Справа № 2025/3737/2012
Номер провадження 2/2025/1051/2012
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2012 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судовим засіданням - судді Каращука Т.О., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення,
Представник позивача звернувся до суду 20 червня 2012 року з позовом до відповідачів про звернення стягнення та просить суд виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у двокімнатній квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку.
В судове засідання представник позивача не зявилась, однак надала заяву, в якій прохала суд слухати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідачі у жодне судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, тоді як про час та місце слухання справи, повідомлені своєчасно та належним чином, однак, відповідачі не повідомили про причини своєї неявки і не подали заяв про розгляд справи за їх відсутності, не було ними подано і заперечень на позовну заяву.
Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав :
Судом було встановлено, що ОСОБА_3 не виконала взятих на себе зобов`язань за договором кредитування, чим порушила вимоги ст.ст. 553,554 ЦК України.
Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином та у строки відповідно до умов договору, що було порушено відповідачами. За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором.
Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо не встановлено договором, або розірвання договору, оплата неустойки.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено Законом ( право застави) (ст. 572 ЦК України).
В ч.1 ст. 575 ЦК України окремим видом застави визначено іпотеку заставу нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порученням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлене договором.
Згідно ст. 3 Закону України „Про іпотеку у разі порушення боржником основного зобов`язання по іпотеці іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, а згідно ст. 7 цього ж Закону іпотекодаржатель має право задовольнити свою вимогу в повному обсязі, включаючи оплату відсотків, неустойки, основної суми боргу і іншого збільшення, передбаченого умовами договору. Ст. 12 даного Закону також передбачає право іпотекодаржателя вимагати дострокового виконання зобов`язання у разі його порушення іпотекодателем і право вимоги обернути стягнення на предмет іпотеки.
Суд вважає, що відповідно пункту 22 іпотечного договору у випадку порушення Кредитного договору Позичальником або цього договору Іпотекодавцем, Іпотекодержатель направляє Іпотекодавцю і Позичальнику письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом тридцяти денного строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі почати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до цього договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених п.п.16.7.1, 16.7.2, 16.9 цього договору, відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку»на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що містяться в цьому договорі.
Відповідно статті 33 Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель, яким є позивач, вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду.
Так відповідно статті 39 Закону України «Про іпотеку»у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, крім іншого, зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки, таким способом може бути реалізація предмета іпотеки іпотекодержателем самостійно будь-якій особі-покупцеві з застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку».
У відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України»№ 1382-4 від 11.12.2003р. зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів, зокрема на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а в разі прострочення виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки спір в суді виник з вини відповідачів, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 1335,80 грн. та 107, 30 грн., який був сплачений позивачем при подачі позову до суду (а.с.№1-2).
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 509, 526, 530, 543, 553, 554, 610, 625, 1054 ЦК України, ст.ст.10,11,15, 60, 15, 107, п. 8 ст. 110, 209, 212, 213, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк в особі представника позивача ОСОБА_2 - задовольнити.
Визнати дійсним договір іпотеки №HAC0GA00000028 від 30.05.2007 року, укладений між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк»та ОСОБА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4 ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_5 ідентифікаційний номер НОМЕР_3.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому цим Кодексом.

Головуючий

у судовому засіданні

Суддя: Т.О.Каращук