_____________________________________________________________________________
Справа№2-7388/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2012 року, Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Непорада М.П.

при секретарі Яіцької А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання та на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2010 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання позивача в розмірі 1000,00 грн. щомісячно протягом трьох років із дня розірвання шлюбу, тобто з 08 листопада 2009 року, стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3, у розмірі 1000 грн. щомісячно та стягнення аліментів в розмірі 500,00 грн. щомісячно на утримання малолітньої ОСОБА_4, до досягнення дітьми повноліття.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги, та в остаточних вимогах просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня розірвання шлюбу та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В якості обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона знаходилась з 2003 року в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 08 листопада 2009 року за рішенням суду.

Від даного шлюбу 27 лютого 2004 року народилась доньки ОСОБА_4, та 05 лютого 2008 року народилась донька ОСОБА_3.

Позивач зазначила, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в наступний час проживає разом з нею, а малолітня ОСОБА_4, 27 лютого 2004 року за домовленістю між сторонами проживає разом з відповідачем, та знаходиться на утриманні відповідача.

На утримання дітей, відповідач добровільно з вересня 2009 року сплачував позивачу на утримання дітей грошові кошти в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, однак з березня 2010 року почав сплачувати 500,00 грн. щомісячно, та з серпня 2010 року перестав надавати будь яку допомогу на утримання дітей.

Позивач вказала, що у зв'язку з вихованням дітей, веденням домашнього господарства вона змогла здобути освіту та вона потребує матеріальної допомоги з боку відповідача.

В судовому засіданні позивач знов уточнила свої позовні вимоги, та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня розірвання шлюбу та до досягнення молодшою дитиною повноліття, та аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, наполягала на задоволенні уточненого позову в повному обсязі, посилаючись на те, що дійсно її старша донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в наступний час проживає разом із відповідачем, та фактично знаходиться на його утриманні, але на молодшу доньку ОСОБА_3, яка проживає з позивачем, відповідач відмовляється надавати будь яку матеріальну допомогу, вона офіційно ніде не працює, її доход недостатній для надання дитині кращих умов життя, відповідач не цікавиться життям молодшої доньки, не надає матеріальну допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги визнав частково, заперечував проти задоволення вимог щодо стягнення з нього на користь позивача аліментів в розмірі 1000,00 грн. до досягнення дитиною трирічного віку з дня розірвання шлюбу, тобто з 08 листопада 2009 року, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання молодшої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 750,00 грн. щомісячно.

Вислухавши пояснення та доводи позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, доглянувши та з'ясувавши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступних підставах:

Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право має дружина також у разі розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що згідно рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2009 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був розірваним.

Від даного шлюбу є неповнолітні діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Сторонами не заперечувалось, що після розірвання шлюбу батьки дітей досягли згоди з про місце мешкання своїх неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 залишається проживати з батьком ОСОБА_2, а малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає з матір'ю ОСОБА_1

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача аліментів на своє утримання з моменту розірвання шлюбу тобто з 8 листопада 2009 року не підлягають задоволенню, так як відповідно до ст. 115 СК України розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, моє бути зареєстрованим у державному органі реєстрації актів цивільного стану, та повинно засвідчуватись свідоцтвом про розірвання шлюбу. Позивач не надала суду доказів щодо реєстрації розірвання шлюбу у відповідних органів, тому на думку суду підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на своє утримання з дня звернення до суду, тобто з 15.11.2010 року по 5 лютого 2011 року, тобто до досягнення дитиною трьох років.

У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У судовому засіданні безперечно встановлено і це не заперечувалося відповідачем що відповідач є платоспроможний, дієздатний та нікому іншому аліменти не сплачує тощо, та на думку суду відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі, визначеному позивачем, тобто в розмірі по 750 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 5 лютого 2026 року.

При визначенні розміру аліментів що повинно стягуватися з відповідача, суд вважає необхідним визначити їх в твердій грошовій сумі, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище як дітей так і платника аліментів, та інші обставини, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, та також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що він має нерегулярний, мінливий дохід.

Згідно до вимог ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан та матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача інших дітей на які він сплачує аліменти згідно рішення суду, відсутність у відповідача непрацездатних батьків, та інші обставини, які мають істотне значення.

З урахуванням всіх досліджених доказів, суд вважає необхідним уточнені позовні вимоги задовольнити частково, так як позивачем доведено суду, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки та його небажання та ухилення від надання дитині матеріальної допомоги протягом тривалого часу привело до порушення Конвенції про права дитини та інших законодавчих актів України щодо захисту прав дитини.

Керуючись ст.ст. 130, 174, 213-215, 218, 223, 223 ЦПК України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. 84, 180, 182, 183 СК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 15 листопада 2010 року по 05 лютого 2011 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6 «Д», кв. 57) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 750 (сімсот п'ятдесят) грн. щомісячно, починаючи з 15 листопада 2010 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 05 лютого 2026 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави держмито в сумі 107 (сто сім) грн. 30 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України

Суддя : Непорада М. П.