Справа № 2/0528/3518/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2012 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Чернобай А.О.,

при секретарі Плотніковій К.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСіббанк», ОСОБА_3 про визнання недійсним з моменту укладання договору поруки, -

ВСТАНОВИВ:

31.08.2012р. ОСОБА_1 звернулася з позовом в суд до ОСОБА_2 , Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСіббанк», ОСОБА_3 про визнання недійсним з моменту укладання договору поруки.

Із позову вбачається, що 09.10.2006 року між ОСОБА_2 (надалі Відповідач 1) та ОСОБА_3 (надалі Відповідач 3) і Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСіббанк»(надалі Відповідач 2) був укладений договір поруки № 48219 від 09.10.2006 року, яким Відповідач 1 прийняв на себе зобов`язання солідарно відповідати разом з Відповідачем 3 перед Відповідачем 2 за неналежне виконання обов`язків за кредитним договором № 0 від 09.10.2006 року. Позивач вважає укладений договір поруки таким, що не відповідає діючому законодавству, оскільки з 21.08.2004 року і на момент укладання договору поруки позивач перебуває у шлюбі з Відповідачем 1. На правовідносини поруки поширюють дію загальні положення про зобов`язання та про договори. Таким чином, здійснення такого правочину одним із подружжя, повинно бути лише за згодою другого. Позивачу про укладання спірного договору стало відомо при таких обставинах: 04.08.2010 року між позивачем та Відповідачем 1 на підставі рішення суду був розірваний шлюб. Під час розірвання шлюбу, Позивач та Відповідач 1 домовилися про такий спосіб розподілу майна, що перебуває у спільній сумісній власності по ? частині кожному. У серпні 2012 року Позивач звернувся до Відповідача 1 з вимогою про розподіл сумісного спільного майна. Від Відповідача 1 Позивачу стало відомо, що на все майно, що підлягає розподілу Відділом державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції накладено арешт за для примусового виконання рішення Краматорського міського суду від 05.03.2009 року за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСіббанк`до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитом. Підставою для винесення такого рішення є договір поруки, укладений Відповідачем 1. Просить суд винести рішення, яким визнати недійсним з дати укладання договір поруки № 48219 від 09.10.2006 року, що був укладений 09.10.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСіббанк», фізичною особою громадянином України ОСОБА_2 та фізичною особою громадянином України ОСОБА_3 . Судові витрати покласти на відповідачів.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позові та просила суд задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач 1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав та суду пояснив, що у шлюбі ним та позивачкою було придбано майно. На теперішній час шлюб між ним та позивачем розірваний рішенням суду. Під час шлюбу він уклав договір поруки з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСіббанк`та ОСОБА_3 . На теперішній час на все його рухоме та нерухоме майно накладено арешт. Він домовився добровільно з позивачем поділити майно, але на теперішній час не може розпорядитися своїм майном. У банку йому не пояснили значення слово солідарно, тому він підписав договір поруки. Просить позовні вимоги позивача задовольнити.

Представник відповідача - Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСіббанк`у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає.

Відповідач 3 ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав та суду пояснив, що він взяв кредит у банку на придбання автомобіля. Крім кредитного договору з ним був укладений договір застави та договору поруки. При підписанні договору поруки банк не роз`яснив їм про значення цього договору. ОСОБА_2 в забезпечення належне йому майно не передавав. Тому просить задовольнити позовні вимоги позивача.

Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України, Сімейним кодексом України.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСіббанк»(далі -Банк) та ОСОБА_2 (Відповідач 1) та ОСОБА_3 (Відповідач 3) було укладено договір поруки № 48219, згідно з яким в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, укладеним між Банком (Кредитором) та ОСОБА_3 , поручитель Відповідач 1 зобов`язався відповідати в повному обсязі перед кредитором за своєчасне та повне виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № 0 від 09 жовтня 2006 року та у випадку невиконання останнім своїх зобов`язань взяв на себе зобов`язання погасити заборгованість позичальника за кредитним договором. (а.с. 9-10)

Як вбачається із копії свідоцтва про одруження позивачка ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 21.08.20040 року (а.с. 8).

Згідно рішення Краматорського міського суду від 04.08.2011 року шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірваний (а.с. 22-23)

Твердження позивача про те, що договір поруки № 48219 від 09 жовтня 2006 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСіббанк»(Відповідач 2) та ОСОБА_2 (Відповідач 1) та ОСОБА_3 (Відповідач 3) порушує її права та охоронювані законом інтереси, як співвласника майна та як другого з подружжя, порушує статті 65 СК України, статті 203, 215 ЦК України, а тому має бути визнаний недійсним, не можуть бути прийняті до уваги.

Так, загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені ст. 203 ЦК України, а статтею 204 ЦК України передбачена презумпція правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ст. 65, 67 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Дружина, чоловік мають право укласти з іншою особою договір купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання (догляду), застави щодо своїх частки у праві спільної сумісної власності подружжя лише після її визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 25 Постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин`положення статті 65 СК України щодо розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Зі змісту наведеної норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обов`язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов`язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язання боржником шляхом відшкодування в грошовій формі того, що не було виконане боржником.

Порука є способом забезпечення виконання зобов`язання (стаття 553 ЦК), договір поруки не створює обов`язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за цим договором.

Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобов`язання (як правило, грошового), а не угодою щодо розпорядження майном, належним поручителю; договір поруки не створює обов`язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором, а тому вимоги позивача про застосування ст. 65 СК України до цих правовідносин, згідно з якою згода подружжя вимагається в разі розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, суд, вважає вимоги позивача необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 8, 10, 12-15, 88, 215, 223 ЦПК України, ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст.. 65 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСіббанк», ОСОБА_3 про визнання недійсним з моменту укладання договору поруки відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Рішення ухвалене і надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя: