Справа № 2/1519/6622/11
Провадження № 2/1519/3159/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2012 року Малиновський районний суд міста ОСОБА_1

в складі: головуючого судді Роїк Д.Я.,

при секретарі Чайковіській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення порядку користування житловим приміщенням, за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про встановлення користування квартирою, що перебуває в спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИВ:

15.08.2011 року ОСОБА_2 звернулась до Малиновського суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення порядку користування житловим приміщенням та зобовязанням не чинити перешкод у користуванні. При цьому посилаються на те, що 20.11.1987 року згідно ордеру № 1269 серії ИР відповідачу ОСОБА_4 була надана 3-х кімнатна квартира АДРЕСА_1 на склад сім'ї в 4 особи, загальною площею 67, 00 кв.м., житловою 40,4 кв.м. Квартира складається із трьох ізольованих кімнат: 1-а кімната-18, 1 кв.м.; 2-а кімната-10, 2 кв.м.; 3-я кімната-12, 1 кв.м.; кухні площею 7, 6 кв.м.; ванної кімнати площею 2, 7 кв.м.; вбиральні-1,4 кв.м.; коридора-11 кв.м.; балкон-0,9 кв.м.; лоджії-1,5 кв.м. 13.02.2007 року квартира була приватизована на праві спільної часткової власності на ОСОБА_6 та відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 по 1/3 частині на кожного, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло № 201778 виданим Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, яке було зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 3-25255. ОСОБА_7 про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості № 14548281 від 15.05.2007 року реєстраційний номер: 18848628 квартира № 40 у будинку № 146 в м. Одесі, номер запису: 37 в книзі: 618 пр.-59 була зареєстрована на праві приватної спільної часткової власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5 30.08.2008 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та змінила своє прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_8. 28.10.2009 року у них народилась донька ОСОБА_3. Між позивачем та відповідачами склався наступний порядок користування житловим приміщенням: позивач її чоловік та донька користувались кімнатою площею 18, 1 кв.м.; відповідач ОСОБА_4 кімнатою площею 12, 1 кв.м. та відповідач ОСОБА_5 кімнатою 10, 2 кв.м. З 2008 року відповідач ОСОБА_4 переїхав до с. Марково, Роздільнянського району Одеської області де мешкав у будинку тещі. Наприкінці квітня 2011 року відповідач повернувся до квартири та став вимагати, щоб позивач з чоловіком розірвала шлюб, інакше він та відповідач ОСОБА_5 належні їм частки квартири подарять стороннім людям. З цього приводу сторонами склалися вкрай погані стосунки. З метою позбавлення позивача, її чоловіка та неповнолітньої доньки права користування житловим приміщенням, з ініціативи відповідачів між сторонами часто стали виникати сварки. Також відповідачі заборонили користуватись кухнею, ванною, та вбиральнею. 11.07.2011 року відповідач ОСОБА_5, який зловживає спиртними напоями, знаходячись в нетверезому стані, разом з відповідачем ОСОБА_6 увірвалися до кімнати позивача, стали викидати речі з шафи, виражатися нецензурною лайкою, спровокували бійку і вимагали, щоб я виселилась із квартири. Мені були причинені тілесні ушкодження. Тільки втручання співробітників Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області зупинило протиправну поведінку відповідачів. У теперішній час позивач вимушена із сім'єю жити на квартирі, так як відповідачі постійно погрожують розправою. Позивач виходить з права власності на 1/3 частку власності, що становить 13,3 кв.м, а також з інтересу неповнолітньої дитини ОСОБА_3 та просить встановити порядок користування який склався при користуванні житловим приміщенням, виділивши їй житлову кімнату площею 18,1 кв.м., дві інші - відповідачам. Такий порядок користування житловим приміщенням є найбільш зручним для неї стосовно умов розташування кімнат у спірній квартирі. Підсобні приміщення квартири: коридор, вбиральню, ванну кімнату, кухню просить залишити у спільному користуванні.

29.03.2012 року до Малиновського районного суду м. Одеси було подано зустрічну позовну заяву з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5. При цьому позивачі посилаються на те, що Квартира АДРЕСА_2 була надана їх родині в складі 4-х осіб на підставі ордеру серії ИР № 1269 20 листопада 1987 року. Після смерті дружини - ОСОБА_6 вони продовжували мешкати разом, та 13 лютого 2007 року згідно з Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" відбулася приватизація квартири: вказана квартира передана ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в спільну часткову власність в рівних частках, про що мається відповідне розпорядження та свідоцтво на право приватної власності № 201778, видане Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської Ради, зареєстроване в реєстровій книзі за № 3-25255. Спільна часткова власність зареєстрована у КП ОГБТІ та РОН, про що свідчить витяг № 14548281 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15 травня 2007 року, реєстраційний номер: 18848628, номер запису 37 в книзі 618 пр.-59. ОСОБА_6 з 30 серпня 2008 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_8, та після одруження змінила прізвище на Лисицина. ОСОБА_8 в квартирі не зареєстрований, має власне житло у самостійній частині будинку батьків. Від шлюбу 28 жовтня 2009 року народилася ОСОБА_3, яка після народження була зареєстрована в квартирі за місцем мешкання ОСОБА_2 Спірна квартира загальною площею 67,0 кв. м, розташована на 2-му поверсі 9-ти поверхового будинку та складається з трьох кімнат: площею 18,1 кв. м; 10,2 кв. м; 12,1 кв. м; кухні площею 7, 6 кв. м; ванної кімнати площею 2,7 кв. м; вбиральні площею 1,4 кв. м; коридора площею 11,1 кв. м; вбудованої шафи 0,9; 0,3; 0,3; а також обладнана балконом площею 0,9 кв. м та лоджією площею 1, 5 кв. м. За багато років у квартирі фактично склався такий порядок користування: ОСОБА_4, при заселенні разом з дружиною користувалися кімнатою площею 18,1 кв. м; та після її смерті, з 1989 року він продовжує користуватися цією ж кімнатою; син - ОСОБА_5 користується кімнатою площею 10,2 кв.м, а дочка - ОСОБА_2 зі своєю родиною займають кімнату площею 12,1 кв. м. Деякий час ОСОБА_4, дійсно мешкав у Роздільнянскому районі Одеської області, але за станом здоров'я не міг більше мешкати в сільській місцевості. На початку 2011 року він ОСОБА_4, повернувся до квартири, продовжує користуватися кімнатою площею 18,1 кв. м, але дочка - ОСОБА_2 разом з чоловіком стали провокувати конфлікти, бійки, та 10.07.2011 року спричинили йому ОСОБА_4, телесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, ушибу м'яких тканин носу, з приводу чого він звертався до правоохоронних органів. На даний час поміж них та ОСОБА_2, яку підтримує її чоловік, хоча мешкає в квартирі без дозволу позивачів та реєстрації, дійсно склалися погані стосунки, що примусило ОСОБА_4 разом з сином ОСОБА_5 неодноразово пропонувати ОСОБА_2 розміняти вказану квартиру на дві інші окремі квартири. Проте, дочка ОСОБА_2 не згодна ні на які умови розміну квартири для розселення, надала до Малиновського районного суду м. Одеси позовну заяву про встановлення порядку користування житловим приміщенням та зобов'язання відповідачів за первісним позовом, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не чинити перешкод у користуванні житлом, претендуючи на переселення до кімнати площею 18,1 кв.м та подальшому користуванні цією кімнатою. Разом з тим, оскільки за багато років поміж сторонами фактично вже склався порядок користування приміщеннями квартири, вони вимушені також звернутися до суду з зустрічним позовом про встановлення порядку користування спільною квартирою за існуючим порядком користування нею.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом підтримала позовні вимоги в повному обсязі, вимоги зустрічного позову не визнала та заперечувала проти його задоволення в повному обсязі.

Відповідачі в судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову в повному обсязі посилаючись на обставини зазначені в зустрічному позові, вимоги зустрічного позову підтримали в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін та свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічні позовні вимоги позивачів слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.11.1987 року згідно ордеру № 1269 серії ИР відповідачу ОСОБА_4 була надана 3-х кімнатна квартира АДРЕСА_1 на склад сім'ї в 4 особи, загальною площею 67, 00 кв.м., житловою 40,4 кв.м.

Квартира складається із трьох ізольованих кімнат: 1-а кімната-18, 1 кв.м.; 2-а кімната-10, 2 кв.м.; 3-я кімната-12, 1 кв.м.; кухні площею 7, 6 кв.м.; ванної кімнати площею 2, 7 кв.м.; вбиральні-1,4 кв.м.; коридора-11 кв.м.; балкон-0,9 кв.м.; лоджії-1,5 кв.м. 13.02.2007 року квартира була приватизована на праві спільної часткової власності на ОСОБА_6 та відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 по 1/3 частині на кожного, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло № 201778 виданим Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, яке було зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 3-25255.

ОСОБА_7 про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості № 14548281 від 15.05.2007 року реєстраційний номер: 18848628 квартира № 40 у будинку № 146 в м. Одесі, номер запису: 37 в книзі: 618 пр.-59 була зареєстрована на праві приватної спільної часткової власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5 30.08.2008 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та змінила своє прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_8. 28.10.2009 року у них народилась донька ОСОБА_3.

ОСОБА_9 в судовому засіданні свідчила, що знайома з позивачем 11 років. Знає, що вона проживає по вул. Щорса. Точної адреси вказати не змогла. Зазначила, що проживає на третьому поверху трьохкімнатної квартири. Декілька разів на місяць буває в гостях. Зазначила, що в кімнаті за кухнею проживає батько, а ОСОБА_6 з родиною проживає в кімнаті напроти кімнати брата. ОСОБА_10 проживала в іншій кімнаті, а саме в кімнаті де живе зараз батько. В серпні 2011 року батько почав сваритись з ОСОБА_10, щоб вони звільнили кімнату. Батько проживає в кімнаті з балконом. Бачила, що батько позивача повісив замки на шухляди. Вказане обумовлено тим, що в ОСОБА_10 з батьком склалися погані стосунки після повернення батька до квартири.

ОСОБА_11 в судовому засіданні свідчила, що знає ОСОБА_10 з 2008 року, була в неї на весіллі. Деякий час проживала у сторін. Вказала, що вони проживають за адресою в ІНФОРМАЦІЯ_1 б. № 146 кв. № 40. Свідок проживала у них з 2009 року по 2010 рік. А коли ОСОБА_10 народила вона допомагала їй з дитиною. Відносини з батьком у ОСОБА_10 були погані. Вказала, що в квартирі спочатку був тамбур, далі прямо коридор, кімната де проживала ОСОБА_10 була на ліво. Свідок проживала в сусідній кімнаті з права від Оліної кімнати. Свідок виїхала зі спірної квартири після одруження до повернення батька до квартири. Коли батько ОСОБА_12 переїхав до квартири то почав виганяти з займаної на той час кімнати ОСОБА_10. ОСОБА_13 проживав на той час у кімнаті, що була другою з права після кімнати в якій проживала свідок.

ОСОБА_14 в судовому засіданні свідчив, що знайомий з позивачем з 2008 року. Вони жили з ОСОБА_13 в великій кімнаті. Точної адреси вказати не зміг. Показав, що коли заходиш до квартири, з ліва одразу кухня, за нею велика кімната, де проживала позивач, прямо вбиральня, далі паралельно дві кімнати одна на ліва інша на право. Максим з ОСОБА_13 проживали в великій кімнаті, ОСОБА_5 проживав в кімнаті з ліва, батько ОСОБА_15 в кімнаті з права. Але на той час він виїздив та не проживав в квартирі. Там проживала Аня сестра ОСОБА_9 та її чоловік ОСОБА_14. В великій кімнаті стояло дитяче ліжко. Приблизно в середині минулого року він почув від ОСОБА_9, що була драка. Вони зараз живуть в маленькій кімнаті з правої сторони. Конфлікт був у ОСОБА_5 з ОСОБА_9 і батьком ОСОБА_15. Конфлікти були з середини минулого року, і почались коли приїхав батько ОСОБА_12. Батько жив у селі та доглядав бабусю та їм залишився цей будинок. У ОСОБА_13 та ОСОБА_9 одна дитина. В 2008 році дитини ще не було. Дитяче ліжко зявилось у великій кімнаті в 2009 році. Ще там стоїть диван, 2 крісла, журнальний столик, телевізор. Вони познайомились у квартирі, коли він прийшов вперше.

ОСОБА_16 в судовому засіданні свідчив, з початку він познайомився з ОСОБА_13. Він є братом ОСОБА_9. З ОСОБА_13 познайомився в 2007 році. ОСОБА_12 проживала тоді в селі ОСОБА_9. Потім переїхали на Щорса в 2008 році. Точну адресу не памятає. Юра жив в маленькій кімнаті зліва по коридору, а батько в кімнаті з права. Також жила коханка батька. У 2008 році ОСОБА_13 та ОСОБА_9 переїхали на Щорса. Він проживав там з 2009 року до літа 2010 року. На той час там ще жила сестра. Батько та ОСОБА_5 примусово переселили в маленьку кімнату. Це розповіли ОСОБА_13 та ОСОБА_9. Часто відбувалися скандали коли ОСОБА_9 не було вдома. Ініціатором яких був батько. Юра постійно пяний. Міліція буває часто. Не памятає коли вони там почали проживати. Весілля відмічали в 2008 році, батько тоді жив у селі, а ОСОБА_5 в квартирі. Після сварки в 20011 році ОСОБА_16 знімали квартиру. Коли повернулися стали проживати в маленькій кімнаті.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свідчила, що вона ніколи не сварилася з ОСОБА_1. Вказує що прийшла до них в квартиру 18 років назад ОСОБА_12 тоді сказав що це ОСОБА_1 кімната, а це ОСОБА_5, і вони прожили 15 років доки він не поїхав у село. Зазначила, що вони з ОСОБА_12 проживали разом у великій кімнаті, проживали у цивільному шлюбі, потім вона пішла жити до себе. Вказала, що ОСОБА_1 попросила його поїхати в село відремонтувати будинок. Вона там господарювала. Вказує, що ОСОБА_12 ревнувала до неї та до її доньки. Вказує, що під час проживання ОСОБА_1 займал 12 кв.м., ОСОБА_5 10 кв.м. Зазначила, що ОСОБА_12 приїхав у минулому році та позвав її назад жити до них, і вона не погодилась, але відвідувала його коли ОСОБА_1 з чоловіком та донькою були в селі. Саша скаржився на ОСОБА_1, викликали міліцію. Діти не були проти, коли він поділив квартиру. А потім ОСОБА_16 їхали у відпустку на літній період. Останній раз була у них приблизно 5 місяців назад. Саша живе у великій кімнаті, ОСОБА_5 в маленькій кімнаті де 10 кв. м., а ОСОБА_1 в кімнаті де 12 кв.м. Спільних меблів у великій кімнаті не було. Саша отрима квартиру від заводу, коли бул дружина. Скандали відбувалися з вини ОСОБА_1. Вказала що не памятає у якому році вона до них переїхала. Вони прожили 15 років. Він поїхав і вона пішла від них. За період відсутності ОСОБА_12 вона в квартирі не була. Через що у них були конфлікти не знає, але ОСОБА_12 скаржився на сварки з ОСОБА_1.

ОСОБА_17 в судовому засіданні, свідчив, що ОСОБА_1 знає приблизно з 1988 року. Вказав що ОСОБА_1 проживає на вул. Щорса, але точної адреси не памятає. Вказав що квартира знаходиться на 3 поверсі, і в ній три кімнати. Вказав що в гостях буває часто, приблизно 2-3 рази на рік. В 1988 році ОСОБА_1 проживав у великій кімнаті з Людою. Юра жив з лівої сторони в кімнаті. Вказав що не бачив ОСОБА_1 приблизно 3 роки, а потім вони зустрілися в 2011 році. Коли він до нього заходив, то нікого не бачив. Одного разу зустрів ОСОБА_5. В 1989 році ОСОБА_1 дружина померла. Після 1989 року там проживала також ОСОБА_1. У ОСОБА_1 двоє дітей. Була дружина. В квартирі був у 2007 році. Юру бачив часто. Коли він заходив то бачив де жив ОСОБА_17. У Сашиній кімнаті на двері був замок. Разом з ним до його відїзду жила ОСОБА_1. Зараз в кімнаті з ОСОБА_17 ніхто не живе. Та зараз в сімї є конфлікт між дочкою, зятем та ОСОБА_17. З 1988 року свідок не знає хто там проживає, але вказує що там жили діти, дружина та ОСОБА_17. Юру знає з 15 років.

ОСОБА_18 в судовому засіданні, що зазначив що з ОСОБА_17 познайомився у 1987 році. Потім вони іноді зустрічались. Потім дізнався що померла Сашина дружина. Саша проживав в квартирі по вул. Щорса. Часто у ОСОБА_17 дома не бував. Зустрілись вже коли ОСОБА_17 працював у депо. Також вказав що останній раз був у його квартирі у 2011 році. Всюди на дверях висіли замки. Вказує що в квартирі бачив сина, але імя його не памятає. Бачив також ОСОБА_1 та дружину Люду. Саша також там був. Вказує що з донькою у ОСОБА_17 були негаразди. Хотіли продати квартиру але донька була проти. ОСОБА_19 звільнявся та поїхав у село. Вказує що квартира знаходиться на 2 поверсі, в кімнаті у нього стоїть холодильник. Знаходиться також різний інструмент. Вказує що також бачив і ОСОБА_5, він займає кімнату з лівої сторони. Вказав що не бачив ОСОБА_19 напідпитку, на роботі він на гарному рахунку. З донькою у ОСОБА_19 конфлікти через квартиру. В квартирі у ОСОБА_19 щось зникало, тому повісили замки. Також вказав що не знає хто проживав у квартирі після смерті дружини. В квартирі у ОСОБА_19 він був у вересні, приблизно о шостій годині вечора після роботи. Доньки не було вдома, а кімната була закрита. Відносини з донькою не добрі. Його сина знаю мало, тому нічого не може сказати про нього.

Суд критично оцінює свідчення свідків, оскільки в їх показання існують суттєві розбіжності, проте вважає за можливе встановити, що з 2008 року відповідач ОСОБА_4 переїхав до с. Марково, Роздільнянського району Одеської області де мешкав у будинку тещі. Наприкінці квітня 2011 року відповідач повернувся до квартири. Вказане було підтверджено свідками в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

ОСОБА_7 до ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

ОСОБА_7 до ч. 2 ст. 369 ЦК України розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Стаття 16 ЦК України визначає право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також способи їх захисту.

Виходячи з положень ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб тощо.

Однак порядок користування даною квартирою допустимий, про що дав розяснення Пленум Верховного Суду України в п. 14 постанови № 20 від 22.12.95 р. Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, квартира, яка є спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонами ізольовані жилі приміщення та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть бути використані як окремі квартири, або їх можливо переобладнати у такі ж квартири.

В іншому випадку може бути визначений порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це буде заявлений позов.

А у відповідності з розясненнями, що містяться в абз. 2 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.91 р. Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності на житловий будинок, можливе залишення у спільному користуванні при визначенні порядку користування кухнею, коридору та ін.

Суд вважає, що між позивачем та відповідачами фактично склався єдиний наступний порядок, який взагалі можливо визначити в користуванні житловим приміщенням: відповідач ОСОБА_4 користувався кімнатою площею 18, 1 кв.м.; позивач ОСОБА_2 її чоловік та донька кімнатою площею 12, 1 кв.м.; відповідач ОСОБА_5 кімнатою 10, 2 кв.м.

Виходячи з всього вищевказаного суд вважає, що вимоги позовної заяви ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, оскільки в судовому засіданні доведені у встановленому законом порядку не були. Суд вважає, що з моменту виїзду батька позивача ОСОБА_15 з квартири домовленості щодо нового порядку користування квартирою між сторонами не було. Належних доказів на підтвердження наявності між сторонами такої угоди суду надано не було. Отже наявні підстави для задоволення зустрічної позовної заяви. Також суд вважає, що встановлення такого порядку користування не буде суперечити інтересам сторін та обмежувати їх права в користуванні спірним приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 615, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні вимог ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі

Встановити порядок користування квартирою № 40 в будинку № 146 по вулиці Щорса в місті Одесі виділивши ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2,- кімнату площею 12,1 кв.м.

Підсобні приміщення коридор, вбиральню, кухню, ванну кімнату залишити у спільному користуванні.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: