568/11
Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2012 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Теренчук Ж. В.,

при секретарі Ніколас С.О. ,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу , та визнання права спільної сумісної власності на майно ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просив встановити факт спільного проживання з ОСОБА_2 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 31 березня 2005 року по 3 квітня 2011 року, провести поділ спільного майна , придбаного з відповідачкою в період проживання однією сімєю, стягнувши на його користь грошову компенсацію в розмірі 386694 грн за належну йому 1/2 частину :-придбаного для здійснення підприємницької діяльності товару (автозапчастини) за період з 2008 року по 2010 рік , половини вартості придбаного за спільні кошти автомобілю марки ГАЗ 2752-414, половини вартості земельної ділянки №26 по пров.Польовий в с.Кучурган Роздільнянського району Одеськуої області, половину вартості будинку по вул..Терешкової, 60 с.Кучурган Роздільнянського району , а також просив стягнути на його користь судові витрати по справі .(а.с.5)

В подальшому доповнив та змінив позовні вимоги, подавши відповідну заяву (а.с.65), та просив встановити факт спільного проживання з ОСОБА_2 з 31.03.2005 року по 03.04.2011 року, визнати спільною сумісною власністю його та ОСОБА_2 і відповідно за ним право власності на 1/2 частину наступного майна : житлового будинку по вул..Терешкової, 60 с.Кучурган та земельної ділянки, на якій розташований даний будинок, товару для здійснення підприємницької діяльності, придбаного в період спільного проживання за 2008-2010 рік згідно наданих суду накладних на придбання товару , автомобіля марки ГАЗ 2752-414, будівельних матеріалів, з яких складається незавершений будівництвом житловий будинок по вул..Польовій, 26 с.Кучурган на на земельну ділянку , на якій розташований незавершений будівництвом житловий будинок. Поділити вказане майно, передавши його відповідачці , а на його користь стягнути вартість 1/2 частки майна в сумі 377294 грн.

В подальшому ОСОБА_4 збільшив позовні вимоги , подавши позов в новій редакції (а.с.90) та просив :

- встановити факт спільного проживання однією сімєю з відповідачкою з 31.03.2005 року по 03.04.2011 року,

-визнати спільною сумісною власністю його та ОСОБА_2 і відповідно за ним право власності на 1/2 частину наступного майна : 1) 1/2 частину житлового будинку по вул..Терешкової, 60 с.Кучурган та земельної ділянки, на якій розташований даний будинок:2) 1/2 частину придбаного за період спільного проживання товару для здійснення підприємницької діяльності з 31.03.2005 року по 03.04.2011 року на суму 679048,68 грн:3) 1/2 частину автомобіля марки ГАЗ 2752-414: 4) 1/2 частину будівельних матеріалів, з яких складається незавершений будівництвом житловий будинок по вул..Польовій, 26 с.Кучурган та на земельну ділянку за вказаною адресою , на якій розташований незавершений будівництвом житловий будинок. Крім цього просив поділити в натурі житловий будинок по вул..Терешкової, 60 с.Кучурган , земельну ділянку на якій розташований вказаний будинок , поділити на дві частини товар , придбаний для підприємницької діяльності , поділити в натурі земельну ділянку та будільні матеріали , витрачені на будівництво будинку по вул..Польовій, 26 , встановити порядок користування автомобілем ГАЗ 2752-414.

Далі за клопотанням представника позивача ухвалою суду від 6 вересня 2012 року позовні вимоги щодо поділу майна в натурі та встановлення порядку користування автомобілем виділено в окреме провадження, а слухання по даній справі стосовно встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на 1/2 частину спільно нажитого майна продовжено в даному цивільному провадженні.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_1 позов підтримали та просили його задовольнити, суду пояснили , що ОСОБА_4 познайомився з ОСОБА_5 31 березня 2005 року і з того часу стали проживати однією сім"єю в будинку по вул.Терешкової , 60 с.Кучурган, який належав на той час ОСОБА_4 ОСОБА_1 намір зареєструвати шлюб в серпні 2005 року, з цього часу у будинку став проживати син ОСОБА_5, 1 вересня з даного будинку хлопчик пішов до Кучурганської школи. За час спільного проживання займались підприємницькою діяльністю. Не дивлячись на те, що він 23 вересня 2005 року оформив з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, вважає, що будинок та земля по вул.Терешкової ,60 с.Кучурган є їх спільною сумісною власністю, як і автобус ГАЗ , який вони купили за спільні кошти та придбаний за період спільного проживання товар для здійснення підприємницької діяльності . Крім цього в період спільного проживання вони купили земельну ділянку по вул.Польовій, 26 с.Кучурган і на ній за спільні кошти розпочали будівництво житлового будинку. Просив визнати це майно спільною сумісною власністю , а за ним визнати право власності на 1/2 частину вищевказаного майна, встановиши при цьому факт проживання з ОСОБА_5 однією сім"єю з 31.03.2005 року по 3 квітня 2011 року .

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_4 не визнали, (а.с.66), в наданий суду поясненнях та письмових запереченнях пояснила, що дійсно в березні 2005 року вона познайомилась з ОСОБА_4 , з який підтримувала дружні стосунки, а потім в вересні 2005 року купила в нього будинок по вул..Терешковій, 60 с.Кучурган, так як у ОСОБА_4 були фінансові проблеми , до цього вона йому позичала гроші на здійснення підприємницької діяльності , так як в нього не було можливості здійснювати торгівлю. Після придбання в вересні 2005 року будинку вона поселилась в ньому , забрала до будинку свою дитину , в будинку продовжував на той час проживати і ОСОБА_4, 23 жовтня 2005 року вона прописалалсь в будинку , перевезла свої речі , і тоді вони вирішили з ОСОБА_4 почали проживати разом однією сім"єю. до квітня 2011 року. Тому будинок по вул..Терешкової , 60 с.Кучурган є її особистою власністю і придбала вона його за власні кошти, передавши по договору ОСОБА_4 вказану в договорі суму. Крім цього вважає, що не підлягає поділу товар, придбаний ними для здійснення підприємницької діяльності, так як він не є обєктом спільної сумісної власності подружжя, був придбаний та реалізований в період спільного проживання, крім цього стосовно товару вони прийшли до згоди та поділили залишки відповідно розписок . Стосовно поділу автомобіля , земельної ділянки та незавершеного будівництва житлового будинку по вул..Польовій, 26 ч.Кучурган , то згідно письмової розписки вона сплатила позивачу вартість цього майна в сумі 48000 грн та 6000 грн, сума компенсації перевищує вартість вищевказаного спільно придбаного майна. Тому просила відмовити позивачу в позові.

Суд, вивчивши матеріали справи , заслухавши пояснення сторін , прийшов до висновку про часткове задоволення вимог ОСОБА_4, виходячи з наступного.

Судом на підставі пояснень сторін та наданих доказів по справі, встановлено , що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу в с.Кучурган по вул.Терешкової , 60 по 3 квітня 2011 року.

Однак сторони , не заперечуючи, що стали проживати однією сімєю з 2005 року, вказували на різні періоди початку спільного проживання і даний факт вичався судом , так як має суттєве значення для вирішення даного спору по суті .

Представник позивача посилається на той факт, що рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 8 липня 2011 року (а.с.71) по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сімєю та визнання договору купівлі-продажу жилого будинку недійсним, ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 жовтня 2011 року (а.с.73) в мотивувальній частині вказаних судових рішень встановлено факт спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 31.05.2005 року , а тому даний факт не підлягає доказуванню в даному провадженні.

Однак суд вважає, що вищевказаними рішеннями суду факт проживання на умовах, притаманних шлюбно-сімейним відносинам, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не встановлювався , а тому даний факт підлягає доказуванню по даній цивільній справі.

ОСОБА_2 ж підтвердила в суді при розгляді даної справи , що дійсно підтримували стосунки з ОСОБА_4 після знайомства 31.05.2012 року, інколи залишалася в будинку ОСОБА_4 , мали інтимні стосунки , з вересні 2011 року інколи в будинку залишалась разом з сином, так як фактично в серпні 2005 року вони вже домовились з ОСОБА_4 про продаж їй будинку , так як ОСОБА_4 мав перед нею борги. .

Судом на підставі пояснень сторін та свідка ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 познайомились 31 травня 2005 року в будинку по вул.Терешкової, 60 с.Кучурган Роздільнянського району Одеської області, він особисто їх познайомив , однак ОСОБА_2 заперечувала той, факт , що з цього дня вона стала проживати однією сімєю з ОСОБА_4, а вказувала, що їх відносини переросли в шлюбно - сімейні лише в жовтні 2005 року .

Суд вважає, що її заперечення належить прийняти до уваги і виходить з наступного .

Суду не надано достатніх доказів того, що з 31 травня 2012 року ОСОБА_1 на О.В. постійно або тимчасово проживала в будинку по вул.Терешкової , 60 с.Кучурган, який на той час належав ОСОБА_4

Між тим встановлено, що до 23 жовтня 2005 року ОСОБА_2 проживала та була за реєстрована по місцю проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку своєї матері, там проживав її син , який навчався до 1 вересня 2005 року в Щербанській сільській раді , документи щодо переводу в Кучурганську школу були подані лише 23 серпня 2005 року .

Також достатніх доказів, які б свідчили, що син ОСОБА_8 з 1 вересня 2005 року постійно проживав ІНФОРМАЦІЯ_2 суду також не надано.

Крім цього наданими суду розписками , які видавались ОСОБА_4 ОСОБА_2, про отримання від неї коштів під проценти з квітня по серпень 2005 року для організації власного бізнесу, про передачу документів на будинок по вул.Терешковій, 60 і про намір за борги віддати їй будинок , достовірно підтверджено, що сторони в період з березня 2005 року не мали спільного бюджету та не вели спільне господарство, що також є ознакою відсутності шлюбно сімейних відносин.

В вересні 2005 року відповідно то нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку від 23.09.2005 року ОСОБА_2 придбала у власність у ОСОБА_4 житловий будинок по вул.Терешкової, 60 с.Кучурган Роздільнянського району Одеської області .(а.с.9), за яким до підписання договору сплатила ОСОБА_4 за будинок 44322 грн, а ОСОБА_4 взяв на себе зобовязання по данному договору звільнити будинок та виписатися з нього в термін до 24 .05.2005 року .

Укладення оплатних договорів між ОСОБА_4І та ОСОБА_2 також свідчить про те, що сторони не діяли в інтересах однієї сімї по даній угоді , продаючи майно одне одному , укладення таких договорів на властиво для осіб, які мають спільний бюджет та ведуть спільне господарство, більш того отримані кошти від продажу будинку в сумі 42 000 грн ОСОБА_4 не включає в спільну сумісну власність подружжя, звертаючись в суд з позовом.

Придбавши будинок в вересні 2005 році і лише ставши власником будинку , ОСОБА_2 23 жовтня 2005 року зареєструвалась в даному будинку і в кінці жовтня місяця перевезла власні речі до будинку , що підтверджєуться копією паспорта .

Також в будинку після його продажу залишився проживати і ОСОБА_4, ОСОБА_2 не вимагала його виселення, так як у нього не було іншого житла, а далі вирішила створити сімю з ним , а тому суд вважає, що саме з кінця жовтня місяця 2005 року сторони по справі стали проживати однією сімєю без реєстрації шлюбу з усіма притаманними ознаками шлюбно сімейних відносин , а саме проживали в одному будинку , ОСОБА_2 перевезла до будинку свої особисті речі, вели спільне господарство, з ним проживав син ОСОБА_2 , мали спільний бюджет , поліпшували умови свого проживання та побуту.

Том суд вважає встановленим факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з жовтня 2005 року по 3 квітня 2011 року.

Правовідносини сторін, щодо поділу майна осіб, які проживали однієї сімєю без реєстрації шлюбу , регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Так відповідно до ст..74 СК України , якщо чоловік та жінка проживають однією сімєю , але не перебувають у шлюбі між собою , майно, набуте ними під час спільного проживання , належить їм на праві спільної сумісної власності , якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення Глави 8 цього кодексу Право спільної сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що 23.09.2005 року ОСОБА_2 придбала у власність у ОСОБА_4 житловий будинок по вул.Терешкової, 60 с.Кучурган Роздільнянського району Одеської області .(а.с.9), за яким до підписання договору сплатила ОСОБА_4 за будинок 44322 грн.

Даний будинок зареєстрований на її імя в реєстрі прав власності на нерухоме майно , що підтверджується випискою з реєстру (а.с.6)

Крім цього згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 вересня 2005 року ОСОБА_5 придбала на своє імя земельну ділянку по вл.Терешкової, 60 с.Кучурган (а.с.250)

Дані угоди були укладені сторонами майже за два місяці до початку спільного проживання однією сімєю , а тому є особистою власністю ОСОБА_2 ,а не їх спільною сумісною власністю, так як придбані ОСОБА_2 за особисті кошти і до початку проживання одніє сум"єю з ОСОБА_4.

Крім цього, позивач просить визнати спільною сумісною власністю подружжя майно , а саме автозапчастини , придбані ними з ОСОБА_2 за період шлюбу для здійснення роздрібної торгівлі на ринку с.Кучурган в яості фізичних осіб підприємців на підставі накладних за період з 2005 року по 2010 рік згідно накладних , наданих суду на суму 679048,68 грн.(а.с.100-243)

Однак суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного .

Судом встановлено , що ОСОБА_2 , інд.номер НОМЕР_1 з 2003 року зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію від 30.05.2003 року , є платником єдиного податку , що підтверджується свідоцтвом про сплату єдиного податку серії №439538 від 23.12.2010 року.

Також ОСОБА_4 , інд.номер НОМЕР_2 з 2005 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, є платником єдиного податку , що підтверджується довідкою про сплату єдиного податку .(а.с.26)

Таким чином до початку спільного проживання і ОСОБА_4, і Мухам етична О.В. були зареєстровані як фізичні особи підприємці , тобто підприємницьку діяльність почали здійснювати за особисті , а не за спільні сімейні кошти .

Зокрема ОСОБА_4 позивач гроші у Мухам етичної О.В. на розвиток бізнесу під відсотки під зобовязання їх повернути .

Оскільки надані суду накладні за 2008 рік та 2010 рік є накладниим на придбання оборотного товару , то на час поділу майна суду не надано доказів про наявність даного товару в однієї із сторін, зокрема у ОСОБА_2, не надано суду доказів придбання даного майна за спільні сімейні кошти , а тому даний товар не є спільною сумісною власністю подружжя .

Натомість судом встановлено, що поділ товару , яке сторони придбали для здійснення підприємницької діяльності і яке було наявне на час припинення спільного проживання в квітні 2010 року , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 поділили добровільно і сторони це підтвердили в судовому засіданні , а також даний факт достовірно підтверджений актами передачі майна (автозапчастин) на користь ОСОБА_4 на суму 105000 грн. (а.с.21-25)

Далі судом достовірно встановлено , що в період проживання однією сімєю згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 8 лютого 2008 року ОСОБА_5 придбала на своє імя земельну ділянку площею 0,12 га за адресою вул..Польова , 26 с.Кучурган Роздільнянського району Одеської області для будівництва житлового будинку. (а.с.17)

За період спільного проживання на вказаній земельній ділянці сторони почали будівництво житлового будинку .

Згідно висновку експерта №05-12 від 27.03.2012 року (а.с.270) на час розгляду справи у суді на вказаній земельній ділянці розташований незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 76% , 2009 року забудови , який складається зі стін камню черепашника , перекриття із деревяних балок з утепленням , підшитих дошками, , підлоги у вигляді бетонної стяжки, покрівлі із металочерепиці по деревяним стропильним конструкціям з пиломатеріалів, віконні та дверні заповнення, внутрішнє та зовнішнє оздоблення, інженерна інфраструктура (опалення, електропостачання) відсутні, площа забудови будинку 80,2 кв.м. вартістю 120369 грн, а також надвірних споруд гаражу ( який складається з фундаменту бутового, стін з камню черепашника, перекриття з деревяних балок, воріт металевих, при відсутності покрівлі, підлоги та інженерних інфраструктур площею забудови 33 кв.м. вартістю 25284 грн, дворової вбиральні з фундаменту , стін , перекриття, підлоги, покрівлі , дверей , площею забудови 1,4 кв.м вартістю 3899 грн.

Даний будинок незавершений будівництвом та не зданий в експлуатацію, однак і земельна ділянка , на якій він розташований і саме незавершене будівництво є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Тому належить визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині земельної ділянки по вул.Польовій, 26 с.Кучурган Роздільнянського району , і відповідно до ч.3 ст.331 ЦК України, яка регулює порядок набуття права власносіт на нерухоме майно , право власності по 1/2 частині будівельних матеріалів, з яких складається незавершене будівництвом будинок та надвірні споруди по вул.Польовій, 26 с.Кучурган.

Крім цього в період проживання однією сімєю за спільні сумісні кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_2 придбали автомобіль марки ГАЗ-2752-414 , 2008 року випуску , реєстраційний номер НОМЕР_3, який в органах МРЕО зареєстрований на імя ОСОБА_4 вартістю 75550 грн .(а.с.18)

Оскільки даний автомобіль є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а тому ними належить визнати право власності по 1/2 частині на даний автомобіль .

Доводи відповідачки про те, що автомобіль є її власністю , так як вона сплатила за нього компенсацію ОСОБА_4І не грунтуються на законі виходячи з наступного .

Судом встановлено , що в рахунок поділу спільного майна подружжя ОСОБА_2 передано ОСОБА_4 по розпискам (а.с.78,79) грошові кошти на загальну суму 48000 грн, ОСОБА_4 факт отримання цих коштів в суді підтвердив , а тому їх належить врахувати про поділі майна, визнаного спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , в натурі.

Судові витрати в розмірі 1820 сплачено позивачем при зверненні до суду в повному обсязі .

Оскільки позовні вимоги позивача частково задоволені (15,8% від заявлених вимог) на суму 121946 грн, то з відповідача належить стягнути судові витрати на користь позивача в сумі 287,56 грн.

На підставі ст..ст.60, 61, 70, 74 СК України керуючись ст..10,11,80,88 , 212, 214, 256 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю , - задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з жовтня місяця 2005 року по 3 квітня 2011 року .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину автомобіля марки ГАЗ 2752-414 (Соболь) , реєстраційний номер НОМЕР_3 вартістю 75540 грн.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею по вул..Польовій, 26 с.Кучурган Роздільнянського району Одеської області , належного ОСОБА_5 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 8 лютого 2008 року.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів , з яких складається незавершений будівництвом житловий будинок , 2009 року забудови з надвірними спорудами гаражем, дворовою вбиральнею, з відсотком готовності 76 %, вартістю 149552 грн, розташований на земельній ділянці по вул..Польовій, 26 с.Кучурган Роздільнянського району Одеської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 рахунок відшкодування судових витрат по справі 287, 56 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Теренчук Ж.В.