Провадження № 2/1522/6549/12
Справа № 1522/3001/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

15.05.2012 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Турецького О.С.,

при секретарі Гасуляк С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, вказуючи на те, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1.

Крім позивача, у вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї.

ОСОБА_2 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 останніх два роки, комунальні послуги не сплачує, всі виплати здійснює позивач, тому ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 2 у будинку № 15 по вул. Белінського у м. Одесі.

В судове засідання позивач не прибув, в письмовій заяві просив розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.

Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню із наступних підстав.

Як випливає з матеріалів справи, ОСОБА_1, зареєстрована та мешкає у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 та є власником даного житлового приміщення, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 3 червня 1998 року № 625-р.

Крім позивача у вказаній квартирі також зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3: Миколаївна, ОСОБА_6 та ОСОБА_2, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та реєстрації № 35 від 23.01.2012 року.

ОСОБА_2 не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 понад останніх двох років, що підтверджується заявами сусідів: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про що складено Акт не проживання від 30.01.2012 року.

Плату за комунальні послуги ОСОБА_2 не сплачує за період відсутності. Всі виплати здійснює позивач.

Згідно ч. 3 ст. 156 ЖК України, повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Статтею 64 ЖК України передбачено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Так згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»підставою для знаття з реєстраційного обліку осіб є остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є законними та підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 15-16, 317, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 72, 156 ЖК України, ст.ст. 3-4, 10-11, 15, 38, 44, 60, 109, 118-120, 208-210, 212 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_3.

Рішення суду може бути оскаржено в Апеляційний суд Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у випадку коли сторони були відсутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заява про перегляд заочного рішення, може бути подана відповідачем до Приморського районного суду м. Одеси, протягом 10-ти днів, після отримання копії рішення.

Суддя: О.С. Турецький

15.05.2012