АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Тамакулової В.О., Болтунової Л.М.,

при секретарі: Коляда О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2011 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2007 року позивач звернувся до суду з таким позовом, в якому з подальшими уточненнями посилався на те, що за кредитним договором № 35/25/05-А від 25 квітня 2005 року він відкрив відповідачці кредитну лінію в межах загальної суми 5079,13 доларів США зі сплатою 24% річних за кредитами у національній валюті та 13% річних за кредитами в іноземній валюті на строк по 24 квітня 2010 року та в забезпечення виконання своїх зобовязань відповідачка за договором застави № 35/25-301/05-А передала банку в заставу придбаний за кредитні кошти автомобіль ВАЗ 21070, після чого додатковою угодою від 04 квітня 2007 року кінцевий термін повернення кредиту був змінений на 12 квітня 2007 року, але свої зобовязання відповідачка не виконує, у звязку з чим 23.10.2006 року приватним нотаріусом був вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на заставлене майно, а за листом відповідачки на самостійну реалізацію заставного майна банк направив до держаної виконавчої служби заяву від 13.04.2007 року про повернення виконавчого напису та за рахунок реалізованого заставного майна частина кредиту була погашена, тому станом на 12 жовтня 2007 року відповідачка має заборгованість за кретитом на суму 1304,04 доларів США, що еквівалентно 6585,40 грн., пеню по простроченій заборгованості за кредитом в розмірі 642,42 грн. та пеню по простроченій заборгованості по відсоткам в розмірі 418,26 грн., які позивач просив суд стягнути з відповідачки.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2011 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі - стягнуто з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 7646,08 грн. та вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі посилаючись на залишення судом без уваги наданих сторонами доказів по справі, порушення норм матеріального та процесуального права ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та в позові відмовити.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як правильно встановлено судом, за кредитним договором № 35/25/05-А від 25 квітня 2005 року позивач відкрив відповідачці кредитну лінію в межах загальної суми 5079,13 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк по 24 квітня 2010 року на купівлю автомобіля і сплату страхових платежів та в забезпечення виконання своїх зобовязань відповідачка за договором застави № 35/25-301/05-А передала банку в заставу придбаний за кредитні кошти автомобіль ВАЗ 21070, а додатковою угодою від 04 квітня 2007 року кінцевий термін повернення кредиту був змінений на 12 квітня 2007 року, але свої зобовязання відповідачка не виконує та станом на 12 жовтня 2007 року має заборгованість за кретитом на суму 1304,04 доларів США, що еквівалентно 6585,40 грн., несплачену пеню по простроченій заборгованості за кредитом в розмірі 642,42 грн. та пеню по простроченій заборгованості за відсотками в розмірі 418,26 грн..

За таких обставин суд обґрунтовано на підставі ст.ст.526,1054 ЦК України стягнув з відповідачки вказану суму заборгованості на користь позивача.

Доводи ОСОБА_2 у скарзі про погашення нею спірної заборгованості в повному обсязі 13.04.2007 року через продаж заставного автомобіля не можуть бути прийняти до уваги, оскільки з наданого позивачем розрахунку видно, що заборгованість за спірним договором була погашена лише частково внесеною відповідачкою 13.04.2007 року сумою, яка була врахована позивачем при розрахунку заборгованості за цим позовом, а решта внесеної суми за квитанцією №378 від 13.04.2007 року була перерахована на погашення заборгованості за іншим кредитним договором № 05/159-ПКЛ-2004 від 25.10.2004 року, що підтверджується наданою суду апеляційної інстанції довідкою від 03.01.2012 року. Самі ж по собі підпис посадової особи позивача з його печаткою на кредитному договорі про погашення спірної заборгованості та зняття позивачем заборони на відчуження заставного автомобіля, на що посилається скаржниця, не є належними доказами в підтвердження відсутності такої заборгованості, з чого правильно виходив суд при вирішенні вказаного спору.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: