н/п 2/2018/3050/2012
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2012 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Сенаторова В.М.
при секретарі - Русановій Н.І.
представників - ОСОБА_1 , Мар`яновська О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Науково виробничої фірми «Сінтал «Д»- ТОВ про стягнення заробітної плати, -
- стягнути з Науково-виробничої фірми «СІНТАЛ`Д» - ТОВ на її
- стягнути з Науково-виробничої фірми «СІНТАЛ «Д» - ТОВ суму
оплати днів тимчасової непрацездатності за період з 19 жовтня 2011 року по 24 жовтня 2011 року.
- стягнути з Науково-виробничої фірми «СІНТАЛ «Д» - ТОВ
У подальшому ОСОБА_2 в частині стягнення з Науково-виробничої фірми «СІНТАЛ «Д»- ТОВ суми оплати днів тимчасової непрацездатності за період з 19 жовтня 2011 року по 24 жовтня 2011 року від позовних вимог відмовилась.
В обґрунтування остаточно уточнених позовних вимог представник ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_1 вказав, що в період із 17 вересня 2007 року до 07 листопада 2011 року ОСОБА_2 працювала в Науково-виробничій фірмі «СІНТАЛ «Д»- ТОВ. 07 листопада 2011 року ОСОБА_2 було звільнено із займаної посади заступника генерального директора Науково-виробничої фірми «СІНТАЛ «Д»- ТОВ. за згодою сторін згідно п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України. В день звільнення позивачка отримала у відділі кадрів підприємства свою трудову книжку, але в день звільнення відповідач не здійснив із позивачкою остаточний розрахунок та не
виплатив нараховану заробітну плату за листопад 2011 року, а також відповідну грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку
З метою одержання належних грошових коштів, позивачка 07 березня 2012 року письмово звернулась на адресу відповідача, шляхом надіслання поштового відправлення з описом вкладення, яке було одержане службовою особою відповідача 12 березня 2012 року, але на адресу позивачки не надійшло будь якої відповіді на її лист, та відповідачем не було вжито будь яких заходів щодо виплати належної заробітної плати за листопад 2011 року, а також грошової компенсацію за невикористану щорічну відпустку. З метою поновлення порушених прав на одержання заробітної плати позивачка звернулась до прокуратури Київського району м. Харкова із відповідною письмовою заявою від 07 березня 2012 року, яка в подальшому була направлена прокурором на розгляд до територіальної Державної інспекції праці у Харківській області.
В судовому засіданні представник ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_1 підтримав уточнені позовні вимоги.
В обґрунтування заперечень представник ОСОБА_3 вказала, що позивачка була прийнята на роботу НВФ «Сінтал Д»- ТОВ з 17.09.2007 року та звільнилась з роботи 07 листопада 2011 року за угодою сторін. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_2 було нараховано заробітну плату за листопад місяць 2011 року та компенсацію за не використану відпустку у розмірі 18 212,79 грн. з яких 3 408,32 грн. утримано податок, тобто сума до виплати 14 804,47 грн.
В зв`язку з арештом Виконавчою службою всіх коштів на всіх рахунках відповідача, НВФ «Сінтал`Д »- ТОВ не мав можливості своєчасно здійснити виплату позивачці заробітної платі за листопад 2011 року та компенсацію за не використану відпустку. Таким чином, на думку представника, затримка у виплаті заробітної плати виникла з незалежних від відповідача причин.
Суд, вислухав пояснення сторін, перевірив матеріали справи, приходить до наступного.
В судовому засіданні встановлені наступні юридично значимі факти та відповідні їм правовідношення.
Позивачка ОСОБА_2 була прийнята на роботу НВФ «Сінтал Д» - ТОВ з 17.09.2007 року та звільнилась з роботи з посади заступника генерального директора з 07 листопада 2011 року за угодою сторін.
Проти даного факту сторони не заперечували.
В зв`язку з звільненням ОСОБА_2 було нараховано заробітну плату за листопад 2011 року та компенсацію за не використану відпустку у розмірі 18 212,79 грн. з яких 3 408,32 грн. утримано податок, тобто сума до виплати 14 804,47 грн.
При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 117 Кодексу Законів про працю, в разі невиплати з винивласника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
У зв`язку з арештом Виконавчою службою всіх коштів на всіх рахунках відповідача, НВФ «Сінтал Д»- ТОВ не мав можливості своєчасно здійснити виплату позивачці заробітної платі за листопад 2011 року та компенсацію за не використану відпустку, що підтверджується копією Постанови про арешт коштів боржника №1202/3 від 04.11.2011 року. / а. с. 24 /
На думку суду, затримка у виплаті заробітної плати виникла по незалежним від відповідача причинам.
24 лютого 2012 року на підприємстві проводилась виплата заборгованості по заробітній платі за листопад 2011 року, що підтверджується видатковим касовим ордером від 24.02.2012 року та відомістю про виплату грошей №49 за листопад 2011 року / а. с. 25 /
Про виплату заробітної плати позивачка було проінформовано в телефонному режимі. 24 лютого 2012 року ОСОБА_2 з`явилась в приміщення офісу підприємства, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , однак, відмовилась від отримання заробітної плати. Даний факт підтвердили в судовому засіданні опитані свідки ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 .
Наданий до суду акт за підписом бухгалтера ОСОБА_6 , головного бухгалтера А.В. Калашник, начальника відділу кадрів Л.Г. Зверевої свідчить проте, що ОСОБА_2 24 лютого 2012 року, находячись в приміщенні НВФ «Сінтал Д»- ТОВ відмовилась від отримання заробітної плати, виплата якої проводилась за відомістю на виплату грошей № 49 за листопад 2011 року.
Проти депонування коштів сторони не заперечували.
Проти даного факту представник позивача в судовому засіданні не заперечував.
18 вересня 2012 року на ім`я ОСОБА_2 відповідачем було направлено листа, що вказані гроші депоновані і позивачка може їх получити, але позивачка ніяких дій в цій частині не зробила / а. с. 31 /
Згідно з вимогами ст. 117 КЗпП України обов`язок підприємства, установи, організації виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки виплати сум, що належить йому в разі звільнення, настає лише за наявності вини власника або уповноваженого ним органу. Оскільки правовідносини між працівником і роботодавцем із приводу оплати праці є трудовими і регулюються нормами трудового законодавства, то під час вирішення цього спору при визначенні вини суд виходить із загальних засад права, що визначають вину як психічне ставлення особи до своєї протиправної поведінки.
Таким чином, судом не встановлено вини відповідача у не виплаті позивачу суми по заробітної плати у зв`язку з звільненням, про що свідчить сукупність об`єктивних причин, таких як наявність постанови про арешт коштів боржника / НВФ «Сінтал «Д»- ТОВ / та ухилення ОСОБА_2 получити остаточний розрахунок
В порядку ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати у сумі 220 грн. 40 коп. на користь держави.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 115, 116, 117 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», суд, -
Позовну заяву ОСОБА_2 до Науково виробничої фірми «Сінтал »Д»- ТОВ про стягнення заробітної плати задовольнити частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення через Київський районний суд м. Харкова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя -