АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-3379/11
Справа № 2-3379/11/ Головуючий в першій
Провадження 22-ц/491/384/12 інстанції Пустовіт О.Г.
Категорія № 26 ( ІІІ ) Доповідач - Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Карнаух В.В., Ляховської І.Є.,

при секретарі: Бадалян Н.О.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача- Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" - Некрасової Катерини Олександрівни

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 листопада 2011року по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування моральної шкоди в зв'язку з ушкодженням здоров'я , -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (надалі - ПАТ " Кривбасзалізрудком") про відшкодування моральної шкоди в зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Просив суд стягнути у відшкодування моральної шкоди з ПАТ "Кривбасзалізрудком" на його користь 192 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 листопада 2011року позов ОСОБА_4. задоволено частково: стягнуто на його користь з ПАТ «Кривбасзалізрудком » у відшкодування моральної шкоди 35 000 грн . В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком » на користь держави 94,10 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Кривбасзалізрудком » ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог до ПАТ "Кривбасзалізрудком".

Зокрема, вважає що судом не взято до уваги, що ОСОБА_4 працював на інших підприємствах у шкідливих умовах праці; позивачем не доведений факт заподіяння моральної шкоди та не надано доказів вини ПАТ "Кривбасзалізрудком" у спричиненні позивачу моральних страждань;розмір моральної шкоди стягнутої судом першої інстанції не відповідає засадам розумності , виваженості і справедливості; судом не враховано, що позивачем пропущено трьох місячний строк звернення до суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Кривбасзалізрудком » підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у період з 13.03.1986 року по 19.03.2009 р. працював на різних посадах в підземних умовах праці на ш.Родіна, яка є структурним підрозділом ПАТ "Кривбасзалізрудком" у шкідливих умовах праці, більше ніж 23 роки у зв'язку із чим отримав професійне захворювання.

Висновком МСЕК від 19.03.2009 року позивачу вперше встановлено 50 % втрати професійної працездатності та встановлена третя група інвалідності, в подальшому відсоток втрати професійної працездатності залишився незмінним.

Згідно Акту № 8 розслідування професійного захворювання позивача від 25 лютого 2009 року , комісією встановлено, що причиною професійного захворювання ОСОБА_4 є робота протягом 22 років 9 міс. в умовах впливу шкідливих факторів, важкої фізичної праці, запиленості повітря робочої зони, що перевищувала ГДК.

Відповідно п.19 Акту винними в порушенні ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України "Про охорону праці" визнано адміністрація шахти "Родіна " ВАТ "Кривбасзалізрудком " у період роботи позивача. У зв'язку із чим, довод відповідача про неврахування судом періоду роботи ОСОБА_4 на інших підприємствах безпідставний.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком » винен у виникненні у позивача професійного захворювання.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку з професійним захворюванням, встановлений в судовому засіданні. Позивач періодично потребує амбулаторного і стаціонарного лікування, оздоровлення. Обмежений у фізичній роботі по дому, переносить моральні страждання, що позбавляє його нормальних життєвих зв'язків і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв'язку з чим, доводи апеляційної скарги стосовно не надання позивачем доказів спричинення йому моральної шкоди не можуть бути взяті колегією суддів до уваги.

Висновок суду про відшкодування позивачу з боку відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком » моральної шкоди відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008р. відповідно до якого, статтею 237-1 КЗпП України громадянам, що потерпіли від нещасного випадку або професійного захворювання, надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

Також необґрунтованими вважає колегія суддів посилання відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, оскільки відносини з приводу відшкодування моральної шкоди, пов'язаної з ушкодженням здоров'я, випливають з порушення особистих немайнових прав, а тому відповідно до п.3 ч.1 ст. 268 ЦК України, не мають строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те , що судом не враховано часу роботи позивача на інших підприємствах у шкідливих умовах праці є необґрунтованим, оскільки, як вбачається з акту розслідування хронічного професійного захворювання, позивач працював 29 років 3 місяці , з яких у шкідливих факторах 22 р 9 міс. саме на підприємстві відповідача.

Однак, колегія суддів вважає, що при визначенні суми моральної шкоди , стягнутої з Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь ОСОБА_4, судом не в повній мірі враховані положення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідачів та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Тому, враховуючи період роботи позивача на підприємстві ПАТ "Кривбасзалізрудком" протягом 29 років 3 місяців, характер і тривалість страждань позивача, стан його здоров'я, тяжкість професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили, колегія суддів вважає, що сума моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПАТ "Кривбасзалізрудком" на користь позивача повинна бути зменшена з 35 000 грн. до 25 000 грн.

За таких обставин апеляційна скарга ПАТ "Кривбасзалізрудком" підлягає частковому задоволенню, рішення суду - зміні, відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314,316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 листопада 2011року змінити в частині розміру моральної шкоди , стягнутої з Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь ОСОБА_4 , зменшивши цей розмір до 25000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Складання повного тексту рішення відкладено до 14 лютого 2012 року.

Головуючий:

Судді: