АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2012 року

20 березня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Можелянської З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Майна Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційними скаргами

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та

ОСОБА_4

на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 квітня 2011 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Дельта Банк про визнання договорів недійсними,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 квітня 2011 року та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк та задовольнити зустрічні позови /а.с.102-106,166-168/.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 квітня 2011 року позовні вимоги ПАТ УкрСиббанк до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі.

Суд стягнув солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 та з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 243 815 грн. 39 коп. заборгованості.

Суд стягнув в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_4 та з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 1700 грн. витрат на оплату судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ПАТУкрСиббанк про визнання договорів недійсними відмовлено /а.с.95-100/.

В апеляцiйнiй скарзi відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ставлять питання про скасування рішення суду та ухвалення нового з тих пiдстав, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушено норми матерiального та процесуального права.

Перевiривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегiя суддiв вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних пiдстав.

Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого внаслідок зміни найменування на цей час є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 17.09.2007 року.

Відповідно до умов вказаного Кредитного договору Позивач зобов'язався надати відповідачу, а останній зобов'язався отримати в порядку і на умовах, зазначених у кредитному договорі, кредит в іноземній валюті в розмірі 26 643 доларів США, що дорівнює еквіваленту 134 547,15 грн. за курсом НБУ на день укладання договору, з терміном повернення не пізніше 16.09.2027 року.

Надання Позивачем та отримання Відповідачем кредитних коштів у повному обсязі підтверджується заявою на видачу готівки № 32 від 17.09.2007 року, копія якої є в матеріалах справи.

Таким чином, позивач виконав свої зобовязання за вказаним кредитним договором у повному обсязі.

В суді відповідач не заперечував проти того, що не виконує умови цього говору та взяті на себе зобов'язання позичальника стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені Кредитним договором термін.

Із загальної суми наданого кредиту на час розгляду справи судом відповідачем сплачено позивачу 1776,00 доларів США.

За станом на 01.06.2010 року, за розрахунком позивача, заборгованість відповідача складає 30 764,96 доларів США, що в еквіваленті становить 243 815,39 грн. та складається з: суми 24 867,00 доларів заборгованості за простроченим кредитом, що в еквіваленті становить 197 073,46 грн.; суми 5 125,24 доларів США - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом, що в еквіваленті становить 40 618,04 грн.; суми 772,72 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, що в еквіваленті становить 6 123,89 грн.

В забезпечення виконання позичальником взятих на себе за Кредитним договором зобовязань 17.09.2007 року були укладені 2 договори поруки: № 0/3 від 17.09.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 та договір поруки № /3 від 17.09.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3.

Відповідно до умов вказаних договорів поруки Поручителі зобовязалися перед позивачем, як Кредитором, відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх його зобовязань перед Кредитором, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 17.09.2007 року, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст.ст. 525- 526, 553-554, 625, 611, 627, 533,1054 ЦК України суд прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 та з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 243 815 грн. 39 коп. заборгованості.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання договору поруки припиненим у зв'язку з збільшенням процентної ставки по договору кредиту, суд правомірно виходив з того, що то вони є необґрунтованими оскільки, обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Зокрема в договорі поруки передбачена можливість зміни розміру процентів та строків їх виплати, а ця умова стала результатом домовленості сторін, отже поручитель дав згоду на зміну процентів.

Щодо зустрічних позовних вимог про визнання недійсним вказаного кредитного договору, договорів поруки та договору іпотеки, то суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні, виходячи з того, що операції з наданням позивачем кредиту в іноземній валюті резидентам-позичальникам здійснюється на підставі банківської ліцензії і письмового дозволу, який є генеральною ліцензією, і не потребує одержання індивідуальної ліцензії.

З матеріалів справи вбачається, що 24.12.2001 року НБУ видано позивачу банківську ліцензію № 75 на право здійснювати банківські операції та 19.11.2002 р. - письмовий Дозвіл № 75-2 на право здійснювати операції з валютними цінностями. Тому надання позивачем відповідачу кредиту в іноземній валюті здійснювалось на підставі генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, виданої НБУ.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Доводи ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в апеляційних скаргах про те, що вони не були повідомлені позивачем про зміну процентної ставки безпідставні і спростовуються реєстрами рекомендованих відправлень.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: