Справа № 1407/5531/2012
РІШЕННЯ

іменем України

"17" грудня 2012 р.

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Ротар М.М. , при секретарі судового засідання Попенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

03.12.2012 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 28.08.1999 року Олександрівською селищною радою Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №25. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою.

Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В звязку з цим позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

В судове засідання позивач не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України).

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

В судовому засіданні було встановлено, що 28.08.1999 року Олександрівською селищною радою Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №25 (свідоцтво про одруження І-ФП №033503, видане 28.08.1999 року). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження І-ФП №149954, видане 27.10.2003 року), яка проживає з позивачкою.

Сторони проживають разом, але спільне господарство не ведуть з березня 2003 року, позивач наполягає, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу

За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 28.08.1999 року Олександрівською селищною радою Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №25 - розірвати.

Після набрання рішенням суду законної сили присвоїти прізвища: позивачу ОСОБА_2, відповідачу ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.М.Ротар