Номер провадження: 22-ц/1590/6481/12
Головуючий у першій інстанції Ільченко
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2012 року,

встановила:

У лютому 2012 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому вказав, що згідно договору позики від 30.01.12 р. , укладеного в простій письмовій формі (розписка), ОСОБА_4 взяв у нього в борг 1280000 доларів США, які зобовязався повернути 02.02.12 р.. Гроші були отримані позивачем під час видачі розписки в присутності свідків. У вказаний строк ОСОБА_4 борг не повернув, посилаючись на відсутність грошей.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК, ОСОБА_3. просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь суму боргу за договором позики в розмірі, яка еквівалентна 1280000 доларів США на час ухвалення рішення суду, з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, та 3% - в річних від простроченої суми на час ухвалення рішення суду. Стягнути судові витрати у розмірі - 3326,30 грн..

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.04.12 р. позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3: 1) борг за договором позики від 30.01.12 р. в сумі 10277455,36 грн., з яких: - сума основного боргу (сума позики) 10224512,00грн.; - три проценти річних від простроченої суми основного боргу за період з 02.02.12 р. по 04.04.12 р. 52943,36 грн.; 2) судові витрати у сумі 3326,30 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 оскаржує рішення в частині визначення суми боргу та 3%-в річних. Просить рішення суду першої інстанції в оскарженій частині змінити, стягнувши з нього основний борг у розмірі 2236612,00 грн. та три відсотка річних від цієї суми у розмірі 11581,36 грн., а всього стягнути 22248193,36 грн.. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції в оскарженій частині ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального (ст. ст. 231 ЦК) та процесуального (ст. ст. 10, 74, 201 ЦПК) права.

До апеляційного суду ОСОБА_4 не зявився. Про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, оскільки він відмовився від отримання судової повістки (а. с. 105 - 108). Одночасно ОСОБА_4 курєрською поштою (а. с. 109 - 114) направив апеляційному суду клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі.

ОСОБА_3 апеляційному суду письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав. В судовому засіданні його представник вважала необхідним відхили апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість скарги.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу треба відхилити за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно договору позики від 30.01.12 р. ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1280000 доларів США на строк користування з 30.01.12 р. до 02.02.12 р.. ОСОБА_4 зобовязався повернути ОСОБА_3 таку ж саму суму грошових коштів в строк до 02.02.12 р. у повному обсязі. На підтвердження факту укладання згаданого договору позики і його умов позивачем надано оригінал розписки відповідача ОСОБА_4 від 30.01.12 р., що підтверджує факт передання останньому позивачем ОСОБА_3 грошової суми в розмірі 1280000 доларів США. Проте відповідач ОСОБА_4 не виконав свої зобовязання перед позивачем ОСОБА_3 за вищевказаним договором позики від 30.01.12 р. щодо повернення грошових коштів в сумі 1280000 доларів США. Еквівалент цієї суми в гривнях по курсу НБУ на дату ухвалення рішення 7,9879 грн. за 1 долар США складає - 10224512,00 грн.. Три проценти річних від простроченої суми боргу складає 52943,36 грн.. Позовні вимоги про стягнення простроченої суми боргу з урахуванням індексу інфляції не підлягають задоволенню, оскільки предметом позики є іноземна валюта, яка індексації не підлягає (а. с. 89 зворотна сторона 90).

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є правильним, він відповідає фактичним обставинам справи та діючому законодавству. Вказані в апеляційній скарзі доводи не спростовують цього висновку суду.

Між сторонами виникли правовідносини позики.

За правилами, передбаченими ст. ст. 1046, 1047, 1049, 1051 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти не були одержані ним від позичальника. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші не були одержані позичальником від позикодавця.

Наявність між сторонами правовідносин позики встановлено, висновки щодо обставин справи зроблені судом першої інстанції на підставі наявних у справі письмових доказів: - розписки від 30.01.12 р. (а. с. 4 5, 64); офіційного курсу НБУ гривні щодо долара США (а. с. 67); розрахунку боргу з врахуванням трьох процентів річних (а. с. 69).

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно наявних у справі доказів встановлено, що 30.01.12 р. відповідач взяв у борг у позивача 1280000 доларів США, які зобовязався повернути 02.02.12 р., про що написав відповідну розписку. Гроші були передані відповідачу під час написання розписки. Взятих зобовязань з повернення боргу відповідач не виконав, у встановлений договором строк борг не повернув.

Статтями 545, 625 ЦК передбачає, що прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Апелянт не надав ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду доказів, які б спростовували вищевказані висновки суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та неспроможними. Письмових доказів на підтвердження доводів апелянта про отримання в борг 280000 доларів США суду не надано. Тому не можна погодитися з доводами апелянта про часткову безгрошовість позики. Права позивача з отримання суми позики порушені відповідачем, а тому підлягають захисту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі наданих сторонами та досліджених у судовому засіданні доказів, повно і всебічно зясувавши обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень. Рішення суду є справедливим, законним та обґрунтованим, підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до ст. ст.79, 88 ЦПК необхідно стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 1609,50 грн..

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2012 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 1609 (одна тисяча шістсот девять) грн. 50 коп..

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. Є. Федорова

ОСОБА_2