АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/2090/5432/2012 Головуючий 1-інстанції Бородіна Н.М.
Справа № 2018/2-4326/11/18 Доповідач Кругова С.С.
Категорія стягнення шкоди
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого судді - КРУГОВОЇ С.С.

Суддів колегії -ОСОБА_1

-ОСОБА_2

при секретарі -Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 31 травня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія»про стягнення шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2011 року позивач звернулась з вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь витрати на правову допомогу в сумі 2500 грн., моральну шкоду в сумі 4745 грн.; з ЗАТ «Українська страхова компанія «Княжна» матеріальну шкоду в сумі 10784,7 8 грн. та моральну шкоду в сумі 2550 грн.

В обґрунтування позову посилалась на те, що внаслідок порушення вимог ПДР України на неї був здійснений наїзд автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, у результаті чого вона отримала тілесні ушкодження та тривалий час лікувалась, витративши на лікування кошти в загальній сумі 9444,34 грн., які вона просить стягнути зі страхової компанії, оскільки відповідальність ОСОБА_3 була застрахована . Також їй була спричинена моральна шкода, яку вона оцінює в сумі 50000 грн. та просить стягнути наступним чином: 47450 грн. з ОСОБА_3 та 2550 грн. зі страхової компанії. Крім того, просить стягнути з відповідачів витрати за юридичну допомогу в сумі 2500 грн.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 31 травня 2012 року позовні вимоги задоволенні частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 27450 грн. Стягнуто із ТДВ «Міжнародна страхова компанія»на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 3118 грн. 66 коп. та моральну шкоду в сумі 2550 грн. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 4 грн. 84 коп. Стягнуто із ТДВ «Міжнародна страхова компанія»на користь держави судовий збір 31 грн. 44 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції змінити, зменшивши розмір моральної шкоди з 27450 грн. до 13006 грн. 95 коп.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, суд невірно з'ясував обставини справи, не надав їм належної правової оцінки, висновки його не відповідають обставинам справи.

Так, він не може погодитися з висновком суду, що при визначені суми моральної шкоди суд не враховує 1393,05 грн. сплаченої моральної шкоди, посилаючись на те, що із тексту розписки вбачається, що кошти отримані на лікування. Але, як вбачається з пояснень позивача та її позовної заяви, ним після ДТП було передано їй грошові кошти в розмірі 1393,05 грн., що і було визнано ним та позивачем.

Зазначає, що передав ці кошти саме у відшкодування моральної шкоди, так як матеріальну шкоду повинна компенсувати страхова компанія, оскільки його цивільна відповідальність застрахована, про що позивач знала і визнала.

Вказує також, що судом не враховано характер правопорушення, та обставину, що вчинивши наїзд, він притягувався до кримінальної відповідальності за злочин, суб'єктивна сторона якого характеризується необережною виною. Крім того, цікавився ходом лікування позивача, сплачував моральну шкоду, не зважаючи на неправильність тексту щодо цільового призначення переданих ним коштів.

Згідно ч. 1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення оскаржується відповідачем ОСОБА_3 лише в частині стягнення з нього на відшкодування моральної шкоди 27450 грн. З огляду на це, рішення суду в іншій частині в апеляційному порядку не переглядається.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що скарга підлягає частковому задоволенню.

Постановлюючи рішення про задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того , що сам факт ДТП спричинив позивачці підвищене психологічне навантаження і що вона зазнала фізичних та моральних страждань внаслідок пошкодження її здоровя та знаходження на лікуванні.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини по справі і дав належну оцінку наданим сторонами доказам.

При цьому, визначаючи розмір на відшкодування моральної шкоди 27450 грн. з ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка переходила проїжджу частину у світлий час в зоні пішохідного переходу де і здійснив на неї наїзд автомобіль під керуванням відповідача, а також характер спричинених їй страждань, їх наслідки ї інших негативних впливів, а також виходячи із принципів розумності та справедливості.

З таким розміром моральної шкоди, судова колегія не погоджується, оскільки суд першої інстанції не навів мотивів з яких він виходив при визначені розміру моральної шкоди.

Зазначені судом підстави для відшкодування моральної шкоди саме в такому розмірі виходячи з обставин справи (перехід у світлий час в зоні пішохідного переходу) є істотною обставиною для визначення ступеня вини відповідача і ніяк не характеризує ступінь моральних страждань потерпілої.

Посилання на характер спричинених позивачці моральних страждань їх наслідки і інші негативні впливи, а також принципи розумності і справедливості є загальними і не конкретизують обсяг моральних страждань (фізичних, душевних, психологічних тощо) яких зазнала позивач.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_4 обґрунтовуючи вимоги про стягнення моральної шкоди посилалась на душевні страждання в результаті пошкодження здоровя , на те , що зазнала сильний фізичний біль, перенесла страх і стрес у звязку з ДТП, був порушений звичайний порядок життєдіяльності, порушено коло спілкування, порушені плани, не мала можливості обслуговувати себе і вести домашнє господарство, родичі здійснювали за нею догляд.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення цивільного права є результатом протиправних дій порушника, внаслідок чого воно зазнало зменшення або ліквідації, що позбавляє його носія можливості здійснити, реалізувати це право повністю або частково.

При цьому, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 10 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи.

Сторони зобовязані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обгрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.60 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Матеріали справи містять докази щодо тяжкості спричинених тілесних ушкоджень і знаходження на лікуванні з 13.12.2010 року по 5.01.2011 року, з 8.08.2011 р. по 24.08.2011 року, з 19.09.2011 року по 4.10.2011 року (а.с.56,58,62).

Щодо інших обставин якими позивач обґрунтовує позовні вимоги вона не надала доказів своїх позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, відсутність висновку експертизи щодо розміру моральної шкоди , а також з врахуванням того, що відповідач визнав позов про відшкодування моральної шкоди у розмірі 15 000 грн., що відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову, судова колегія вважає за можливе рішення змінити зменшивши розмір відшкодування моральної шкоди з 27450 грн. до 15 000 грн.

Що стосується доводів відповідача про врахування сплаченої ним суми 1393,05 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, то суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що згідно розписки ці грошові кошти були сплачені відповідачем добровільно на лікування (а.с.72) і тому не можуть бути враховані при стягненні моральної шкоди.

Керуючись ст. ч.4 ст.174, ст..303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України , колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 31 травня 2012 року змінити в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4.

Позов ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн.

В іншій частині рішення суду в апеляційному порядку не переглядалось.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності з моменту його проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії