Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 0904/1687/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2012 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого - судді Юсип І.М

ОСОБА_1

з участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про виселення з приватного житлового будинку,-

встановив:

21.08.2012року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про виселення з приватного житлового будинку. Просить виселити відповідачів, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з належного йому приватного будинку, який розташований за адресою с. Тустань, вул. Ярипького, 71, Галицького району. - зобовязати Галицький РФ УДМФ в Івано-Франківській області зняти відповідачів, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з реєстрації з належного йому приватного житлового будинку, що знаходиться за адресою с. Тустань, вул. Ярицького, 71. Галицького району.

27.09.2012року представник позивача уточнив позовні вимоги та просить виселити відповідачів, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з належного ОСОБА_2 приватного будинку, який розташований в с. Тустань по вул. Ярицького, 71, Галицького району, без надання іншого житлового приміщення.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю і суду пояснив, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Галицького району разом з дружиною, ОСОБА_7 в будинку, який належить йому на праві приватної власності. Разом з ними проживає його онук, ОСОБА_6 зі своєю сім'єю, яка складається із дружини та малолітня дитина. За час проживання в одному будинку з ними весь час виникають чвари. Проживання разом стало зовсім не стерпним. вони весь час принижують перед сусідами та родичами, неодноразово ОСОБА_4 наносила йому тілесні ушкодження та його дружині, в зв'язку з чим зверталися в міліцію. Також відповідачі по справі зовсім не беруть участі по сплаті комунальних послуг, а саме за газ, електроенергію, і зовсім не утримують будинок та не проводять ремонт. Добровільно виселитися не бажають, а тому він змушений був звернутися до суду. Просив виселити відповідачів, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з належного йому приватного будинку.

В судовому засідання представник позивача позов підтримав та пояснив, що позивач по справі, ОСОБА_2 є власником домоволодіння, яке розташоване по вул. Ярицького, 71 в с. Тустань. Галицького району, що підтверджується витягом з реєстрації права власності на нерухоме майно та свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Разом з ним в даному будинку проживає його онук, відповідач по справі ОСОБА_6 разом із своєю сім'єю, які часто влаштовують сварки з дідом та доходить до бійок. Такі дії з боку онука та його дружини принижують честь та гідність ОСОБА_2 і його дружини ОСОБА_7, які є людьми похилого віку і не заслуговують, щоб на старості до них зневажливо ставилися, враховуючи те що будинок належить йому на праві власності Неодноразово ОСОБА_2 звертався в Галицький відділ внутрішніх справ, щодо нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 Оскільки відповідачі по справі поводять себе Не гідно, не сплачують жодних комунальних послуг, не проводять ремонт помешкання, Ні підтримують будинок та подвір'я в належному стані, принижують позивача перед сусідам; та родичами, та і сам ОСОБА_2 не бажає проживати разом з онуком, а тому просить прийняти відповідне рішення та виселити відповідачів. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з належного ОСОБА_2 приватного будинку, який розташований в с. Тустань по вул. Ярицького, 71, Галицького району, без надання іншого житлового приміщення.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ним виклику до суду, заперечень ним подано не було.

Відповідач, ОСОБА_4 позову не визнала і пояснила, що вона дійсно разом своїм чоловіком та трьохрічною дитиною проживають в домоволодінні позивача. ОСОБА_2, який є дідом її чоловіка. Зазначила, що чоловік працює і не може брати участі в розгляді справи, в даному позові заперечує. Вони проживають в даному будинку близько чотирьох років, сам позивач прописав її разом з дочкою. Щодо сварок, а тим більше бійок такого не було, періодично вони сплачують за газ та за електроенергію, також роблять ремонти про що свідчать видаткові накладні на покупку товарів необхідних для проведення ремонтних робіт. Також допомагали з проведенням газопроводу, оскільки вона знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, а відтак готую їжу. прибирає, саджають город, все робить по дому, допомагає дідові та бабі. А щодо сварок то вони стосуються не їх, а другого онука позивача, який бажає їх вижити з будинку, в результаті чого весь час з ними скандалить і піднімав руку на неї і її дочку, тому вважає, що позов поданий безпідставно і просив позивачу відмовити.

Представник відповідача позову не визнав і пояснив, що відповідачі по справі є порядними людьми, доглядають за будинком, який належить позивачу, ОСОБА_2., про що свідчать копії накладних на покупку товарів на ремонт будинку, та на побутову техніку, яку вони придбали. Також оплачують послуги за газ та електроенергію, доглядають за позивачем та його дружиною, оскільки вони є людьми похилого віку, а саме закуповують продукти, ОСОБА_4 готує їжу, прибирає в будинку, це підтверджують письмові пояснення сусідів. Щодо сварок про які говорить позивач, то їх влаштовує другий онук, який бажає проживати в даному будинку, і настроює ОСОБА_2 проти сім'ї ОСОБА_4. Тому даний позов є безпідставний, нічим необгрунтований, а тому просить відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні доводи позивача та представника позивача, заперечення відповідача та представника відповідача, перевіривши та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, тому в позові слід відмовити.

Згідно ст. 116 Житлового кодексу України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Судом встановлено, що позивачу, ОСОБА_2 належить домоволодіння на праві приватної власності, що підтверджується з копій витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, свідоцтва про право власності на нерухоме майно та технічного паспорту (а.с.6-10). З довідки №326 виданої Тустанською сільською радою від 31.08.2012 ро~вбачається, що відповідач ОСОБА_4 зареєстрована та проживає разом з позивачем, ОСОБА_2 і своєю дочкою. ОСОБА_7 (а.с.26). З копій квитанцій та видаткових накладних, стверджується, що відповідачами закуповувалися матеріали для ремонту житла, та сплачуються кошти за послуги по електропостачанню та газопостачанню (а.с.31-37). Із відповіді Галицького РВ УМВС вбачається, що повідомлення від ОСОБА_2, щодо крадіжки коштів ОСОБА_4 та побиття ОСОБА_7 були, проте проведеною перевіркою було прийнято рішення у відмові в порушенні кримінальної справи за відсутності складу злочину, окрім того протягом 2011-2012 років ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності жодного разу не притягалася (а.с.24).

Статтею 156 Житлового кодексу України встановлено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту.

Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав суду жодних доказів того, що відповідачі унеможливлюють спільне проживання та псують приміщення та сам жилий будинок. Ним було зазначено.що тільки дочка відповідачів у віці 3 роки кинула йому в очі пісок.

Навпаки, як було досліджено з матеріалів справи та пояснень сторін, відповідачі по справі сплачують послуги за газопостачання та електроенергію, дбайливо ставляться до утримання будинку, періодично роблячи ремонт приміщень.

Позивачем визнається, те що він добровільно зареєстрував у своєму будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_8, окрім того не має жодних підстав для виселення відповідачів з даного житлового будинку без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання.

Тому суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог і про їх відмову.

На підставі вищевикладеного. ст.ст. 116, 156 Житлового кодексу України та керуючись ст.ст. З, 10, 60-61, 213-215, 223 ІДПК України, суд.

вирішив:

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано- Франківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з часу його проголошення.

Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час його проголошення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з часу його отримання.

Суддя: ОСОБА_9