АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Судді-головуючого ОСОБА_2

Суддів: Єлізаренко І.А., Михайловської С.Ю.

при секретарі судового засідання: Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Жовтневого районного суду у м. Дніпропетровську від 31 липня 2012 року по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Жовтневого районного суду у м. Дніпропетровську від 31 липня 2012 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено з тих підстав, що вона фактично просила зупинити виконавче провадження, проте ст.152 ЦПК України, яка передбачає види забезпечення позову, не містить такого виду забезпечення позову, як зупинення виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати зазначену ухвалу судді суду першої інстанції з тих підстав, що її висновки не відповідають обставинам, на які вона посилається в своїй заяві.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали судді не знаходить.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, при цьому в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (зокрема, інформація про місцезнаходження майна, яке конкретно майно підлягає забезпеченню, його вартість тощо). Та ж норма цивільно-процесуального законодавства встановлює, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а отже встановлює обов'язок для особи, яка звертається до суду із заявою про забезпечення позову, довести необхідність вчинення судом таких процесуальних дій.

З матеріалів справи вбачається, що заявником вимоги процесуального закону при подачі відповідної заяви до суд належним чином не були виконані.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суддею суду першої інстанції і його висновки вони не спростовують.

Суддя суду першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, правильно визначив юридичну природу зазначених в заяві правовідносин і закон, який їх регулює.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду у м. Дніпропетровську від 31 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя-головуючий:

Судді колегії: