Справа № 2-538/11
РІШЕННЯ

Іменем України

22.02.2012 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Носулі А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської у м. Дніпропетровську ради, третя особа Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини, належності правовстановлюючих документів і визнання права власності на ? частину домоволодіння в порядку спадкування за законом та заповітом; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожний окремо звернулися до суду з позовними вимогами про визнання права власності в порядку спадкування на домоволодіння №170 по вул. Рилєєва у м. Дніпропетровську. Позовні вимоги були об'єднані в одне провадження.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що її матері ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_3, її сестрі ОСОБА_4 та брату ОСОБА_5, кожному у рівних частках по 1/3 частині, на праві власності належало домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рилєєва, 186, на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину від 28.01.1995 року, виданого Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-365. Зазначений дублікат виданий взамін втраченого свідоцтва про право на спадщину від 11.10.1951 року, реєстровий №9093.

На підставі рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 09.09.1958 року було проведено розподіл земельної ділянки №186 по вул. Рилєєва у м. Дніпропетровську між співвласниками, згідно з яким ОСОБА_6 була виділена земельна ділянка площею 600 м.кв. та присвоєно №226 по вул. Рилєєва, а ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 була виділена земельна ділянка площею 1220 м.кв. та присвоєно №224 по вул. Рилєєва.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська за №351 від 25.05.1981 року упорядочена нумерація будинків по вул. Рилєєва, спірному будинку №224 надана нова адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Рилєєва, 170.

Згідно з технічним паспортом КП Дніпропетровське МБТІвід 16.04.2010 року домоволодіння №170 по вул. Рилєєва у м. Дніпропетровську складається з житлового будинку літ. А-1, з прибудовою літ. а-1, козирком літ а, сараїв літ. Б, Е, З, И (тимчасовий), погребів під Б, та літ. Д, убиральні Г, літньої кухні літ. В, літнього душу літ. Ж, споруд №1-9, І, II. До того ж споруди літ. а-1 - прибудова, літ. Б - сарай, літ. В - літня кухня, літ. Е - сарай, літ. З сарай зазначені як самовільні будівлі. У житловому будинку літ. А-1 приміщення 1-3, площею 6,2 кв.м. переобладнане у нежитлове, приміщення 2-1 має площу 12,6 кв.м., житлова площа будинку дорівнює 36,2 кв.м., загальна площа - 83,1 кв.м.

Оскільки самовільні будівлі та споруди у спірному домоволодінні були побудовані до 1992 року, а саме у період 1955-1975 роки, тому Комунальне підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації05.07.2010 року склало висновок №06/13 про технічний стан приватного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, згідно з яким самовільні будівлі та споруди знаходяться у задовільному технічному стані.

29.10.1979 року померла сестра матері позивачки ОСОБА_9. Після її смерті відкрилася спадщина, що складалася з 1/3 частини зазначеного домоволодіння. Спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_4 не було, тому спадкоємцями другої черги, на підставі ст. 530 ЦК України (у редакції 1963 року) були рідний брат ОСОБА_8 та сестра ОСОБА_10, які фактично прийняли спадщину, оскільки проживали та користувалися спадковим домоволодінням. Кожному з них фактично належало по ? частині спадкового майна, тобто по 1/6 частині домоволодіння (1/3:2=1/6). Ніхто з них не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та не отримував свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, мати позивачки ОСОБА_10 та її брат ОСОБА_5 фактично прийняли спадщину після смерті сестри, та кожному з них стало належати по ? частині всього домоволодіння.

29.07.1993 року померла мати позивачки ОСОБА_10. Після її смерті відкрилася спадщина, що складалася з 1/3 частини домоволодіння №170 по вул. Рилєєва у м. Дніпропетровську, яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та 1/6 частини домоволодіння - яку вона фактично прийняла після смерті сестри ОСОБА_4 Спадкоємцями першої черги після смерті матері були позивачка, яка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та її батько ОСОБА_11, який фактично прийняв спадщину після смерті дружини, але до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався та свідоцтво про право на спадщину не отримував.

Батько позивачки ОСОБА_11 16.07.2001 року склав заповіт, згідно якому все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповів ОСОБА_1. Даний заповіт посвідчений державним нотаріусом Шостої державної нотаріальної контори за реєстровим №3-4401.

14.03.2002 року ОСОБА_11 помер. Єдиною спадкоємицею після його смерті є позивачка ОСОБА_1, яка фактично прийняла спадщину після смерті батька, відповідно до норми ст. 549 Цивільного Кодексу України (в редакції 1963 року), однак свідоцтво про право на спадщину після його смерті не отримувала.

Таким чином, після смерті матері та батька позивачка ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, що складається з ? частини зазначеного домоволодіння, яка належала матері згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (1/3 частина) та 1/6 частина домоволодіння, яку мати фактично прийняла після смерті своєї сестри ОСОБА_4

Для визнання права власності на спадкову частину домоволодіння необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу - дублікату свідоцтва про право на спадщину від 28.01.1995 року, ОСОБА_12, сестрі ОСОБА_13 та брату ОСОБА_14. У зазначеному документі прізвище, імя та по-батькові матері позивачки зазначене як Ситнік Марія Игнатовната не співпадає з її прізвищем, імям та по-батькові, вказаним у свідоцтві про смерть: Ситник Марія Ігнатівна. Також не співпадає прізвище, імя та по-батькові сестри ОСОБА_4 Ігнатівниз її прізвищем, імям та по-батькові, зазначеними у свідоцтві про право на спадщину, де вказано Ситнік Ефросінья Игнатовна. Така ж неточність у прізвищі, імені та по-батькові є й у прізвищі, імені та по-батькові брата Ситнік Капітон Игнатьевич, замість Ситник Капітон Гнатович.

У зв'язку з викладеним, позивачка ОСОБА_1 просила суд встановити факт належності правовстановлюючого документу - дублікату свідоцтва про право на спадщину від 28.01.1995 року, виданого на ім'я ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14, належить ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_8; встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_10 та ОСОБА_8 після смерті сестри ОСОБА_4, яка померла 29.10.1979 року; встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_11 після смерті дружини ОСОБА_10, яка померла 29.07.1993 року; встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_11, який помер 14.03.2002 року. Також позивачка просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10 та за заповітом після смерті ОСОБА_11 на ? частину домоволодіння №170 по вул. Рилєєва у м. Дніпропетровську, яке складається з: житлового будинку літ. А-1 з прибудовою літ. а-1 та козирком літ а, житловою площею 36,2 м.кв., загальною площею 83,1 м.кв., сараїв літ. Б, Е, З, И (тимчасовий), погребів під Б, та літ. Д, убиральні Г, літньої кухні літ. В, літнього душу літ. Ж, споруд №1-9, І, II.

ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_1, в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_3, її сестрі ОСОБА_4 та брату ОСОБА_5, кожному у рівних частках по 1/3 частині, на праві власності належало домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рилєєва, 186, на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину від 28.01.1995 року, виданого Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-365. Зазначений дублікат виданий взамін втраченого свідоцтва про право на спадщину від 11.10.1951 року, реєстровий №9093.

На підставі рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 09.09.1958 року було проведено розподіл земельної ділянки №186 по вул. Рилєєва у м. Дніпропетровську між співвласниками, згідно з яким ОСОБА_15 була виділена земельна ділянка площею 600 м.кв. та присвоєно №226 по вул. Рилєєва, а ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 була виділена земельна ділянка площею 1220 м.кв. та присвоєно №224 по вул. Рилєєва.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська за №351 від 25.05.1981 року упорядочена нумерація будинків по вул. Рилєєва, спірному будинку №224 надана нова адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Рилєєва, 170.

Згідно з технічним паспортом КП Дніпропетровське МБТІвід 16.04.2010 року домоволодіння №170 по вул. Рилєєва у м. Дніпропетровську складається з житлового будинку літ. А-1, з прибудовою літ. а-1, козирком літ а, сараїв літ. Б, Е, З, И (тимчасовий), погребів під Б, та літ. Д, убиральні Г, літньої кухні літ. В, літнього душу літ. Ж, споруд №1-9, І, II. До того ж споруди літ. а-1 - прибудова, літ. Б - сарай, літ. В - літня кухня, літ. Е - сарай, літ. З сарай зазначені як самовільні будівлі. У житловому будинку літ. А-1 приміщення 1-3, площею 6,2 кв.м. переобладнане у нежитлове, приміщення 2-1 має площу 12,6 кв.м., житлова площа будинку дорівнює 36,2 кв.м., загальна площа - 83,1 кв.м.

Оскільки самовільні будівлі та споруди у спірному домоволодінні були побудовані до 1992 року, а саме у період 1955-1975 роки, тому Комунальне підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації05.07.2010 року склало висновок №06/13 про технічний стан приватного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, згідно з яким самовільні будівлі та споруди знаходяться у задовільному технічному стані.

29.10.1979 року померла ОСОБА_9. Після її смерті відкрилася спадщина, що складалася з 1/3 частини зазначеного домоволодіння. Спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_4 не було, тому спадкоємцями другої черги, на підставі ст. 530 ЦК України (у редакції 1963 року) були рідний брат ОСОБА_8 та сестра ОСОБА_10, які фактично прийняли спадщину, оскільки проживали та користувалися спадковим домоволодінням. Кожному з них фактично належало по ? частині спадкового майна, тобто по 1/6 частині домоволодіння (1/3:2=1/6). Ніхто з них не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та не отримував свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, ОСОБА_10 та її брат ОСОБА_8 фактично прийняли спадщину після смерті сестри, та кожному з них стало належати по ? частині всього домоволодіння.

29.07.1993 року померла ОСОБА_10. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину домоволодіння №170 по вул. Рилєєва у м. Дніпропетровську, яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та на 1/6 частину домоволодіння, яку вона фактично прийняла після смерті сестри ОСОБА_4 Спадкоємцями першої черги після її смерті були донька ОСОБА_1, яка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та її батько ОСОБА_11, який фактично прийняв спадщину після смерті дружини, але до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався та свідоцтво про право на спадщину не отримував.

ОСОБА_8 помер 22.06.1994 року. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину домоволодіння №170 по вул. Рилєєва у м. Дніпропетровську, яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та на 1/6 частину домоволодіння, яку він фактично прийняв після смерті сестри ОСОБА_4 Спадкоємцями першої черги після його смерті були діти ОСОБА_16, який звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину не отримував, та ОСОБА_17, яка у встановленому порядку відмовилась від частки спадщини на користь ОСОБА_16.

14.03.2002 року ОСОБА_11 помер. Єдиною спадкоємицею після його смерті є ОСОБА_1, яка фактично прийняла спадщину після смерті батька, відповідно до норми ст. 549 Цивільного Кодексу України (в редакції 1963 року).

ОСОБА_16 помер 30.05.2008 року. Єдиною спадкоємицею після його смерті є його дружина ОСОБА_2, яка у встановлений строк звернулась до нотаріальної контри із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтва не отримала, оскільки спадкодавцем не були оформлені правовстановлюючі документи на його частку у домоволодінні.

Для визнання права власності на спадкову частину домоволодіння також необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу - дублікату свідоцтва про право на спадщину від 28.01.1995 року, ОСОБА_12, сестрі ОСОБА_13 та брату ОСОБА_14. У зазначеному документі прізвище, імя та по-батькові матері позивачки зазначене як Ситнік Марія Игнатовната не співпадає з її прізвищем, імям та по-батькові, вказанім у свідоцтві про смерть: Ситник Марія Ігнатівна. Також не співпадає прізвище, імя та по-батькові ОСОБА_4 Ігнатівниз її прізвищем, імям та по-батькові, зазначеними у свідоцтві про право на спадщину, де вказано Ситнік Ефросінья Игнатовна. Така ж неточність у прізвищі, імені та по-батькові є й у прізвищі, імені та по-батькові брата Ситнік Капітон Игнатьевич, замість Ситник Капітон Гнатович.

У зв'язку з викладеним, позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 просила суд встановити факт належності правовстановлюючого документу - дублікату свідоцтва про право на спадщину від 28.01.1995 року, виданого на ім'я ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14, належить ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_8; встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_10 та ОСОБА_8 після смерті сестри ОСОБА_4, яка померла 29.10.1979 року; встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті чоловіка ОСОБА_16, який помер 30.05.2008 року. Також позивачка просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_16 на ? частину домоволодіння №170 по вул. Рилєєва у м. Дніпропетровську, яке складається з: житлового будинку літ. А-1 з прибудовою літ. а-1 та козирком літ а, житловою площею 36,2 м.кв., загальною площею 83,1 м.кв., сараїв літ. Б, Е, З, И (тимчасовий), погребів під Б, та літ. Д, убиральні Г, літньої кухні літ. В, літнього душу літ. Ж, споруд №1-9, І, II.

Сторони по справі та їх представники підтримали свої остаточні позовні вимоги та не заперечували проти зустрічних позовних вимог.

Представник відповідача - Територіальної громади в особі Амур-Нижньодніпровської у м. Дніпропетровську ради в судове засідання не з'явився, надав суду письму заяву, якою просив справу слухати у його відсутність, рішення постановити відповідно до вимог законодавства.

Представник третьої особи - Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, проти позову не заперечував, просив справу слухати без його участі, про що надав суду письмову заяву.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали спадкової справи №21/1994 та №1587/2005, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_10 (до шлюбу ОСОБА_16) ОСОБА_3, її сестрі ОСОБА_4 та брату ОСОБА_5, кожному у рівних частках по 1/3 частині, на праві власності належало домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рилєєва, 186, на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину від 28.01.1995 року, виданого Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-365. Зазначений дублікат виданий взамін втраченого свідоцтва про право на спадщину від 11.10.1951 року, реєстровий №9093.

На підставі рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 09.09.1958 року було проведено розподіл земельної ділянки №186 по вул. Рилєєва у м. Дніпропетровську між співвласниками, згідно з яким ОСОБА_6 була виділена земельна ділянка площею 600 м.кв. та присвоєно №226 по вул. Рилєєва, а ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 була виділена земельна ділянка площею 1220 м.кв. та присвоєно №224 по вул. Рилєєва.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська за №351 від 25.05.1981 року упорядочена нумерація будинків по вул. Рилєєва, спірному будинку №224 надана нова адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Рилєєва, 170.

Згідно з технічним паспортом КП Дніпропетровське МБТІвід 16.04.2010 року домоволодіння №170 по вул. Рилєєва у м. Дніпропетровську складається з житлового будинку літ. А-1, з прибудовою літ. а-1, козирком літ а, сараїв літ. Б, Е, З, И (тимчасовий), погребів під Б, та літ. Д, убиральні Г, літньої кухні літ. В, літнього душу літ. Ж, споруд №1-9, І, II. До того ж споруди літ. а-1 - прибудова, літ. Б - сарай, літ. В - літня кухня, літ. Е - сарай, літ. З сарай зазначені як самовільні будівлі. У житловому будинку літ. А-1 приміщення 1-3, площею 6,2 кв.м. переобладнане у нежитлове, приміщення 2-1 має площу 12,6 кв.м., житлова площа будинку дорівнює 36,2 кв.м., загальна площа - 83,1 кв.м.

Оскільки самовільні будівлі та споруди у спірному домоволодінні були побудовані до 1992 року, а саме у період 1955-1975 роки, тому Комунальне підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації05.07.2010 року склало висновок №06/13 про технічний стан приватного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, згідно з яким самовільні будівлі та споруди знаходяться у задовільному технічному стані.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного затвердження проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

29.10.1979 року померла ОСОБА_9, актовий запис №1743. Після її смерті відкрилася спадщина, що складалася з 1/3 частини зазначеного домоволодіння. Спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_4 не було, тому спадкоємцями другої черги, на підставі ст. 530 ЦК України (у редакції 1963 року) були рідний брат ОСОБА_8 та сестра ОСОБА_10, які фактично прийняли спадщину, оскільки проживали та користувалися спадковим домоволодінням. Кожному з них фактично належало по ? частині спадкового майна, тобто по 1/6 частині домоволодіння (1/3:2=1/6). Ніхто з них не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та не отримував свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, мати позивачки ОСОБА_10 та її брат ОСОБА_5 фактично прийняли спадщину після смерті сестри, та кожному з них стало належати по ? частині всього домоволодіння.

29.07.1993 року померла ОСОБА_10, актовий запис №1020. Після її смерті відкрилася спадщина, що складалася з 1/3 частини домоволодіння №170 по вул. Рилєєва у м. Дніпропетровську, яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та 1/6 частини домоволодіння - яку вона фактично прийняла після смерті сестри ОСОБА_4 Спадкоємцями першої черги після смерті матері були позивачка, яка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та її батько ОСОБА_11, який фактично прийняв спадщину після смерті дружини, але до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався та свідоцтво про право на спадщину не отримував.

ОСОБА_8 помер 22.06.1994 року, актовий запис №1126. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину домоволодіння №170 по вул. Рилєєва у м. Дніпропетровську, яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та на 1/6 частину домоволодіння, яку він фактично прийняв після смерті сестри ОСОБА_4 Спадкоємцями першої черги після його смерті були діти ОСОБА_16, який звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину не отримував, та ОСОБА_17, яка у встановленому порядку відмовилась від частки спадщини на користь ОСОБА_16.

ОСОБА_11 16.07.2001 року склав заповіт, згідно якому все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповів ОСОБА_1. Даний заповіт посвідчений державним нотаріусом Шостої державної нотаріальної контори за реєстровим №3-4401.

14.03.2002 року ОСОБА_11 помер, актовий запис №428. Єдиною спадкоємицею після його смерті є донька ОСОБА_1, яка фактично прийняла спадщину після смерті батька, відповідно до норми ст. 549 Цивільного Кодексу України (в редакції 1963 року), однак свідоцтво про право на спадщину після його смерті не отримувала.

ОСОБА_16 помер 30.05.2008 року, актовий запис №4670. Єдиною спадкоємицею після його смерті є його дружина ОСОБА_2, яка у встановлений строк звернулась до нотаріальної контри із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтва не отримала, оскільки спадкодавцем не були оформлені правовстановлюючі документи на його частку у домоволодінні.

У судовому засіданні встановлений факт належності правовстановлюючого документу - дублікату свідоцтва про право на спадщину від 28.01.1995 року, виданого на ім'я ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14, належить ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_8. Як вбачається, помилка у написанні прізвищ, імен та по-батькові власників була допущена через невірний переклад з російської на українську мову.

Судом також встановлені факти прийняття спадщини ОСОБА_10 та ОСОБА_8 після смерті сестри ОСОБА_4, яка померла 29.10.1979 року; ОСОБА_11 після смерті дружини ОСОБА_10, яка померла 29.07.1993 року; ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_11, який помер 14.03.2002 року; ОСОБА_2 після смерті чоловіка ОСОБА_16, який помер 30.05.2008 року.

На теперішній час усі спадкоємці: ОСОБА_1 до ОСОБА_2, які є сторонами у справі, належним чином прийняли спадщину після смерті ОСОБА_11 та ОСОБА_16, відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) та ст. 1268 ЦК України, та враховуючи, що між ними досягнуто домовленість про їх частки у спадковому майні відповідно до ст. 1267 ЦК України, тому суд вважає визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10 та за заповітом після смерті ОСОБА_11 на ? частину домоволодіння №170 по вул. Рилєєва у м. Дніпропетровську, яке складається з: житлового будинку літ. А-1 з прибудовою літ. а-1 та козирком літ а, житловою площею 36,2 м.кв., загальною площею 83,1 м.кв., сараїв літ. Б, Е, З, И (тимчасовий), погребів під Б, та літ. Д, убиральні Г, літньої кухні літ. В, літнього душу літ. Ж, споруд №1-9, І, II; за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_16 на ? частину домоволодіння №170 по вул. Рилєєва у м. Дніпропетровську, яке складається з: житлового будинку літ. А-1 з прибудовою літ. а-1 та козирком літ а, житловою площею 36,2 м.кв., загальною площею 83,1 м.кв., сараїв літ. Б, Е, З, И (тимчасовий), погребів під Б, та літ. Д, убиральні Г, літньої кухні літ. В, літнього душу літ. Ж, споруд №1-9, І, II.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212215 ЦПК України, ст. 529, 548, 549 ЦК України (у редакції 1963 року), ст.ст. 319, 321, 357, 376, 386, 1261, 1266-1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Встановити, що дублікат свідоцтва про право на спадщину від 28.01.1995 року, виданого на ім'я ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14, належить ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_8.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_10 та ОСОБА_8 після смерті сестри ОСОБА_4, яка померла 29.10.1979 року;

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_11 після смерті дружини ОСОБА_10, яка померла 29.07.1993 року;

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_11, який помер 14.03.2002 року;

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті чоловіка ОСОБА_16, який помер 30.05.2008 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10, яка померла 29.07.1993 року, та за заповітом після смерті ОСОБА_11, який помер 14.03.2002 року, на ? частину домоволодіння №170 по вул. Рилєєва у м. Дніпропетровську, яке складається з: житлового будинку літ. А-1 з прибудовою літ. а-1 та козирком літ а, житловою площею 36,2 м.кв., загальною площею 83,1 м.кв., сараїв літ. Б, Е, З, И (тимчасовий), погребів під Б, та літ. Д, убиральні Г, літньої кухні літ. В, літнього душу літ. Ж, споруд №1-9, І, II

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_16, який помер 30.05.2008 року, на ? частину домоволодіння №170 по вул. Рилєєва у м. Дніпропетровську, яке складається з: житлового будинку літ. А-1 з прибудовою літ. а-1 та козирком літ а, житловою площею 36,2 м.кв., загальною площею 83,1 м.кв., сараїв літ. Б, Е, З, И (тимчасовий), погребів під Б, та літ. Д, убиральні Г, літньої кухні літ. В, літнього душу літ. Ж, споруд №1-9, І, II.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: