Справа № 1010/1503/2012
Провадження № 2/1010/350/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2012 року, Володарський районний суд Київської області, в складі:

головуючого судді Юзвик М. М.,

при секретарі Поліщук 1. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володарка справу

за первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про визнання права власності на спадкове майно,

та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з названим позовом, мотивуючи його тим, що 02 червня 2011 року померла їхня мати ОСОБА_5. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить: земельна частка (пай) площею 3,8914га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Логвинської сільської ради Володарського району Київської області, посвідчена Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ №511301, який був зареєстрований 18.02.2006 року, на імя померлої.

Позивачі за первісним позовом вважають, що мають право на спадщину, оскільки є дітьми померлої та спадкоємцями першої черги за законом.

Оскільки Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку втрачено, позивачі не мають змоги отримати свідоцтво про прийняття спадщини у нотаріуса. В звязку з даними обставинами позивачі змушені звернутися до суду.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять суд, визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, за кожним по 1/4 частині, що складається із земельної частки (паю) загальною площею 3,8914га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Логвинської сільської ради Володарського району Київської області, та належала спадкодавцю їхній матері ОСОБА_5, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №511301.

В судове засіданні представник позивачів за первісним позовом, котрий, одночасно, являється відповідачем за зустрічним позовом, позовні вимоги позивачів за первісним позовом підтримує в повному обсязі, позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_4 визнає в повному обсязі.

Відповідач за первісним позовом, яка є позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить дану справу розглядати без її участі, позовні вимоги позивачів за первісним позовом визнає в повному обсязі, та підтримує позовні вимоги, за зустрічним позовом, в якому просить визнати за нею ОСОБА_4, право власності на належне їй спадкове майно за законом, а, саме: на 1/4 частину, що складається із земельної частки (паю) загальною площею 3,8914га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Логвинської сільської ради Володарського району Київської області, та належала спадкодавцю її матері ОСОБА_5, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №511301.

Суд, заслухавши представника позивачів за первісним позовом розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Із пояснень представникаів позивачів за первісним позовом та матеріалів справи встановлено, що 02 червня 2011 року померла ОСОБА_5, що стверджено свідоцтвом про смерть (а.с.13). Позивач по справі ОСОБА_1 є сином померлої, що стверджено свідоцтвом про народження (а.с.6). Позивач по справі, ОСОБА_2, є дочкою померлої, що стверджено свідоцтвом про народження (а.с.8), яка в 1976 році зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_6 (а.с.9). Позивач по справі, ОСОБА_3, є дочкою померлої, що стверджено свідоцтвом про народження (а.с.11), яка в 1989 році зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_7 (а.с.11). У 1996 році шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 - розірвано, після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище - ОСОБА_3 (а.с.12). Відповідач по справі за первісним позовом, ОСОБА_4, є дочкою померлої, що стверджено свідоцтвом про народження (а.с.48), яка в 1993 році зареєструвала шлюб з ОСОБА_8, після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_8(а.с.48).

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до якої входить: земельна частка (пай) площею 3,8914га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Логвинської сільської ради Володарського району Київської області.

На імя ОСОБА_5 було видано Державний акт на право приватної власності на земельну частку (пай) площею 3,8914га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Логвинської сільської ради Володарського району Київської області, посвідчена Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ №511301, який зареєстрований 18.02.2006 року, що стверджено довідкою Держкомзему у Володарському районі від 01.08.2012 року за № 846 (а.с.14).

10.08.2012 року, в газеті «Голос Володарщини» було розміщено обяву про втрату державного акта серії ЯБ №511301 від 18.02.2006 року, зареєстрованого на імя ОСОБА_5 (а.с. 15).

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зверталися до державного нотаріуса з приводу оформлення спадщини після померлого ОСОБА_9, але їм було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищезазначену земельну ділянку, що стверджено матеріалами справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою....

Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року № 20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. Встановлене судом вказує, що померла не встигла отримати названий реєстр.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили.

Позивачі фактично прийняли спадщину, поскільки вступили у володіння та користування спадковим майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Померла ОСОБА_10 отримала на своє імя державний акт на право власності на вказану земельну ділянку і даний державний акт не визнаний судом недійсним.

Ст. 126 ЗК України вказує, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

У відповідності ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1222 ч. 1 ЦК України вказує, що спадкоємцями за законом і за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачі за первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, є дітьми померлої, а, отже, спадкоємцями першої черги за законом, позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_4 визнають в повному обсязі. Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 не заперечує проти прийняття спадщини позивачами, також, являється спадкоємницею першої черги за законом, оскільки являється донькою померлої.

Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого первісного позову та відповідачами предявленого зустрічного позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивачів, за первісним та зустрічним позовами, базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Керуючись ч. 5 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року № 20/5), ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, за первісним позовом, право власності на спадкове майно, за кожним по 1/4 частині, що складається із земельної частки (паю) загальною площею 3,8914га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Логвинської сільської ради Володарського району Київської області, та належала спадкодавцю їхній матері ОСОБА_10, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №511301.

Визнати за ОСОБА_4, за зустрічним позовом, право власності на спадкове майно, на 1/4 частину, що складається із земельної частки (паю) загальною площею 3,8914га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Логвинської сільської ради Володарського району Київської області, та належала спадкодавцю їхній матері ОСОБА_10, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №511301.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть надати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. М. Юзвик