Справа № 2108/2-914/2011
Провадження №2/2108/154/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2012 року Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Циганій С.І.,

при секретарі Яригіній М.Є.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3, представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника третьої особи, що заявляє самостійні вимоги ОСОБА_6 Шауфлера ОСОБА_7, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голопристанського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом громадянина ФРН ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_2, ОСОБА_8, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_9 про визнання правочинів недійсними, позовом громадянина ОСОБА_10 ОСОБА_6 Шауфлера до ОСОБА_2, ОСОБА_8 про визнання правочину недійсним, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_11 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_8 про визнання правочинів недійсним. Ухвалою суду в якості третьої особи залучено приватного нотаріуса ОСОБА_12 Позов мотивований тим, що позивач з відповідачкою ОСОБА_2 під час шлюбу придбали земельні ділянки та побудували житловий будинок по вул.Шкільна, 8 в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області. ОСОБА_2 без згоди позивача продала дане нерухоме майно відповідачу ОСОБА_8 ОСОБА_1 ОСОБА_2 просив визнати недійсними з моменту укладення договори купівлі-продажу, посвідчені приватним нотаріусом ОСОБА_9 за реєстраційними номерами 1559, 1556, 1553, 1549, земельних ділянок та житлового будинку з господарськими спорудами №8 по вул.Шкільна, в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області від 01.08.2009р., укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_8

ОСОБА_6 Шауфлер подав до суду позов як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, в якому просив визнати недійсним з моменту його укладення, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_9 за реєстраційним номером 1549, договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами №8 по вул.Шкільна, в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області від 01.08.2009р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 Позивач в даному позові посилається на те, що у 2005р. банком «Райффайзен Санкт-Георген у Гаілталь» ОСОБА_6 Шауфлеру відкрито кредитну лінію на загальну суму 650000,00 євро для будівництва на узбережжі Чорного моря в Україні будинку відпочину. З метою організації будівництва частину кредитних коштів було надано відповідачці ОСОБА_2, яка виступила формальним замовником будівництва. Протягом 2005-2008рр. за кредитні та особисті кошти позивача збудовано в с.Залізний Порт по вул.Шкільній, 8, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, для використання в якості будинку відпочинку. Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 18.06.2008р. право власності на даний будинок було визнано за ОСОБА_2, але рішенням апеляційного суду Херсонської області від 15.02.2010р. дане рішення скасовано. Проте відповідачка ОСОБА_2 01.08.2009р. відчужила нерухоме майно відповідачу ОСОБА_8 Позивач ОСОБА_6 Шауфлер вважає даний договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами незаконним.

Ухвалою суду дані позови обєднані в одне провадження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що зазначені у позові, просив позов задовольнити, визнавши недійсними з моменту укладення договори купівлі-продажу, посвідчені приватним нотаріусом ОСОБА_9 за реєстраційними номерами 1559, 1556, 1553, 1549, земельних ділянок та житлового будинку з господарськими спорудами №8 по вул.Шкільна, в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області від 01.08.2009р., укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_8

Представник третьої особи, що заявляє самостійні вимоги ОСОБА_6 Шауфлера ОСОБА_7, позов підтримав в повному обсязі. В якості правового обґрунтування позовних вимог посилається на положення ст.658 ЦК України про те, що право продажу товару належить лише власнику товару, а відповідачка ОСОБА_2 при укладенні оспорюваного договору не була належним продавцем, оскільки не була власником майна, яке вона продавала. Відповідач ОСОБА_8 не набув прав належного покупця і власника купленого майна.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав в повному обсязі, заперечив проти задоволення даних позовів, пояснив, що нерухоме майно, що є предметом розгляду, є власністю ОСОБА_2, оскільки при укладанні шлюбу між подружжям ОСОБА_2 був укладений шлюбний контракт від 25.10.2002р. Згідно умов даного шлюбного контракту ОСОБА_11 та ОСОБА_2 взаємно відмовились від вирівнювання, збільшення вартості власного дошлюбного і шлюбного майна кожного подружжя, кожен з подружжя має право без згоди іншого з подружжя розпоряджатись повністю своїм майном, а також предметами, що їм належить у шлюбному бюджеті.

Щодо позову ОСОБА_6 Шауфлера представник відповідача ОСОБА_4 заперечив та пояснив, що обставини викладені в позові не відповідають дійсності та позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження своїх позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_8 ОСОБА_5 позови не визнав, пояснив, що дії ОСОБА_2Я не суперечать нормам діючого законодавства, право власності на нерухоме майно набуте ОСОБА_8 правомірно, на підставах, що не заборонені законом.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_9 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку.

Оцінюючи зібрані у справі письмові докази, пояснення сторін, суд вважає, що позови задоволенню не підлягають з наступних мотивів і правових підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 11.06.2002р. ОСОБА_2 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб. Даний шлюб рішенням суду нижньої інстанції у сімейних справах м.Целлє (ФРН) від 13.06.2007р. розірвано (а.с. 9-12).

Згідно державних актів серії ЯБ №117651, ЯБ №117650, ЯБ №117652 ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 19.10.2005р. набула права власності на земельні ділянки, розташовані в с.Залізний Порт, вул.Шкільна, 8, 10, 12, Голопристанського району Херсонської області (а.с. 13-15).

В період часу 2006-2008рр. на вказаних земельних ділянках ОСОБА_2 було побудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за номером 8 по вул.Шкільна в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області. Даний факт сторони визнали в судовому засіданні.

Згідно договорів купівлі продажу від 01.08.2009р., посвідчених приватним нотаріусом ОСОБА_9 за реєстраційними номерами 1559, 1556, 1553, 1549, ОСОБА_2 відчужила на користь ОСОБА_8 земельні ділянки та житловий будинок з господарськими спорудами по вул.Шкільна, в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області (а.с. 16-23).

Позивач ОСОБА_11 вважає дані договори купівлі-продажу нерухомого майна незаконними, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що земельні ділянки придбані під час шлюбу, тому є спільною сумісною власністю подружжя, та відповідачка ОСОБА_2 не мала права розпоряджатись даним майном без згоди другого з подружжя.

Суд не погоджується з твердженням позивача, оскільки в судовому засіданні встановлено, що 25.10.2002р. сторони уклали шлюбний контракт, за умовами якого сторони взаємно відмовились від вирівнювання, збільшення вартості власного дошлюбного і шлюбного майна кожного подружжя, кожен з подружжя має право без згоди іншого з подружжя розпоряджатись повністю своїм майном, а також предметами, що їм належить у шлюбному бюджеті.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, якщо шлюбним договором змінено передбачений законом режим спільної сумісної власності, то при розгляді спору про поділ майна подружжя суду необхідно виходити з умов такого договору.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачем та його представником не доведено порушення прав Б.Шауфлера при укладенні та посвідченні договору купівлі-продажу житлового будинку від 01.08.2009р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_8, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.209, 212,214-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову громадянина ФРН ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_2, ОСОБА_8, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_9 про визнання правочинів недійсними, відмовити за необґрунтованістю.

В задоволенні позову громадянина ОСОБА_10 ОСОБА_6 Шауфлера до ОСОБА_2, ОСОБА_8 про визнання правочину недійсним, відмовити за необґгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляції протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. І. Циганій