Справа № 1306/4245/2012
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 травня 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.

при секретарі Малик О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до виконавчого комітету Стебницької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23 січня 1976 року вона, ОСОБА_1 (дів. Паньків) ОСОБА_3, уклала шлюб з ОСОБА_4, який був зареєстрований виконкомом Стебницької селищної Ради Львівської області, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис за № 6.

Оскільки вони, молоде подружжя, не мали власної оселі, то після одруження стали проживати в житловому будинку № 4 по вул. Червоний Клин (на даний час ОСОБА_5) в м.Стебнику Львівської області, який належав ОСОБА_6 (батьку її чоловіка - ОСОБА_4В.).

Цей одноповерховий дерев'яний житловий будинок, без зручностей, складався з коридору, кухні, кладової та 1-ї кімнати і був розташований на земельній ділянці, пл. 2338 кв.м., наданій в користування ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому Стебницької селищної Ради депутатів трудящих від 21.11.1974 року за № 221. Збудований в 30-х роках 20-го сторіччя, будинок, з часом став ветхим, в ньому не вбачалось за можливе провести капітальний ремонт. Проживання в ньому двох сімей, за наявності малолітніх дітей, викликало певні побутові незручності, а відтак виникла необхідність в покращенні наших житлових умов.

Тож спільними зусиллями вони в 1980 році завершили будівництво цегляного одноповерхового житлового будинку (літ."А'-І"), в якому проживали всією родиною. Окрім того, в даному будинковолодінні також був споруджений сарай (літ.'Т"), а старий будинок, при цьому, був знесений.

Як вбачається з технічної документації, виготовленої КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО», станом на сьогоднішній день, цей будинок (літ."А'-І"), розташований по вул. М.Климка,4 у м. Стебнику, складається з коридору, кухні та 3-х жилих кімнат. Загальна площа будинку складає 61,6 кв.м., з яких 47,7 кв.м. належить до житлової площі.

З даної технічної документації, а також з довідки № 200 від 01.04.2012 року та з довідки № 161 від 03.04.2012 року вбачається, що вказаний будинок (літ."А'-І") в Дрогобицькому МБТІ не зареєстрований, відсутній проект як на його будівництво, так і на будівництво сараю (літ.'Т"), що у відповідності до вимог діючого законодавства вважається самочинним будівництвом.

Її свекор, ОСОБА_6, як основний забудовник, за яким рахувалась земельна ділянка по вул. М.Климка, 4 у м.Стебнику, на якій розташовано спірне нерухоме майно, помер 22 серпня 1990 року. Однак за життя, останній не оформив належним чином право власності на новозбудований житловий будинок та сарай. В той же час, вважаючи себе повноправним власником як будинку, так і самочинно збудованої господарської споруди, її свекор склав заповіт в користь свого сина (тобто її чоловіка) - ОСОБА_4, посвідчений 11.02.1986 року секретарем виконкому Стебницької міської Ради народних депутатів Львівської області, згідно до якого, все майно, яке належатиме йому на день смерті, і на що за законом він матиме право, він заповідає своєму синові - ОСОБА_7

Після смерті батька, її чоловік ОСОБА_4, як спадкоємець за заповітом, фактично спадщину прийняв: був зареєстрований та постійно проживав з батьком у спірному будинку, поховав його за християнським звичаєм, вступив в управління та володіння спадковим, самочинно збудованим нерухомим майном, обробляв та доглядав належну до будинковолодіння земельну ділянку, тобто вчинив дії, передбачені діючим на той час законодавством, саме ст. 549 ЦК УРСР 1963 р. Маючи на руках заповіт від свого батька, чоловік, у зв'язку з юридичною необізнаністю, вважав, що саме заповіт є правовстановлюючим документом на будинок та сарай, а тому не звернувся до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав.

27 вересня 2011 року, у віці 74 років, її чоловік - ОСОБА_4 помер, за життя він не оформив належним чином право власності на майно, успадковане після батька, що в свою чергу унеможливлює для них, як спадкоємців, звернення до нотаріуса для оформлення спадщини після його смерті. Так, спадкоємцями І черги, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, є окрім батьків (в даному випадку вони померли), дружина (тобто вона - ОСОБА_1Б.) та діти померлого спадкодавця.

У шлюбі з ОСОБА_4, у них народилось п'ятеро доньок: ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_5, які на сьогоднішній день, є повнолітніми, мають свої сім'ї, проживають, окрім ОСОБА_2 (співпозивачки), окремо, і фактично не претендують на спадкове майно, що залишилось після смерті їх батька, про що склали нотаріально посвідчені заяви.

В свою чергу, вони проживаючи разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються такими, що цю спадщину прийняли, оскільки протягом шести місяців після смерті ОСОБА_4, не заявили про відмову від неї. Більше того, вони вступили в управління та володіння спадковим майном, утримують це майно в належному стані, оплачують необхідні платежі та комунальні послуги. Користуючись та володіючи спірним нерухомим майном, вони позбавлені можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, оскільки має місце самочинне будівництво.

Визнання ж права власності на самочинно побудоване нерухоме майно, згідно до ст. 376 ЦК України, відбувається виключно в судовому порядку.

З метою узаконення самочинного будівництва (визнання права власності на нього) вони звернулись до ліцензованого підприємства «Капітал-проект», де на їх замовлення був підготовлений висновок № 6 від 11.04.2012 року щодо можливості визнання за ними права власності на самочинно збудоване нерухоме майно: житловий будинок, позначений на плані літ."А'-І", розмірами 8,0 х 10,10 м. та сарай (літ.Г). У висновку, окрім іншого, зазначено, ще вказане будинковолодіння розташоване в існуючому кварталі сформованої індивідуальної, малоповерхової житлової забудови мікрорайону Колпець в м.Стебнику. При цьому, самочинне будівництво здійснено на відведеній земельній ділянці, розташованій поза межами гірничого відводу та поза зоною впливу від гірничих робіт Стебницького державного гірничо-хімічного підприємства «Полімінерал», без належно затвердженого проекту і відповідно, без надання дозволу на початок проведення будівельних робіт. Проте, державні будівельні норми та правила не порушено.

В результаті самочинного будівництва житлового будинку, позначеного на плані літ."А'-I", житлова площа становить 47,7 кв.м., а загальна площа складає 61,6 кв.м.

Згідно довідки за № 7/143 від 03.04.2012 р. про перевірку протипожежного стану житлового будинку та господарських будівель по вул. Климка, 4 в м. Стебнику Львівської області порушень пожежної безпеки не виявлено.

У відповідності до п.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Так як при самочинному будівництві права інших осіб порушено не було, останнє відбувалось без порушення будівельних норм і правил на земельній ділянці, що знаходиться у їхньому постійному користуванні, без зміни її цільового призначення, а також перебуває поза межами гірничого відводу та поза зоною впливу від гірничих робіт СДГХП "Полімінерал", і таким, що не суперечить суспільним інтересам, то в судовому порядку на таке самочине будівництво може бути визнано право власності.

Станом на сьогоднішній день, вони постійно проживають за вказаною вище адресою, за взаємною згодою користуються і володіють зазначеним вище спірним нерухомим майном, проте не можуть розпоряджатись ним, оскільки має місце самочинне будівництво, право на яке може бути визнане тільки за рішенням суду, тому в них виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задоволити.

Представник Виконкому Стебницької міської ради, не заперечував щодо задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що 23 січня 1976 року ОСОБА_1 (дів.Паньків) ОСОБА_3 позивачка по справі, уклала шлюб з ОСОБА_4, які після одруження стали проживати в житловому будинку № 4 по вул..Червоний Клин (на даний час ОСОБА_5) в м.Стебнику, який належав ОСОБА_6 батьку чоловіка. Від даного шлюбу в них народилося п'ятеро доньок: ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_2 - 28.10.1986 р.н.(співпозивачка) та ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_5

Вони всі разом проживали в цьому дерев'яному одноповерховому будинку який складався з кухні, кладової та 1-ої кімнати.

З метою покращення житлових умов, на земельній ділянці площею 2338кв.м., яка Рішенням виконкому Стебницької селищної ради депутатів трудящих від 21.11.1974 року № 221 була виділена ОСОБА_6 її свекору, вони спільними зусиллями побудували цегляний одноповерховий житловий будинок (літ."А'-І") та сарай (літ.'Т"), а старий будинок, при цьому, був знесений.

Як вбачається з технічної документації, виготовленої КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО», станом на сьогоднішній день, цей будинок (літ."А'-І"), розташований по вул.М.Климка, 4 у м.Стебнику, складається з коридору, кухні та 3-х жилих кімнат. Загальна площа будинку складає 61,6 кв.м., з яких 47,7 кв.м. належить до житлової площі.

З даної технічної документації, а також з довідки № 200 від 01.04.2012 року та з довідки № 161 від 03.04.2012 року вбачається, що вказаний будинок (літ."А'-І") в Дрогобицькому МБТІ не зареєстрований, відсутній проект як на його будівництво, так і на будівництво сараю (літ.'Т"), що у відповідності до вимог діючого законодавства вважається самочинним будівництвом

Збудувавши нерухоме майно, ОСОБА_6, який помер 22 серпня 1990 року, як основний забудовник, за життя, не оформив належним чином правовстановлюючу документацію. В той же час, вважаючи себе повноправним власником як будинку, так і самочинно збудованої господарської споруди, склав заповіт в користь сина - ОСОБА_4, посвідчений 11.02.1986 року секретарем виконкому Стебницької міської Ради народних депутатів Львівської області, яким все заповів своєму синові - ОСОБА_4

Після смерті батька, її чоловік ОСОБА_4, як спадкоємець за заповітом, фактично спадщину прийняв: був зареєстрований та постійно проживав з батьком у спірному будинку, поховав його за християнським звичаєм, вступив в управління та володіння спадковим, самочинно збудованим нерухомим майном, обробляв та доглядав належну до будинковолодіння земельну ділянку, тобто вчинив дії, передбачені діючим на той час законодавством, саме ст. 549 ЦК УРСР 1963 р.

27 вересня 2011 року, у віці 74 років, її чоловік - ОСОБА_4 помер, за життя він не оформив належним чином право власності на майно, успадковане після батька, що в свою чергу унеможливлює для них, як спадкоємців, звернення до нотаріуса для оформлення спадщини після його смерті. Так, спадкоємцями І черги, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, є окрім батьків (в даному випадку вони померли), дружина та діти померлого спадкодавця.

Діти Німко (дів.ОСОБА_4) ОСОБА_8, Когут (дів.ОСОБА_4) ОСОБА_9, Кінаш (дів.ОСОБА_4) ОСОБА_10 та Борис (дів.ОСОБА_4) ОСОБА_11 від спадщини після смерті батька ОСОБА_4 - відмовилися, що стверджується нотаріально завіреними заявами. Таким чином єдиними спадкоємцями залишаються: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дів.ОСОБА_1) ОСОБА_12, які вважаються такими, що цю спадщину прийняли, оскільки протягом шести місяців після смерті ОСОБА_4, не заявили про відмову від неї.

Згідно висновку ПП «Капітал-проект», самочинне будівництво здійснено на відведеній земельній ділянці, розташованій поза зоною впливу від гірничих робіт Стебницького ДГХП «Полімінерал»без належно затвердженого проекту і відповідно, без надання дозволу на початок проведення будівельних робіт. Проте, державні будівельні норми та правила не порушено.

Згідно довідки за № 7/143 від 03.04.2012 року про перевірку протипожежного стану житлового будинку та господарських будівель по вул. Климка, 4 в м.Стебнику Львівської області, порушень пожежної безпеки не виявлено.

У відповідності до п.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Так як при самочинному будівництві права інших осіб порушено не було, останнє відбувалось без порушення будівельних норм і правил на земельній ділянці, що на законних підставах знаходиться в його постійному користуванні, без зміни її цільового призначення, а також перебуває поза зоною впливу від гірничих робіт СДГХП "Полімінерал", є таким, що не суперечить суспільним інтересам, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214215 ЦПК України, ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 p., ст.ст. 328, 376, 1268 ЦК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - в рівних частинах, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно: житловий будинок (літ."А'-І"), загальною площею - 61,6 кв.м., житловою - 47,7 кв.м., та сарай (літ. «Г»), що розташовані в будинковолодінні № 4 по вул. М.Климка у м. Стебнику Львівської області, по спадкуванню за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 27 вересня 2011 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Крамар О.В