Справа № 1402/2/12
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2012 року Баштанський районний суд Миколаївської області

в складі головуючого судді Бойко Л.Л. при секретарі Цегельник Н.В.

за участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Баштанка скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

17.05.2012 року до суду звернувся ОСОБА_1 зі скаргою а якій зазначив, що 08 грудня 2010 року рішенням Баштанського районного суду з нього, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в солідарному порядку, на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 та Кредит»стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 331427 грвн. 36 коп. Станом на 31 травня 2011 року ним та ОСОБА_2 виконано вказане рішення в добровільному порядку, а саме сплачено стягувачу 334 910 грн. 85 коп. Однак незважаючи на вказане стягувач 15.06.2011 року направив до відділу ДВС Баштанського РУЮ заяву про відкриття виконавчого провадження, щодо стягнення вищевказаної суми заборгованості. 20.06.2011 року заступником начальника відділу ДВС Баштанського РУЮ ОСОБА_4 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-830/10 виданого 05.05.2011 року про стягнення з нього та ОСОБА_2, заборгованості в сумі 28 106 грн. 43 коп. і розпочато дії по примусовому виконанню рішення суду.

На заяву від 02.04.2012 року про винесення постанови про закриття виконавчого провадження він від відділу ДВС 10.04.2012 року отримав листа про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження.

Вважаючи вказану постанову незаконною (так як на час звернення стягувача до державного виконавця всю суму заборгованості було сплачено добровільно), просив визнати неправомірною постанову, заступника начальника відділу ДВС Баштанського РУЮ ОСОБА_4 від 20.06.2011 року, про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-830/10, виданого 05.05.2011 року Баштанським районним судом Миколаївської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_3 та Кредит»28 106 грн. 43 коп. заборгованості за кредитним договором №10-83-аIср-2008 від 08.09.2008 року станом на 01.02.2012 року, скасувати її та зобовязати заступника начальника відділу ДВС Баштанського РУЮ ОСОБА_4 винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав і суду пояснив, що після набрання рішенням суду законної сили він звернувшись до банку уточний суму боргу, яка на 31.05.2011 року становила 334 910 гривень і повністю погасив борг (і з врахуванням суми яка була стягнута за рішенням суду), однак звернувшись відразу до банку за довідкою про погашення кредиту в повному обсязі, отримав довідку про залишок кредиту в розмірі 1971.60 дол.США, з вказаною сумою заборгованості він не згоден і в той же час письмово по питанню нарахування суми боргу до банку не звертався. Вважає, що у зв»язку з тим, що борг ним сплачено повністю 31.05.2011 року, то у державного виконавця не було законних підстав для винесення постанови про відкриття провадження.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу підтримав частково, вказавши, що у державного виконавця були підстави для відкриття провадження, але в ході виконання провадження встановивши обставини сплати боргу за квитанціями вона повинна була закрити виконавче провадження у зв»язку з повним фактичним виконанням.

Представник ВДВС Баштанського РУЮ заступник начальника відділу ОСОБА_4 зі скаргою не згодна і зазначила, що підстави для винесення постанови про відкриття провадження були законні, в ході виконання нею було зроблено запит до стягувача, який в свою чергу надав письмову відповідь з розрахунком. Згідно відповіді стягувача борг боржниками в повному обсязі не сплачено, а тому і немає підстав для закриття виконавчого провадження.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволення за наступних обставин:

-в судовому засіданні встановлено, що по заяві стягувача, на підставі виконавчого листа виданого Баштанським районним судом Миколаївської області 05.05.2011 року, 20.06.2011 року було відкрито виконавче провадження, щодо стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в солідарному порядку, на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 та Кредит»заборгованості за кредитним договором №10-83-аIср-2008 від 08.09.2008 року в розмірі 28 106 грвн. 43 коп., що відповідає вимогам статті 19 Закону України «Про виконавче провадження»від 21.04.1999 року зі змінами,,

- отримавши вказану постанову скаржник її не оскаржував (хоча вважає, що борг ним сплачено на 31.05.2011 року),,

- в ході проведення виконавчих дій державний виконавець 18.08.2011 року накладає арешт на майно, а саме автомобіль НОМЕР_1 вказуючи підставу виконавчий лист від 05.05.2011 року про стягнення суми боргу в розмірі 28106.43 грвн. з ОСОБА_1 на користь банку, акт складено в присутності скаржника, він отримав копію акта і при підписанні акту ніяких заперечень не вказував,,

- згідно рішення Баштанського районного суду від 08.12.2010 року сума боргу складає 331427.36 грвн, в тому числі: борг за кредитом 302996.28 грвн, відсотки 4526.87 грвн, пеня станом на 1.02.2010 року 11209 грвн. 55 коп.,

- скаржник надає квитанції про сплату боргу на користь стягувача, однак у жодній із них не зазначено, що сума вноситься на виконання рішення суду, крім того сума більша ніж вказано в рішенні суду і із пояснень скаржника слід, що за рішенням суду борг стягувався на 10.02.2010 року, а сума на погашення ним вносилась з врахуванням на 31.05.2011 року,,

- із відповіді від 27.02.2012 року представника банку та розрахунку боргу ОСОБА_2 слід, що дійсно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 08.09.2008 року боржником внесено грошові кошти 25.03.2011 року та 31.05.2011 року, які були розподілені і після розподілу залишились не сплаченими: відсотки, борг, пеня станом на 01.02.2010 року та судові витрати в розмірі 1820 гривень.

Виходячи з викладеного, в судовому засіданні, при розгляді даної скарги, було встановлено, що рішення суду в частині сплати пені та судових витрат не виконано, а тому і відсутні підстави для закриття виконавчого провадження у зв»язку з повним фактичним виконанням.

Вищезазначене є підставою для відмови в задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Головуючий по справі суддя