АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/2090/364/2012 Суддя доповідач Черкасов В.В.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

ОСОБА_1. ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 03 серпня 2011 року

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_6 України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства (Державний ОСОБА_6 України» про визнання недійсним кредитного договору, додаткових договорів до кредитного договору та договору застави майна, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2010 року ПАТ «Державний ОСОБА_6 України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтуванні позову ПАТ «Державний ОСОБА_6 України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» вказувало, шо між ним та ОСОБА_4 13.06.2007 року укладений кредитний договір за яким останній отримав кредит у сумі 14450 доларів США строком на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 20.06.2012 року зі сплатою відсотків у розмірі 13,5% річних.

Зобовязання за кредитним договором ОСОБА_4 не виконує, станом на 19.11.2010 року загальна заборгованість за договором складає 10 486,97 доларів США.

Тому ПАТ «Державний ОСОБА_6 України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», з урахуванням уточних позовних вимог, просило суд стягнути з ОСОБА_4 на користь Банку суму заборгованості у розмірі 11739,73 доларів США.

У березні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ПАТ «Державний ОСОБА_6 України» про визнання недійсним кредитного договору, додаткових договорів до кредитного договору та договору застави майна.

В обгрунтування зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 вказував, що Банком за кредитним договором від 13.06.2007 року не виконано передоговірних робіт з позичальником, а саме, не надано інформації перед укладенням кредитного договору для здійснення свідомого вибору, не складено графік погашення кредиту, договір не містить істотних умов кредитного договору. Крім того, ОСОБА_4 виявлено невідповідність сум щомісячних платежів та загальної переплати за кредитом.

Тому ОСОБА_4 просив суд визнати недійсним кредитний договір від 13.06.2007 року, визнати недійсним додатковий договір №1 від 30.01.2009 року до кредитного договору від 13.06.2007 року, визнати недійсним додатковий договір №2 від 30.04.2009 року, визнати недійсним договір застави майна від 30.06.2007 року, зобовязати приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_7 виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, запис про заборону відчуження предмету застави, а саме автомобіль НОМЕР_1 ЗНГ, номер державної реєстрації АХ 2026 АХ, 2007 року, колір синій, який належить ОСОБА_4, зобовязати ПАТ «Державний ОСОБА_6 України» прийняти від ОСОБА_4 суму у розмірі 31293,08 грн. з розстрочкою платежів на 32 місяці, за таких умов, що місячний платіж буде складати 1 ООО грн., а в останній місяць 293,08 грн., стягнути з Банку на користь ОСОБА_4 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 37 грн.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 03 серпня 2011 року позов ПАТ «Державний ОСОБА_6 України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість по кредиту 3570,63 доларів США, прострочену заборгованість по кредиту 5205,44 доларів США, строкову заборгованість по погашенню відсотків 188,27 доларів США, прострочену заборгованість по відсоткам 2021,54 доларів США, пеню за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків 753,85 доларів США, а загалом стягнуто 11 739,73 доларів США, а в разі їх відсутності стягнути суму 11 739,73 доларів США в гривнях за офіційним курсом Нацбанку України на день виконання рішення суду. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Банку судові витрати у сумі 1055,75 грн. В задоволенні вимог ОСОБА_4 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції ухваленням нового рішення.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Задовольняючи позов ПАТ «Державний ОСОБА_6 України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 не виконав своїх зобовязань за кредитним договором, а тому для нього настають правові наслідки , передбачені цим договором.

Тіакі висновки колегія суддів вважав правильними.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавеиь) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 13.06.2007 року між ПАТ «Державний ОСОБА_6 України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у сумі 14450 доларів США строком на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 20.06.2012 року зі сплатою відсотків у розмірі 13,5% річних (а.с.8-12). ,

Станом на 29.07.2011 року ОСОБА_4 має заборгованість в сумі 11739,73 доларів США, яка складається; заборгованість по кредиту - 3570,63 доларів США, прострочена заборгованість по кредиту - 5205,44 доларів США, строкова заборгованість по погашенню відсотків - 188,27 доларів США, прострочена заборгованість по відсотках! -. 2021,54 доларів США, нарахована сума пені за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків - 753,85 доларів США (а.с. 123-124).

Згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог

ЦК.

У разі порушення забовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким , що просрочив , якшо він не приступив до виконання забовязання або не виконав його у строк. встановлений договором, або законом відповідно до вимог ч.І ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України.

Таким чином, судом першої інстанції обгрунтовано стягнуто з ОСОБА_4 суму заборгованості з кредитним договором.

Що стосується відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції також обгрунтоване виходив з того, що кредитний договір від 13.06.2007 року та додаткові договори до нього відповідають загальний засадам цивільного законодавства, укладені в належній формі, підстав для визнання їх недійсними не вбачається.

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли усіх істотних умов договору згідно ст. 638 ЦКУкраїни.

Матеріали справи свідчать, що кредитний договір від 13.06.2007 року та додаткові договори до нього підписані позичальником на кожній сторінці (а.с.8-9, 13, 16). Своїм підписом позичальник підтвердив факт своєї згоди з усіма умовами договору.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України, є недодержання| момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою шостою ст. 203 Цивільного кодексу України.

Враховуючи положення ст.ст. 10, 60 ЦГ1К України, саме позивач має довести наявність тих обставин, з якиж : закон повязує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що законом не передбачено отримання прибутків банко« ; у вигляді іноземної валюти, спростовуються нормами цивільного законодавства та матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обгрунтоване, постановлено дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303 304. п.1ч.1ст.307,ст.ст.308,313,п.1.ч.1ст.314,ст.ст.315,317,319,324,325 ЦПК Україна колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 -відхилити.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 03 серпня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді