АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/3995/2012
Номер провадження 22-ц/1690/3995/2012Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О.А.
Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Чумак О.В.

Суддів: Дряниця Ю.В., Кривчун Т.О.

при секретарі: Мотрій С.В.

за участі представників суб»єкта оскарження - ОСОБА_2,

зацікавленої особи ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2012 року

по справі за скаргою ОСОБА_4 на дії головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ОСОБА_5А про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 липня 2012 року.

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до місцевого суду зі скаргою на дії державного виконавця та на постанову про відкриття виконавчого провадження, у якій зазначав, що на виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 липня 2012 року, яким задоволено позов Головного управління юстиції у Полтавській області в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про забезпечення повернення неповнолітньої дитини до Федеративної Республіки ОСОБА_7, було видано виконавчий лист про повернення неповнолітнього ОСОБА_4 Келвіна, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Федеративної Республіки ОСОБА_7, відібрання дитини у відповідача або інших осіб, які будуть його утримувати, та передачу її матері в разі невиконання рішення у добровільному порядку.

Постановою головного державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_5 від 25.07.2012 р. за № 33580976 відкрито виконавче провадження по виконанню вказаного рішення суду.

Вважаючи, що при винесенні постанови головний державний виконавець діяв незаконно та всупереч норм Закону України «Про виконавче провадження», просив визнати його дії в частині відкриття виконавчого провадження по виконанню вищезазначеного рішення місцевого суду незаконними, а також визнати неправомірною та скасувати постанову № 33580976 від 25.07.2012 р.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20.09.2012 року у задоволенні скарги ОСОБА_4 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу місцевого суду скасувати як незаконну і постановити нову, якою задовольнити подану ним скаргу, посилаючись на те, що суд першої інстанції надав невірну оцінку доводам скарги на постанову державного виконавця. Зазначив, що судовим рішенням він не визнаний боржником у виконавчому провадженні; рішення в частині відібрання дитини не допущене до негайного виконання, не набрало чинності та оскаржується в апеляційному порядку, а також виконавчий лист поданий до органу ДВС неповноважною особою.

Колегія суддів, заслухавши представника суб»єкта оскарження, зацікавлену особу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19 липня 2012 року позов Головного управління юстиції у Полтавській області в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про забезпечення повернення неповнолітньої дитини до Федеративної Республіки ОСОБА_7 задоволено, визнано незаконним утримування на території України неповнолітньої дитини ОСОБА_4 Келвіна, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 Вирішено повернути неповнолітнього ОСОБА_4 Келвіна, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Федеративної Республіки ОСОБА_7 за адресою Зіедлерштрассе, 71, 86368, м. Герстхофен, район Аугсбург. Якщо рішення не буде виконано в добровільному порядку, вирішено відібрати дитину ОСОБА_4 Келвіна у відповідача ОСОБА_4, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, або інших осіб, які будуть його утримувати, та передати неповнолітнього ОСОБА_4 Келвіна, ІНФОРМАЦІЯ_1, матері ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 б, 86167 Аугсбург. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання проживання неповнолітнього ОСОБА_9 на території України з батьком законним, визнання його таким, що прижився в новому середовищі в Україні відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В частині повернення дитини ОСОБА_9 Келвіна, ІНФОРМАЦІЯ_5 до Федеративної Республіки ОСОБА_7 рішення допущене до негайного виконання.

На підставі даного рішення місцевим судом 19 липня 2012 року видано виконавчий лист № 1609/5737/12, у тексті якого вказано про негайне виконання рішення.

Постановою головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ОСОБА_5А 25.07.2012 року за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження.

Дії державного виконавця щодо прийняття виконавчого документу до виконання та відкриття виконавчого провадження чітко регламентовані чинним Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, ст.ст. 17-20, 25 зазначеного Закону.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, державний виконавець не наділений правом здійснювати оцінку правильності дій суду щодо видачі виконавчого документа.

Окрім цього, ОСОБА_4 при розгляді справи в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі посилався на те, що ні в оскаржуваній постанові, ні у виконавчому документі не вказано боржника. Проте ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки у виконавчому документі та постанові державного виконавця чітко зазначено боржником ОСОБА_4 та його адреса проживання.

Також безпідставні твердження апелянта про те, що в судовому рішенні він не визначений боржником, оскільки за ч. 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є фізична чи юридична особа, визначена виконавчим документом, а у виконавчому документі зазначено боржником ОСОБА_4

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Головне управління юстиції у Полтавській області правомірно представляло інтереси стягувача ОСОБА_10 у виконавчому провадженні та мало право на звернення до органу державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, з огляду на наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, пункт передбачає "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Високої Договірної Сторони допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі уявити, якби пункт 1 статті 6 детально описував процедурні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала гарантії виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Високі Договірні сторони зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання судового рішення, має розглядатися як невід»ємна частина «судового процесу» (див. «Горнсбі проти Греції», Reports of Judgments and Decisions, 1997-11, с. 510, п. 40).

Як вбачається з матеріалів справи, Міністерство юстиції України уповноважило Головне управління юстиції у Полтавській області представляти інтереси громадянина Федеративної республіки ОСОБА_7 ОСОБА_10 під час розгляду справи щодо повернення неповнолітніх Келвіна ОСОБА_4 до Федеративної Республіки ОСОБА_7 у державних органах та судах загальної юрисдикції з усіма правами, наданими стороні в судовому процесі (а.с.4).

Оскільки стадія виконання судового рішення визначена міжнародними правовими актами як стадія судового процесу, відсутні підстави для видання окремої довіреності на представлення інтересів стягувача у виконавчому процесі, зокрема на звернення з заявою про відкриття виконавчого провадження.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що державний виконавець при відкритті провадження за виконавчим листом № 1609/5737/12, який був виданий Київським районним судом м. Полтави 19.07.2012 року, та при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження, діяв правомірно, в межах своїх повноважень та у спосіб, визначений законом.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи не заслуговують на увагу, є безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 312,315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 Миколайовича- відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: О.В.Чумак

Судді: Ю.В.Дряниця

ОСОБА_11

Згідно:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області ОСОБА_1