РІШЕННЯ

іменем України

2014/2-677/11

2/2014/59/2012

04.04.2012

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого Пархоменко М.О.

за участю секретаря Онацької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Змієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: садове товариство «Вітамін»про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки № 143, розташованої на території садового товариства «Вітамін»(далі СТ «Вітамін») Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області. Прилегла до неї сусідня земельна ділянка № 144 належить ОСОБА_2 Незважаючи на те, що земельна ділянка № 143 належить їй, відповідач по справі вже третій рік займається на її земельній ділянці садівництвом та огородництвом, що порушує її право на вільне володіння належною їй земельною ділянкою. На неодноразові прохання припинити порушувати її права, як власника земельної ділянки, ОСОБА_2 не реагує. Крім того, вона зверталася з відповідними заявами до правоохоронних органів з метою захисту свого порушеного права, але це не дало жодних позитивних результатів.

У звязку з вищевикладеним, вона змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права та просить усунути перешкоди у користуванні належної їй земельною ділянкою № 143, розташованої на території садового товариства «Вітамін»Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області, шляхом зобовязання ОСОБА_3 припинити здійснювати на вказаній земельній ділянці садівництво та огородництво; стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду у розмірі 5000 (пять тисяч) гривень; стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати по справі у розмірі 8045, 50 гривень, які складаються з судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та витрат на правову допомогу.

Ухвалою суду від 13 лютого 2012 року до участі у справі у якості третьої особи залучено СТ «Вітамін».

04 квітня 2012 року за заявою позивача по справі ухвалою суду позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 упущеної вигоди в розмірі 5000 гривень залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 повторно у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, через канцелярію суду надав заперечення на позовну заяву, в яких позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав з підстав, що земельна ділянка № 143 не належить позивачу по справі і вона не має права звертатися до суду із зазначеним позовом.

Враховуючи, що відповідач на неодноразові виклику до суду не зявляється, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Представник третьої особи у судове засідання не хзявився, повідомлявся належним чином, дана обставина не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши доводи відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 126 Земельного кодексу України (далі ЗК України), право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 126 ЗК України.

Згідно ч. 2 ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

У ст. 321 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) містяться положення, які кореспондуються з положеннями ч. 4 ст. 41 Основного Закону України де зазначається, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка № 143, яка знаходиться на території садового товариства «Вітамін»Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області, належить на праві власності ОСОБА_1 позивачу по справі (а.с. 11).

Земельні ділянка № 143 та № 144 є суміжними (а.с. 13).

Позивач неодноразово зверталася до правоохоронних органів за захистом свого порушеного ОСОБА_2 права (а.с.51-53), що свідчить про протиправне використання відповідачем по справі земельної ділянки № 143.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне:

Позивач оцінив завдану їй моральну шкоду у 5000 гривень, посилаючись на те, що внаслідок протиправних дій відповідача їй завдана моральна шкода, яка полягає у порушенні права власності та душевних переживаннях, постійних намаганнях повернути належну їй земельну ділянку, неможливості вести садівництво протягом кількох років поспіль.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, підставою для відшкодування моральної шкоди є порушення прав особи, при цьому моральна шкода може полягати: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»№ 4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Задовольняючи вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди у 5000 гривень, суд виходить з характеру та обсягу душевних страждань, яких позивач зазнала внаслідок порушення її права власності, в результаті чого було порушено звичний спосіб її життя і вона була позбавлена можливості використовувати за призначенням належну їй земельну ділянку протягом тривалого часу.

Доводи відповідача про неналежність ОСОБА_1 земельної ділянки № 143 у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження та спростовані наданими позивачем доказами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, суд стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею та документально підтвердженні судові витрати по справі у розмірі 8045,50 гривень, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України (а.с. 23-24; 83-85).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, ст. 126, 152 ЗК України, ст. 321 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою № 143, яка належить ОСОБА_1 та розташована на території садового товариства «Вітамін»Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області, шляхом зобовязання ОСОБА_3 припинити здійснювати на вказаній земельній ділянці садівництво та огородництво.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 (пять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі: судовий збір у розмірі 8 (вісім) гривень 50 (пятдесят) копійок; витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 37 (тридцять сім) гривень; витрати на правову допомогу 8000 (вісім тисяч) гривень, а всього 8045 (вісім тисяч сорок пять) гривень 50 (пятдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя