АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 2024/2-467/2011 Головуючий 1-ої інст.: Пашнєв В.Г.
Провадження № 22ц/2090/485/2012
Категорія: інші Доповідач: Маміна О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Маміної О.В.

суддів Крилової Т.Г., Цвірюка В.О.,

при секретарі Хромовій Н.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 10 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Харківської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2009 року Позивач, ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом.

В обґрунтування вимог зазначала, що їй та відповідачці на праві спільної часткової власності належить житловий будинок № 17 по пров. Лисогірському в м. Харкові з надвірними спорудами, розташований на земельній ділянці площею 567 м2, що була виділена під забудову рішенням Ленінської районної в м. Харкові ради № 36-1 від 07.11.1956р. При цьому ОСОБА_1 перешкоджає користуватись єдиним виходом на провулок Лисогірський, що значно утруднює можливість користування земельною ділянкою. Під час розгляду справи ОСОБА_2 уточнювала позовні вимоги. Просила визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку № 17 по пров. Лисогірському в м. Харкові згідно першого варіанту експертних висновків № 9943 від 17.03.2010 року та № 6284 від 20.01.2011 року.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 10 жовтня 2011 року позовні вимоги задоволено. Визначено порядок користування земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку № 17 по пров. Лисогірському в м. Харкові згідно першого варіанту експертних висновків № 9943 від 17.03.2010 року та № 6284 від 20.01.2011 року. Виділено в користування співвласникам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на належні їм по ? частці права власності співвласників по 263, 5 м2 земельної ділянки, ОСОБА_2 з боку домоволодіння № 19 по пров. Лисогірському в м. Харкові, а ОСОБА_1 з боку домоволодіння № 15 по пров. Лисогірському в м. Харкові. Зобовязано ОСОБА_1 знести за свій рахунок тамбур літ А-1, збудований на місці ганку.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 25 листопада 2011 року визначено межу розподілу земельної ділянки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 10 жовтня 2011 року скасувати і ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що сторони є співвласниками житлового будинку № 17 по пров. Лисогорському в м. Харкові, який розташований на земельній ділянці розміром 567 кв.м.

До перерозподілу ідеальних часток первинний розмір часток попередніх співвласників, правонаступниками яких є сторони у справі, складав по 1/2 частині за кожним.

Відповідно до ст. 415 ЦК України землекористувач має право користуватись земельною ділянкою в обсязі, встановленому договором. Особа, до якої перейшло право власності на будівлі, набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що і попередній власник будівлі.

Судовим розглядом достовірно встановлено, що спірна земельна ділянка була закріплена за попередніми власниками будинку як ділянка під забудову і її розмір складає 567 кв.м.

Сторонами не оспорюється, що між співвласниками житлового будинку, які одночасно є землекористувачами, виникають конфлікти з приводу порядку користування спірною земельною ділянкою.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та визначаючи порядок користування земельною ділянкою, обґрунтовано виходив з того, що спір, який виник між сторонами може бути вирішений, оскільки відповідно до висновків експертизи запропоновано варіанти порядку користування спірною земельною ділянкою з урахуванням часток співвласників.

Проте судом не враховано рекомендації, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 р. ( із наступними змінами) „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, а саме: п. 19, відповідно до якого, вирішуючи спори щодо визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками, суд зясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, розташування плодово- ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвіря тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил та правил протипожежної безпеки.

Суд, визначаючи порядок користування земельною ділянкою на першим варіантом висновку експерта, зазначені вимоги не врахував, оскільки з наданої до матеріалів справи інвентаризаційної справи на домоволодіння № 17 по пров. Лисогорському в м. Харкові вбачається, що надвірні будівлі літ. М - душ та літ. Г сарай належать позивачці ОСОБА_2 і знаходять у її володінні.

Крім того, за визначеним судом варіантом суттєво змінюється конфігурація земельної ділянки, що виділяється відповідачці, відносно фактичного користування, при цьому прохід на частину земельної ділянки, яка їй виділяється, можлива лише шляхом проходу безпосередньо через будівлю літ. М душ. Проте оскільки це є неможливим, то слід вважати, що зазначена будівля підлягає знесенню.

Також судом безпідставно вирішено питання про зобовязання ОСОБА_1 знести тамбур, збудований на місці ганку.

Як вбачається з повідомлення КП „Харківське міське БТІ, зазначений тамбур не є самовільно збудованим згідно розпорядження № 2 по КП „Харківське МБТІ від 01.07.1988 року (а.с.196).

Суд на зазначене уваги не звернув, а також не врахував, що в разі знесення тамбуру ОСОБА_1 буде фактично позбавлена безперешкодного входу у належну їй частину будинку.

За таких обставин судова колегія вважає, що більш сприятливим для кожної із сторін буде визначення порядку користування земельною ділянкою за другим варіантом висновку експерта, оскільки при цьому кожній із сторін залишаються у користування належні їм надвірні будівлі, а користування частиною саду близько до фактичного користування, що склалося між співвласниками протягом багатьох років.

Тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а додаткове рішення скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги виводи суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 10 жовтня 2011 року змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння № 17 по пров. Лисогорському в м. Харкові по другому варіанту експертних висновків № 9943 від 17.03.2010 р. та № 6284 від 20.01.2011 року.

Виділити в користування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на належні їм частки у праві власності в спільне користування частину земельної ділянки площею 40 кв.м та по 263, 5 кв.м кожному.

Границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на ділянки: від лінії розподілу житлового будинку, від ділянки загального користування довжиною 1, 5 м, потім по прямій лінії довжиною 9, 8 м, далі повернув направо під кутом 90 градусів по прямій лінії довжиною 5 м, потім повернув наліво під кутом 90 градусів по прямій лінії довжиною 5 м до границі земельної ділянки, розділивши огорожу на дві ділянки з розмірами 15 м і 7,9 м згідно схеми додатку №2 до висновку експертизи.

Додаткове рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2011 року скасувати.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя -

Судді -