№ 4с/528/28/12
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2012 року

Краматорський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Кравченко О.Ю.,

при секретарі Солод Т.О.,

за участю представника заявника ТОВ Краматорськтеплоенерго ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ Краматорськтеплоенерго звернулося до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця ВДВС Краматорського міського управління юстиції ОСОБА_2 В обґрунтування скарги посилається на те, що судовим наказом від 13.12.2010 року по справі №2н-1797/2010 Краматорського міського суду Донецької області було стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ТОВ «Краматорськтеплоенерго»заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 2153,35 грн., а також судові витрати в сумі 55,50 грн. Зазначений наказ був предявлений до Краматорського ВДВС до примусового виконання. Однак, 02 березня 2012 року на адресу ТОВ Краматорськтеплоенерго надійшла постанова державного виконавця відділу ДВС Краматорського міського управління юстиції ОСОБА_7 від 19.12.2011 року про відмову в прийнятті до провадження судового наказу, у звязку з невідповідністю його вимогам ст.18 п.2 Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець вимагав надання окремого виконавчого документу щодо кожного солідарного боржника. 05.03.2012 року стягувач направив до суду скаргу, в якій просив визнати дії державного виконавця Богельської Л.В. неправомірними та скасувати постанову від 13.12.2011 року.

У судовому засіданні представник заявника та стягувача ТОВ Краматорськтеплоенерго ОСОБА_1 доводи скарги підтримала та просила її задовольнити.

У судове засідання представник ВДВС Краматорського міського управління юстиції не зявився, просив справу розглядати без їх участі та надав до суду свої заперечення, згідно до яких скаргу не визнають, оскільки в своїй діяльності при вчиненні виконавчих дій ВДВС Краматорського міського управління юстиції керувався Законом України Про виконавче провадження, зокрема в ст. 18 якого зазначено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох відповідачів, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обовязок чи право стягнення є солідарним. Згідно ст.. 103 ЦПК України судовий наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України Про виконавче провадження. Згідно положення про Єдиний реєстр виконавчих проваджень всі данні виконавчих документів, що надійшли до органу ДВС, підлягають обовязковому внесенню до Єдиного реєстру, державний виконавець не має можливості зареєструвати у Єдиному державному реєстрі декілька боржників згідно одного виконавчого документу. Просить в задоволенні скарги відмовити.

Суд, вислухавши заявника, дослідивши надані докази, вважає, що скарга на дії державного виконавця підлягає задоволенню.

В порядку ст.ст. 383-389 ЦПК України суд здійснює контроль за виконанням судового рішення, постановленого відповідно до ЦПК України, та в межах поданої скарги перевіряє правомірність дій чи бездіяльності державного виконавця, а також прийнятого ним рішення.

Судом встановлено, що судовим наказом від 13.12.2010 року по справі № 2н-1797/2010 Краматорського міського суду було стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, проживаючих у м. Краматорську по б-ру Краматорському, 15-339 на користь ТОВ Краматорськтеплоенерго заборгованість за поставлену теплову енергію на опалення та підігрів води в сумі 2153,35 грн. , а також судові витрати.

Зазначений наказ набрав законної сили 27.12.2010 року та був предявлений ТОВ Краматорськтеплоенерго до Краматорського ВДВС до примусового виконання.

Однак постановою державного виконавця Богелььської Л.В. від 30.12.2011 року в прийнятті судового наказу до провадження та у відкритті по ньому виконавчого провадження з примусового виконання було відмовлено, у звязку з невідповідністю його вимогам ст.18 п.2 Закону України Про виконавче провадження, ст.368 ч. 2 ЦПК України.

Доводи державного виконавця Богельської Л.В. стосовно неприйняття до виконання судового наказу № 2н-1797/2010 від 13.12.2010 року, наведені в постанові від 19.12.2011 року, суд вважає необґрунтованими, а відмову неправомірною.

Так, вимоги до змісту судового наказу закріплені статтею 103 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.103 ЦПК України у судовому наказі зазначаються:

1) дата видачі наказу;

2) найменування суду, прізвище та ініціали судді, який видав судовий наказ;

3) імя (найменування) стягувача і боржника, їх місце проживання або місцезнаходження;

4) посилання на закон, на підставі якого підлягають задоволенню заявлені вимоги;

5) сума грошових коштів, які підлягають стягненню, а також розрахунковий рахунок боржника (юридичної особи) в установі банку, з якого повинні бути стягнуті грошові кошти, якщо такий повідомлений заявником;

6) сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника;

7) відомості про порядок та строки подання заяви про скасування судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 103 ЦПК України судовий наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України Про виконавче провадження та обовязково містити положення про дату видачі судового наказу стягувачу, дату набрання судовим наказом законної сили та строк предявлення судового наказу до виконання. Зазначені відомості вносяться до судового наказу у день його видачі стягувачу для предявлення до виконання.

В ч. 3 ст. 98 ЦПК України Форма і зміст заяви про видачу судового наказу також зазначено, що така заява підписується заявником або його представником і подається з її копіями та копіями доданих до неї документів відповідно до кількості боржників. Таким чином, законодавець передбачив, що судовий наказ може стосуватися кількох боржників, до яких може бути застосовано дольове або солідарне стягнення, наприклад при задоволенні вимог про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України).

З огляду на наведене законодавство, судовий наказ від 13.12.2010 року по справі № 2н-1797/2010 за своїм змістом відповідає всім вимогам, висунутим до порядку складання та оформлення судового наказу.

Частиною 3 ст. 103 ЦПК України передбачено, що судовий наказ складається і підписується суддею у двох примірниках, один з яких залишається у справі, а другий скріплюється печаткою суду і видається стягувачу після набрання ним законної сили.

Вказана законодавчо-правова норма не містить привязки до кількості боржників, як наприклад ч. 3 ст. 98 ЦПК України, тобто в кодексі не зазначено, що стягувачу видається стільки примірників судового наказу скільки боржників, зазначено у ньому.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України стягувачу ТОВ Краматорськтеплоенерго канцелярією суду було видано один примірник судового наказу по справі № 2н-1797/2010, як виконавчий документ, який може бути предявлений до примусового виконання.

Зазначений судовий наказ суд вважає належно оформленим та таким, що у випадку предявлення його до примусового виконання, повинен бути прийнятим державним виконавцем до провадження та по ньому повинно бути відкрите виконавче провадження з примусового виконання.

Враховуючи те, що за судовим наказом № 2н-1797/2010 від 13.12.2010 року підлягають стягненню грошові кошти з двох солідарних боржників, то виконавчі дії за предявленим примірником судового наказу державному виконавцю слід проводити щодо того боржника, про примусове стягнення з якого просить в своїй заяві стягувач.

Так, ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обовязку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обовязку у повному обсязі одним із боржників припиняє обовязок решти солідарних боржників перед кредитором.

Статтею 544 ЦК України передбачено право боржника, який виконав солідарний обовязок, на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників.

Суд не вбачає суперечностей між положеннями ст. 18 Закону України Про виконавче провадження та положеннями ЦПК України стосовно вчинення виконавчих дій щодо одного стягувача та одного боржника за одним виконавчим документом.

Так, окрім вищенаведеної ч. 3 ст. 103 ЦПК України є інші норми ЦПК України, якими врегульовано виконання судового наказу.

Згідно ч. 1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 цього Кодексу.

Тобто судовий наказ є одним з видів судових рішень, до яких зокрема відносяться рішення, ухвали тощо.

Згідно ч. 3 ст. 95 ЦПК України судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Виходячи з встановлених обставин та наведених обґрунтувань, суд вважає, що 19.12.2011 року державний виконавець ВДВС Краматорського міського управління юстиції ОСОБА_2 неправомірно відмовила стягувачу ТОВ Краматорськтеплоенерго у прийнятті до провадження судового наказу №2н-1797/2010 від 13.12.2010 року та у відкритті по ньому виконавчого провадження з примусового виконання, у звязку з чим постанову від 13.12.2010 року слід скасувати, зобовязавши ВДВС Краматорського міського управління юстиції прийняти вказаний виконавчий документ до виконання.

Відповідно до ст. 388 ЦПК України у звязку з постановленням ухвали про задоволення скарги заявника судовий збір слід покласти на відділ державної виконавчої служби.

Керуючись ст.ст. 386-388 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції ОСОБА_2

Визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Краматорського міського управління юстиції ОСОБА_2 стосовно відмови 19.12.2011 року стягувачу ТОВ Краматорськтеплоенерго у прийнятті до провадження судового наказу Краматорського міського суду № 2н-1797/2010 від 19.12.2010 року та у відкритті по ньому виконавчого провадження з примусового виконання.

Скасувати постанову від 19.12.2011 року старшого виконавця ВДВС Краматорського міського управління юстиції ОСОБА_2 про відмову стягувачу ТОВ Краматорськтеплоенерго у прийнятті до провадження судового наказу Краматорського міського суду № 2н-1797/2010 від 13.12.2010 року та у відкритті по ньому виконавчого провадження з примусового виконання.

Стягнути з відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції в доход держави судовий збір в розмірі 107,30 грн. (сто сім гривень 30 коп.).

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Ухвалу постановлено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя