АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Справа: № 2029|5638|12 Головуючий: 1 інстанції
Провадження: № 22-ц-/2090/6364/2012 ОСОБА_1
Категорія: оскарження дій державного Доповідач: Даниленко В.М
виконавця
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2012 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Малінської С.М., Швецової Л.А.,

при секретарі: Каменській Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - представників ОСОБА_4 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2012 року по справі за скаргою ОСОБА_4, заінтересовані особи: ОСОБА_5, Служба у справах дітей Харківської міської ради на дії головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2012 року заявниця ОСОБА_4, як сторона виконавчого провадження (боржник), звернулася до суду з вищезазначеною скаргою, в якій просила скасувати постанову головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_6 від 23 травня 2012 року № 32773088 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1567, виданого 15.05.2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова на підставі рішення того ж районного суду від 04 травня 2012 року, а також скасувати зазначений виконавчий лист, як незаконні та необґрунтовані.

В обґрунтування своєї скарги заявниця ОСОБА_4 посилалась на те, що під час проголошення рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 травня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_5 до неї, як відповідача, про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності на квартиру та виселення, вона присутня не була й копію цього судового рішення не отримувала.

На вказане судове рішення її представником 30 травня 2012 року до суду першої інстанції було подано апеляційну скаргу, а тому воно не набрало законної сили, в звязку з чим районний суд не мав права видавати виконавчий лист на його примусове виконання, а державний виконавець приймати постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого документа, оскільки законність ухваленого судом першої інстанції по справі рішення ще не була перевірена в апеляційному порядку за апеляційною скаргою її представника.

Крім того, заявниця ОСОБА_4 посилалась і на те, що в постанові головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_6 від 23 травня 2012 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1567 зазначено, що примусовому виконанню підлягає виконавчий документ про виселення ОСОБА_4 з усіма спільно з нею проживаючими особами з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, однак при цьому не зазначено які саме особи, і хто конкретно підлягає виселенню. А оскільки її малолітні діти ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 не зазначені ні у рішенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 травня 2012 року, ані у виконавчому листі № 2-1567, виданому на підставі цього рішення, вона - заявниця разом зі своїми дітьми виселенню не підлягають і без відповідного судового рішення виселеними бути не можуть.

У судовому засіданні представники заявниці ОСОБА_4 підтримали подану нею скаргу в повному обсязі й наполягали на її задоволенні.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2012 року в задоволенні зазначеної скарги ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі представників заявниці ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ставиться питання про скасування вказаної ухвали районного суду та постановлення у справі нової ухвали про визнання виконавчого листа № 2-1567, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова 15.05.2012 року, таким, що не підлягає виконанню, та скасування постанови головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_6 від 23 травня 2012 року № 32773088 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого листа, як необґрунтованої.

В обгрунтування своєї скарги апелянти посилаються на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення ініційованого заявницею ОСОБА_4 питання.

У судове засідання суду апеляційної інстанції заявниця ОСОБА_4 та її представники не зявилися, хоча належним чином та завчасно були повідомлені про час та місце його проведення, й будь-яких обєктивних доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки до суду апеляційної інстанції не представили.

Перевіривши законність і обгрунтованність ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи в задоволенні поданої заявницею ОСОБА_4 скарги, суд першої інстанції виходив із того, що постанова головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_6 від 23 травня 2012 року № 32773088 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1567 від 15.05.2012 року є законною, позаяк винесена у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а скасування виконавчого листа, як такого, в порядку ст.ст. 383-389 ЦПК України цивільним процесуальним законодавством взагалі не передбачено.

Судова колегія погоджується з такими висновками районного суду, оскільки ці висновки ґрунтуються на законі та відповідають матеріалам справи.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження»від 21.04.1999 року № 606-XIV (далі: Закон).

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України, та здійснюється на підставі виконавчих документів, у тому числі й виконавчих листів, що видаються судами (ст.ст. 2, 17 Закону).

Вимоги до виконавчого документа визначені в ст. 18 Закону.

Відповідно до частини 1 вказаної правової норми у виконавчому документі зокрема, зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; резолютивна частина рішення.

Підстави для відкриття виконавчого провадження визначені законодавцем у ст. 19 Закону.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження).

Згідно з частинами 1, 2 статті 25 Закону державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до пятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Як встановлено по справі, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 травня 2012 року було задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки - належну відповідачці квартиру № 149 у житловому будинку № 316 по пр. Московському в м. Харкові в рахунок погашення заборгованості останньої за договором позики.

Вказаним судовим рішенням постановлено виселити ОСОБА_4 з усіма спільно з нею проживаючими особами з указаної квартири без надання іншого житлового приміщення (а.с. 20).

На підставі цього судового рішення, що набрало законної сили, позивачці ОСОБА_5 районним судом 15 травня 2012 року було видано виконавчий лист № 2-1567 про виселення ОСОБА_4 з усіма спільно з нею проживаючими особами з квартири № 149 у житловому будинку № 316 по пр. Московському в м. Харкові без надання іншого житлового приміщення, який разом із заявою про його примусове виконання 23 травня 2012 року подано стягувачем до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Того ж дня, тобто 23 травня 2012 року головним державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_6 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 32773088 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа з наданням боржнику ОСОБА_4 строку для добровільного його виконання до 09.06.2012 року та направлено копію цієї постанови останній для відому (а.с. 4, 5).

За таких обставин, встановивши, що вищезазначена постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_6 у відповідності до вимог, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги боржника ОСОБА_4 за її безпідставністю, правильно зазначивши при цьому, що скасування виданого судом виконавчого листа, діючим законодавством не передбачено, а питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, може вирішуватися судом, але в іншому порядку, а саме за відповідною заявою стягувача чи боржника (ст. 369 ЦПК України).

Що ж стосується доводів апеляційної скарги представників боржника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, наведених на її обгрунтування, то ці доводи апелянтів у даному випадку є несуттєвими, судове рішення, прийняте по суті розглянутої скарги не спростовують, і не дають підстав для висновку| про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи| процесуального| права, які призвели| або| могли призвести| до неправильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - представників ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: