Справа № 2-2286/12
Провадження № 2/1015/656/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

16.10.2012 року Києво Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Усатова Д.Д. при секретарі Шевчук О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, відділу ГІРФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України у Київській області, третя особа орган опіки та піклування Києво-Святошинської РДА про позбавлення права користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування Києво-Святошинської РДА про вселення та встановлення порядку користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_2, пояснюючи це тим, що вона є власником житлового будинку №21 по вулиці Печерській в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області. У її будинку з 2001 року зареєстрований її онук ОСОБА_2 У 2011 році у ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3, якого він без згоди ОСОБА_1 зареєстрував у її житловому будинку. Але ні ОСОБА_2 ні його син взагалі не проживають за місцем реєстрації. Уточнювала позовні вимоги. Останній раз просила визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у житловому будинку №21 по вулиці Печерській в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області та зобовязати відділ ГІРФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України у Київській області зняти їх з реєстрації за вказаною адресою.

ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про вселення та встановлення порядку користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він та його неповнолітній син ОСОБА_3 зареєстровані у житловому будинку №21 по вулиці Печерській в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області, який належить ОСОБА_1 Проживати у вказаному будинку вони не можуть, оскільки ОСОБА_1 створює перешкоди у цьому. Просив вселити його та ОСОБА_3 у житловий будинок №21 по вулиці Печерській в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області, зобовязати ОСОБА_1 не чинити йому перешкоди у користуванні житловим приміщенням, зобовязати ОСОБА_1 виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кімнату чи кімнати для проживання, загальна житлова площа яких не менша 27,3 кв.м., установити режим спільного користування між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кухнею, туалетом та ванною кімнатою.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 первісний позов підтримав, просив задовольнити. Проти зустрічного позову заперечував, просив відмовити.

ОСОБА_2 та його представник проти позову ОСОБА_1 заперечували, просили відмовити. Зустрічний позов підтримали, просили задовольнити.

Представник органу опіки та піклування Києво-Святошинської РДА в судовому засіданні проти позовів не заперечував, просив винести рішення згідно з чинним законодавством.

Представник відділу ГІРФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України у Київській області в судове засідання не зявився, до суду надав заяву де просив справу слухати у відсутність їх представника.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що проживає по сусідству з ОСОБА_1 За цією адресою мешкає з 1967 року. Знає сімю давно. Первинно за спірною адресою мешкали ОСОБА_1, її чоловік та син. Потім у сина зявилась окрема сімя. Близько 15 років тому син зі своєю сімєю виїхав зі спірного будинку у квартиру, яка знаходиться у Києві. Приблизно 9 років тому помер чоловік ОСОБА_1 Відтоді у спірному будинку мешкала тільки ОСОБА_1 Свідок підтвердила, що буває у ОСОБА_1 близько 3-4 разів на тиждень. Пояснила, що вона медичний працівник, а тому постійно допомагала ОСОБА_1, яка потребувала догляду. Певний час у спірному будинку проживала знайома ОСОБА_1, яка здійснювала постійну допомогу по господарству. Онуки, правнуки чи сини ОСОБА_1 у спірному будинку точно не проживають десь 15 років. Правнуків свідок не бачила жодного разу, онука, ОСОБА_2, бачила роки три тому. Приходять батьки ОСОБА_2 Жодного разу, до повідомлення ОСОБА_1 про існування цього спору, не чула про те, щоб ОСОБА_2 намагався вселитись до будинку.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що проживає по сусідству з ОСОБА_1 За цією адресою мешкає з 1972 року. Знає сімю ОСОБА_1 давно. За адресою спірного будинку мешкали ОСОБА_1, її чоловік, син, невістка та двоє онуків. Такий склад сімї ОСОБА_1 був наприкінці 80-х років. Десь 15 років тому син, невістка та онуки виїхали зі спірного будинку, куди саме, не знає. Приблизно 9 років тому помер чоловік ОСОБА_1 Відтоді у спірному будинку мешкає ОСОБА_1 сама. Зі слів ОСОБА_1 знає, що син буває майже кожен день, а онук рідко, на свята чи грошей взяти. Про конфлікти у сімї ОСОБА_1 не чула. Не чула також про те, щоб ОСОБА_2 намагався вселитись до будинку. Буває у ОСОБА_1 кожен день.

Суд, вислухавши сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення первинного позову, та відмову у задоволенні зустрічного, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є власницею житлового будинку №21 по вулиці Печерській в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області, це підтверджується договором купівлі-продажу від 18.04.1963 року, посвідчений державним нотаріусом Боярської державної нотаріальної контори ОСОБА_7

Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З 1997 року ОСОБА_2 не проживає у вказаному вище житловому будинку. Це підтверджується актом депутата Боярської міської ради ОСОБА_8 від 23.03.2012 року, та від 23.04.2012 року. Більше того, як підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та не спростував ОСОБА_2 чи його представник, близько 15 років тому ОСОБА_2 зі своїми батьками виїхав зі спірного будинку, як тепер відомо, на постійне проживання у м.Київ.

Відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не заперечує той факт, що він разом зі своїм сином постійно не проживає у житловому будинку ОСОБА_1 Тому позов ОСОБА_1 має бути задоволений.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може грунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та його син, неповнолітній ОСОБА_3, дійсно зареєстровані, але не проживають та не проживали за адресою спірного домоволодіння принаймні останні 10 років. При цьому реєстрація неповнолітнього ОСОБА_3 здійснена без погодження з власником будинку, тобто з ОСОБА_1

Будучи ще неповнолітнім, ОСОБА_2 виїхав зі спірного будинку на інше постійне місце проживання, разом зі своїми батьками. При цьому формально він залишився зареєстрованим за адресою спірного будинку, що належить ОСОБА_1, що не спростував протягом розгляду справи по суті.

ОСОБА_2 не надав суду доказів того, що він зі свої неповнолітнім сином не проживає у житловому будинку своєї бабусі, ОСОБА_1, з поважних причин, того, що він намагався вселитись будь-коли до спірного будинку, а також доказів того, що він з моменту свого повноліття проживав постійно у цьому будинку, та у який період це відбувалось. У той же час, ОСОБА_1 довела та не оспорено сторонами, що вона є власником спірного майна, отже, має право використовувати його на власний розсуд, розпорядитись, тощо. Реєстрація будь-якої особи у її будинку має здійснюватись за її згоди, незалежно від ступеню спорідненості з цією особою. ОСОБА_2 не довів жодним чином, що ОСОБА_1 здійснює йому чи його неповнолітньому сину ОСОБА_3 перешкоди у його праві користування нерухомістю, та що він не втратив такого права, та що його син, неповнолітній ОСОБА_3, взагалі правомірно набував таке право користування, а тому в позові ОСОБА_2 має бути відмовлено.

Керуючись ст.29, 405, ЦК України, ст.ст.60, 209, 212-215, ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, відділу ГІРФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України у Київській області, третя особа орган опіки та піклування Києво-Святошинської РДА про позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком №21 по вулиці Печерській в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області.

Зобовязати відділ ГІРФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України зняти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з реєстрації у житловому будинку №21 по вулиці Печерській в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області, який належить ОСОБА_1.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування Києво-Святошинської РДА про вселення та встановлення порядку користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Д. Д. Усатов