Справа №
Провадження №22-ц-5450/12
Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія47Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

24 вересня 2012 року суддя Апеляційного суду Київської області Савченко С.І., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2012 року позов задоволено частково.

2 серпня 2012 року ОСОБА_3 звернулась до суду з апеляційною скаргою на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2012 року.

Однак за вказаною скаргою не може бути відкрито провадження з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 19 липня 2012 року у справі прийнято ухвалу, якою відмовлено у відкритті провадження в частині вимог про стягнення аліментів.

10 серпня 2012 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення, яким частково задоволено позовні вимоги та збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання доньки Марини, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 350 грн. щомісячно до 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду від 19 липня 2012 року, тоді як рішення прийнято 10 серпня 2012 року, то ОСОБА_3 слід уточнити, яке саме судове рішення вона оскаржує.

Крім того, ОСОБА_3 направила апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області, а не до суду першої інстанції, як того вимагає ст.296 ЦПК України. При цьому ОСОБА_3 пропустила процесуальний строк апеляційного оскарження, оскільки апеляційна скарга надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 23 серпня 2012 року. При цьому ОСОБА_3 не звернулась до суду з клопотанням (заявою) про поновлення процесуальних строків апеляційного оскарження рішення суду.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.3 постанови № 12 від 24.10.2008 р. апеляційні скарги, які надійшли безпосередньо до апеляційного суду, надсилаються до суду, який ухвалив судове рішення, для виконання вимог, передбачених статтею 296 ЦПК. У разі подання в такому випадку скарги у встановлені строки ця обставина може бути підставою для поновлення пропущеного строку.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.297 ЦПК України (з подальшими змінами і доповненнями) апеляційна скарга залишається без руху також і у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

До апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст.295 ЦПК України, застосовуються положення ст.121 ЦПК України.

За таких обставин апеляційна скарга не може бути призначена до розгляду в суді апеляційної інстанції, тому її слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 121,295,297 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2012 року залишити без руху, та надати строк для усунення недоліків не більше ніж тридцять днів з дня отримання копії ухвали, в іншому випадку скарга вважатиметься неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області ОСОБА_2