Справа № 2-2578/11
Провадження № 2/1007/79/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування земельних ділянок

в с т а н о в и в:

У червні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати недійсним договір дарування земельної ділянки від 26.10.2006 року кадастровий номер :01:017:0010 площею 0,0154 га для ведення особистого підсобного господарства та кадастровий номер :01:017:0009 площею 0,1015 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, що розташовані за адресою Київська область, Броварський район, с. Погреби, вул. Гагаріна, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 1312, укладений між ОСОБА_2, який діяв від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_5, стягнути із відповідачів понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на підставі договорів купівлі-продажу від 16.07.2002 року вона набула у власність земельні ділянки площею 0,0154 га та 0,1015 для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою Київська область, Броварський район, с. Погреби, вул. Гагаріна.

У 2006 році вирішила продати вказане нерухоме майно, однак у зв»язку з віком та неможливістю активного пошуку покупців 08.08.2006 року видала письмову довіреність ОСОБА_2, якою уповноважила останнього продати земельні ділянки шляхом підписання від її імені договорів купівлі-продажу.

Далі зазначає, що 15.06.2009 року звернулася до ОСОБА_2 із вимогою про направлення звіту щодо ходу виконання довіреності від 08.08.2006 року. У серпні цього ж року зі звіту останнього дізналася про вчинення договору дарування земельних ділянок від 26.10.2006 року згідно з яким ОСОБА_2 діючи від її імені подарував ОСОБА_5 спірні земельні ділянки.

Вважає, що ОСОБА_2 при укладенні та підписанні оспорюваного правочину перевищив повноваження визначені йому довіреністю від 08.08.2006 року, здійснивши безоплатний договір дарування.

Враховуючи ту обставину, що спірний договір дарування від 26.10.2006 року суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, просить визнати його недійсним.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Додала, що у 2002 році на підставі договорів купівлі-продажу вона придбала дві земельні ділянки та оформила на них державні акти. Маючи намір продати землю, видала довіреність ОСОБА_2 на вчинення від її імені продажу. Після дізналася, що належні їй земельні ділянки були подаровані, з чим не погоджується, оскільки не уповноважувала ОСОБА_2 на вчинення саме дарування. Просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви.

Уточнив, що при написанні позовної заяви в резолютивній частині допущено помилку в зазначенні дати вчинення спірного правочину, помилково вказано 02.08.2009 року замість вірного 26.10.2006 року.

Представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

У зв»язку із смертю ОСОБА_5, який помер 17.09.2007 року, судом до участі в даній справі в якості належного співвідповідача залучено ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, пояснила, що зі слів батька ОСОБА_5 дізналася про придбання ним у сестри на підставі договорів дарування спірних земельних ділянок. На похоронах батька позивач не заперечувала проти дарування земельних ділянок. Будучи єдиним спадкоємцем до майна померлого, вона у визначений законом строк звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою та згідно з рішенням суду оформила на себе право власності на землю. Просить в позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_8 позовні вимоги не визнала, пояснила, що позивачка по даній справі є рідною сестрою померлого ОСОБА_5 та відповідно тіткою ОСОБА_3 На підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2010 року остання стала власником спірних земельних ділянок, вказане рішення суду ніхто не оскаржував, воно набрало законної сили.

При житті ОСОБА_5 побудував на спірній земельній ділянці будинок, при цьому ОСОБА_1 знала про її відчуження шляхом укладення договору дарування і жодних дій не вчиняла.

Вважає, що на момент укладення спірного договору існувала інша довіреність, яка давала право відповідачу ОСОБА_2 вчинити від імені ОСОБА_1 дарування земельних ділянок.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, пояснив, що проживав по сусідству із земельними ділянками, що належали ОСОБА_1 Спільно із ОСОБА_5 вирішив побудувати на цій землі житловий будинок, так як мав відповідну техніку. Про здійснення будівництва ОСОБА_1 не повідомляв.

Після спільно із ОСОБА_5 умовив позивачку дати довіреність на право продажу земельних ділянок. Так як останній не мав грошових коштів для купівлі земельних ділянок, вони уклали договір дарування, плануючи в подальшому продати все нерухоме майно та розрахуватися із ОСОБА_1. Здійснити заплановане їм не вдалося, так як ОСОБА_5Є помер, при цьому позивачка залишалася без грошей та земельних ділянок.

Третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_4 позовні вимоги визнав частково, пояснив, що спірний правочин посвідчений ним з порушенням, оскільки в довіреності передбачено відчуження земельних ділянок шляхом укладення договорів купівлі-продажу, а не дарування. Фактично посвідчуючи спірний договір він помилився.

Вислухавши пояснення позивачки, її представників, заперечення відповідачів та представника відповідача, третю особу, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

За правилами ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника процесу має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчинюється батьками не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частинами 1 та 3 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5,6 ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 16.02.2002 року за № 3717 та від 16.02.2002 року за № 3706 ОСОБА_1 набула право власності на земельні ділянки площею 0,0154 га для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,1015 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, що розташовані за адресою Київська область, Броварський район, с. Погреби, вул. Гагаріна.

Право власності позивачки на землю підтверджується державними актами серії КВ № 097013 та серії КВ за № 097012, виданими 28.10.2004 року.

08.08.2006 року ОСОБА_1 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованої в реєстрі за № 6609 уповноважила ОСОБА_2 продати за ціну та на умовах йому відомих на його власний розсуд належні їй на підставі державних актів на право приватної власності на землю, виданих на підставі договорів купівлі-продажу від 16.02.2002 року за № 3717 та № 3706 земельні ділянки площею 0,0154 га для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,1015 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, що розташовані за адресою Київська область, Броварський район, с. Погреби, вул. Гагаріна для чого надала йому право підписати договір купівлі-продажу земельних ділянок.

Листом від 15.06.2009 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 із вимогою про надання звіту щодо виконання робіт по довіреності від 08.08.2006 року.

Листом від 02.08.2009 року ОСОБА_2 направив звіт та повідомив про укладення договору дарування від 26.10.2006 року.

З наведених підстав суд може зробити висновок, що про порушення свого права позивач дізналася у серпні 2009 року після отримання вищевказаного звіту.

Судом встановлено, що 26.10.2006 року ОСОБА_2, який діяв від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір дарування земельної ділянки посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 1312 згідно з яким дарувальниця передає у власність обдарованому безоплатно земельні ділянки кадастровий номер :01:017:0010 площею 0,0154 га для ведення особистого підсобного господарства та кадастровий номер :01:017:0009 площею 0,1015 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, що розташовані за адресою Київська область, Броварський район, с. Погреби, вул. Гагаріна.

З матеріалів справи вбачається, що 17.09.2007 року помер ОСОБА_5 про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОК за № 094341, видане виконкомом Погребської сільської ради Броварського району Київської області від 19.09.2007 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне йому майно. Із спадкової справи за № 1806/07до майна померлого 17.09.2007 року ОСОБА_5, що міститься в матеріалах цивільної справи за № 5514/10 вбачається, що ОСОБА_3 вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2010 року визнано за ОСОБА_3 право власності на земельні ділянки площею 0,0154 га для ведення особистого підсобного господарства (кадастровий номер 601:017:0010) та площею 0,1015 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (кадастровий номер :01:017:0009), які розташовані за адресою Київська область, Броварський район, с. Погреби, вул. Гагаріна.

05.08.2011 року ОСОБА_3 отримано державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЛ за № 567029 та серії ЯЛ за № 567028.

Враховуючи надання стороною відповідача державних актів виданих на ім.»я ОСОБА_3 на спірні земельні ділянки, судом роз»яснено стороні позивача ч. 4 ст. 10 ЦПК України. При цьому зазначену цивільну справу розглянуто судом в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Заявляючи вимогу про визнання недійсним договору дарування від 26.10.2006 року сторона позивача посилається на ту обставину, що він був вчинений ОСОБА_2 з перевищенням повноважень, покладених на нього довіреністю від 08.08.2006 року.

Згідно зі ст.. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона зобов»язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Правилами ст. 241 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень створює, змінює, припиняє цивільні права та обов»язки особи, яку він представляє лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.

Так, дійсно як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_2 був уповноважений ОСОБА_1 лише на продаж земельних ділянок шляхом підписання договорів купівлі-продажу, фактично останнім було вчинено дарування. При цьому права на відчуження земельних ділянок у будь-який інший спосіб довіреністю передбачено не було, останньою чітко регламентовано вчинення продажу у спосіб укладення договору купівлі-продажу.

Посилання сторони відповідача на існування довіреності на вчинення саме дарування свого підтвердження в судовому засіданні не знайшло, доказів які б підтверджували зазначені обставини стороною відповідача не надано. З документів наданих приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_4 вбачається, що договір дарування від імені ОСОБА_1 був вчинений згідно з довіреністю від 08.08.2006 року виданою на ім»я ОСОБА_2, де передбачено право на вчинення продажу. У судовому засіданні в своїх поясненнях приватний нотаріус підтвердив, що помилився при укладенні спірного договору.

Одночасно судом також враховується, що договір купівлі-продажу є платним, укладаючи договір дарування ОСОБА_2 безоплатно передав у власність майно, порушивши тим самим право ОСОБА_1 на отримання грошових коштів від реалізації належного їй нерухомого майна. При розгляді даної справи по суті судом не встановлено обставин схвалення спірного правочину дарування ОСОБА_1

Заперечення наведені стороною відповідача не спростовують доводів позивача щодо перевищення ОСОБА_2 повноважень при укладенні спірного договору дарування та невідповідності його з цих підстав вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень В судовому засіданні сторона відповідача не надала доказів, які б підтверджували наведені ними заперечення. На думку суду позовні вимоги щодо визнання спірного правочину недійсним з підстав заявлених позивачем є доведеними і такими, що підлягають задоволенню з урахуванням вищевикладеного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 203, 215, 237, 241 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки від 26.10.2006 року кадастровий номер :01:017:0010 площею 0,0154 га для ведення особистого підсобного господарства та кадастровий номер :01:017:0009 площею 0,1015 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, що розташовані за адресою Київська область, Броварський район, с. Погреби, вул. Гагаріна, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 1312, укладений між ОСОБА_2, який діяв від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судовий збір в розмірі по 17 (сімнадцять) грн. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі по 18 грн. 50 коп. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н. П. Маценко