Провадження № 2/1522/9571/12
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2012 року
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Абухіна Р.Д.,
при секретарях Градовському Є.Ю., Гудзь О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Україна»- «Про відшкодування збитків у звязку з невиконанням договірних зобовязань із неповерненням грошових коштів та визнання пайового внеску як депозитного», -
Позивач, будучи сповіщеним належним чином, у судове засідання не зявилася, надала заяву по якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представник відповідача, будучи сповіщеним належним чином у судове засідання повторно не зявився, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не надавав та не заявляв. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.
На підставі свідоцтва про внесення додаткового пайового внеску в кредитний союз від 26.01.2007 року про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок, укладений між відповідачем - Кредитною спілкою «Україна», та позивачем членом кредитної спілки ОСОБА_1 з іншої сторони, остання зробила внесок на депозитний рахунок кредитної спілки у розмірі 2000 гривень з послідуючими довкладеннями:
Внесення позивачем зазначених сум вкладів підтверджується відповідними квитанціями до прибуткового касового ордеру (а.с.5).
Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якого є надання фінансових послуг.
Відповідно до ч. 4 ст. 1066 ЦК України положення ЦК України застосовується до інших фінансових установ, в тому числі кредитних спілок.
Суд приймає до уваги, що відповідач - Кредитна спілка «Україна», є фінансовою установою згідно до свідоцтва про внесення до Державного реєстру фінансових установ та здійснює надання фінансових послуг на підставі ліцензії на право залучення внесків (вкладів), які видані Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг і дійсно прийняла від позивача гроші у якості внеску (вкладу) на депозитний рахунок по підставі вказаного договору, на умовах строковості, зворотності та платності.
Вказаний договір укладений між позивачем та відповідачем має усі істотні умови, що передбачені ст. 1058 ЦК України, а саме договору банківського вкладу
Частина 2 ст. 1060 ЦК України, вказує, що за договором банківського вкладу незалежного від його виду банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.
Також статтями 526 та 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. ст. 610 та 611 ч. 4 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання та у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: повернення грошового внеску.
Договір є обов'язковим для виконання сторонами, але незважаючи на це відповідач не виконує свої зобов'язання відмовляється видати позивачу вклад на його вимогу, що суперечить чинному законодавству України.
У ст. 625 ЦК України закріплено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконати ним грошове зобов'язання.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки»внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності, тобто позивач по спораві є законним власником свого вкладу та нарахованих щодо нього процентів.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У своїй заяві директору філіалу КС «Укрїна»у Київському районі м. Одеси, ОСОБА_1 просить дохід на додатковий внесок нараховувати у розмірі 27% річних із поквартальною виплатою (а.с.8).
На підставі пункту 4 свідоцтв про внесення додаткового пайового внеску у кредитний союз за підсумком фінансового року на додатковий пайовий внесок додатково може розподілятися нерозповсюджений дохід у порядку, встановлений загальними зборами.
Оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів того, що проводилися загальні збори для прийняття рішення щодо нарахування 27 % річних, то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 209, 212-215, 218, 223, ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 536, 610-612 ЦК України, ст.ст.1-2, 17-23 Закону України "Про кредитні спілки", суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Україна»- «Про відшкодування збитків у звязку з невиконанням договірних зобовязань із неповерненням грошових коштів та визнання пайового внеску як депозитного»задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право подати апеляційну скаргу на заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, а якщо позивач не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, він може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.
Суддя Абухін Р.Д.