Номер провадження: 22-ц/1590/9428/12
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства «УкрСиббанк», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про внесення змін до договору споживчого кредиту та перерахунок заборгованості по кредитному договору, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2012 року,

встановила:

У квітні 2012 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому, керуючись ст. 99 Конституцій України, ст. ст. 13, 192, 203, 215, 524, 632, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 6, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 47 , 60 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», рішенням Конституційного Суду України від 10.11.11 р. № 15-рп/2011, просив: 1) внести зміни у договір споживчого кредиту № 0 від 30.03.07 р., укладений між ВАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5, а саме: - у п. 1.1 договору споживчого кредиту цифри і слова 100 000,00 (сто тисяч) доларів США замінити на цифри і слова 505 000,00 (пятсот пять тисяч) гривень; - п. п. 8.1, 10.11, 10.12 виключити; 2) признати договір купівлі-продажу прав і вимог за кредитом від 08.12.11 р. між ВАТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта-Банк» - нікчемним; 3) зобовязати ВАТ «УкрСибанк» зробити новий розрахунок здійснення по договору платежів в національній валюті України гривні та скласти новий графік погашення кредиту; 4) зобовязати ВАТ «УкрСиббанк» надати суду нову таблицю розрахунку основного боргу, боргу по пені та відсоткам; 5) внести зміни до іпотечного договору ВЕК № 153379 від 13.03.07 р., укладеного з ОСОБА_4, а саме: - в п. 1.3 цифри і слова 100 000,00 (сто тисяч) доларів США замінити на цифри і слова 505 000,00 (пятсот пять тисяч) гривень; 6) стягнути з відповідача судовий збір.

Вказав, що 30.03.07 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено договір споживчого кредиту № 000 на суму 100 000 доларів США, строком на 132 місяці, зі сплатою 135 річних (далі Договір споживчого кредиту). Згідно договору іпотеки від 13.03.07 р. він є майновим поручителем, предметом іпотеки є однокімнатна квартира АДРЕСА_1. Відповідно до законодавства України національною валютою в Україні є гривня, всі валютно-розрахункові операції повинні здійснюватися в гривні. В іноземній валюті сторони можуть лише визначити еквівалент зобовязання, а не розмір самого зобовязання. Крім того, до кредитного договору включені пункти, які є зловживанням правом з боку Банку, а саме щодо: - можливості перегляду процентів за користування кредитом; - нарахування підвищених процентів; - збирання інформації щодо позичальника, розкриття банківської таємниці.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини..

Представник ПАТ «УкрСибабнк» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи Банк сповіщений належним чином. Від Банку до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.

Представник ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи Банк сповіщений належним чином. Причини неявки свого представника Банк суду не повідомив, заяв та клопотань суду не надав.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22.08.12 р. позовну заяву ОСОБА_4 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати в повному обсязі, ухвалити нове рішення по справі. Визнати договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, укладеним 08.12.12. р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» нікчемним. Посилається на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального (ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» ) та процесуального (ст. ст. 74, 76 ЦПК України) права.

Апелянт в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Від представника апелянта надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку з його відрядженням. До клопотання будь-яких доказів про відрядження не додано. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Представники відповідачів в судовому засіданні вважали необхідним апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу треба відхилити за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про залишення позовної заяви ОСОБА_4 без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що 30.03.07 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 00, відповідно до якого останньому було видано кредит у розмірі 100 000 доларів США на 132 місяці. В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором 30.03.07 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки. Твердження представника позивача про неправомірність надання кредиту в іноземній валюті, як підставу для розірвання договору, є помилковим, оскільки відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Уповноважені банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті. Можливість ПАТ «УкрСиббанк» здійснювати кредитування в іноземній валюті підтверджується банківськими ліцензіями та дозволами. Позивач оспорює умови кредитного договору, за яким він не є стороною (а. с. 67 68).

Вказані в апеляційній скарзі доводи не спростовують вказаних висновків суду.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом правильно встановлено наявність між сторонами кредитних правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

За правилами, передбаченими ст. ст. 525, 526 ЦК одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтям 553, 554 ЦК передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні відповідачі, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Висновки суду першої інстанції зроблені, відповідні правовідносини між сторонами встановлені, на підставі наявних у справі і наданих сторонами доказів: договору про надання споживчого кредиту № 0 від 30.03.07 р. (а. с. 10 16) ; договору іпотеки від 30.03.07 р. (а. с. 17 21); письмового повідомлення АТ «Дельта Банк» від 12.01.12 р. (а. с. 22); рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28.01.11 р. (а. с. 23 - 24); ухвали апеляційного суду Одеської області від 30.11.1 р. (а. с. 60 62).

Апелянт не надав суду доказів, які б спростовували вищевказані висновки суду першої інстанції, як не надав апеляційному суду доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги. Доводи апелянта про порушення норм процесуального права щодо не сповіщення його про час та місце розгляду справи є необґрунтованими, оскільки вони не ґрунтуються на обставинах справи. На а. с. 51 є відомості про те, що ОСОБА_4 отримав судову повістку 31.07.12 р. про виклик у судове засідання, яке призначене на 22.08.12 р.. Доводи апелянта про порушення норм матеріального права є неспроможними.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і

залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, прийняв рішення на підставі наданих сторонами та досліджених у судовому засіданні доказів, повно і всебічно зясувавши обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин, вірно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволені позову. Рішення суду є справедливим, законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: М. В. Процик

ОСОБА_2