АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД міста КИЄВА
Справа № 22-ц/2690/4054/2012 Головуючий у 1 інстанції - Оксюта Т.Г.
Доповідач - Кулікова С.В.
РІШЕННЯ

Іменем України

26 квітня 2012 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді Кулікової С.В.

суддів - Білич І.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Клінчук О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4 про визнання права на обов'язкову частку у спадщині

та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_4, Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом

також за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_1, Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права на обов'язкову частку у спадщині,

заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2011 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4 про визнання права на обов'язкову частку у спадщині задоволено частково, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину домоволодіння, яке складається з будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_4, Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом задоволено, визнано за ОСОБА_2 право власності на ј частину домоволодіння, яке складається з будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6

Позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_1, Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права на обов'язкову частку у спадщині задоволено частково, визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частину домоволодіння, яке складається з будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа з самостійними вимогами: ОСОБА_4 третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом відмовити. Вважає рішення незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв'язку з допущеним судом неповним з'ясуванням обставин справи та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, а також неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Окрім цього зазначає, що суд першої інстанції, вирішуючи справу по суті вийшов за межі заявлених позовних вимог, оскільки позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 ставила вимогу про визнання за нею право на ј частину у праві власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_6, натомість суд першої інстанції приймає рішення про визнання за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину домоволодіння, що складається із будинку та земельної ділянки.

В судовому засіданні апелянт скаргу підтримала, просила її задовольнити, з підстав викладених у ній.

Представник відповідачки ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти апеляційної скарги за її необґрунтованістю, просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., вислухавши пояснення апелянта та інших сторін по справі, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого судом рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Згідно положень ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом 1-ї інстанції були вірно з'ясовані наступні обставини, що мають значення для справи та встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і ще за життя склав заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори 21.01.2010 року, згідно якого, все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і, взагалі, все те, що буде йому належати на день смерті та на що він за законом матиме право заповів своїй донці ОСОБА_2.

Проте, крім ОСОБА_2, у ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 були ще діти: ОСОБА_1 - позивач за первісним позовом та ОСОБА_4 - третя особа з самостійними вимогами.

31.05.2010 року позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_4 звернулись до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_1, проте, їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на обов'язкову частку у спадщині, у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 заперечувала проти цього, тому вони просили визнати за ними право на обов'язкову частку у спадщині - за кожним по 1 / 6 частині всього спадкового майна, обґрунтовуючи це тим, що на день смерті ОСОБА_5, вони були непрацездатними за пенсійним віком, а тому мають право на обов'язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту.

Окрім цього, судом було правильно встановлено, що ОСОБА_5 і його дружиною ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 було збудовано будинок АДРЕСА_1 та зареєстровано за ОСОБА_5, який був їх спільною сумісною власністю.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 були: її чоловік - ОСОБА_5, її донька - ОСОБА_2 - позивач за зустрічним позовом, її син - ОСОБА_1 - позивач за первісним позовом, її донька - ОСОБА_4 - третя особа з самостійними вимогами.

З урахуванням вище встановленого, колегія суддів погоджується з висновком про те, що на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 разом із нею постійно проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_2, тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, ОСОБА_5 і ОСОБА_2 успадкували по 1/2 частині у праві власності на майно, яке належало ОСОБА_6.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 та визнав за нею право власності на 1/4 частину домоволодіння - будинок і земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6.

Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вирішуючи справу по суті, вийшов за межі заявлених позовних вимог, оскільки як вбачається з матеріалів справи позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 ставила вимогу про визнання за нею право на 1/4 частину у праві власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_6, натомість суд першої інстанції, прийнявши в останньому судовому засіданні письмову заяву, яка не відповідає вимогам цивільно- процесуального законодавства, оскільки було змінено резолютивну частину позову, не вчинивши відповідні дії щодо ознайомлення з відповідними змінами всіх сторін по справі, приймає рішення про визнання за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину домоволодіння, яке складається з будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6

Отже, рішення суду в частині визнання за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 прийняте з порушенням норм процесуального права, тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

В іншій частині рішення суду щодо задоволення зустрічних вимог про визнання за ОСОБА_2 права власності на ј частину будинку залишається без змін, доводи апелянта є необґрунтованими.

Керуючись ст.. ст.. 303, 304, 307,309,313-315 ЦПК України, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2011 року - задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2011 року скасувати в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на ј частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: