МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ__________
Справа №1519/1689/2012
№ пр. 2/1519/5084/2012
26 вересня 2012 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Сегеди О.М.
при секретарі - Яблонській М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Альянс-Інвест»про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди,

26.09.2012р. представник позивача надав заяву про підтримання позовних вимог, просив розглянути справу в його відсутність та в порядку заочного провадження у звязку з систематичною неявкою відповідача в судові засідання, ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги позивачки задовольнити в повному (а.с.68).
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив (39,43,52,66,67).
Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки всіх відповідачів, які належним чином були повідомлені про день, годину та місце слухання справи та про причину неявки суду не повідомили, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.
Суд вважає, правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про кредитні спілки», розділами 1 та 3 главою 47,48,71 книги пятої Цивільного кодексу України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» - кредитна спілка, це неприбуткова організація заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.
Згідно ст.21 Закону України «Про кредитні спілки» Кредитна спілка відповідно до свого статуту: приймає вступні та обов'язкові пайові та інші внески від членів спілки; залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі…
Внесок (депозит) - це кошти у готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті або банківські метали, які банк прийняв від вкладника або які надійшли для вкладника на договірних умовах на певний строк зберігання або без визначення строку (під відсоток або доход в іншій формі) і підлягають виплаті вкладникові відповідно до законодавства України та умовам договору.
Внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) відповідно до ст.23 Закону України «Про кредитні спілки»належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону,
статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами
Судом встановлено, що 21 грудня 2007р., 22 грудня 2007р., 24 грудня 2007р. та 25 грудня 2007р. між ОСОБА_1 та КС «Альянс-Інвест»в письмовій формі були укладені договори № 0436Д від 21.12.2007р., № 0437Д від 22.12.2007р., №0438Д від 24.12. 2007р. та за № 0441Д від 25.12.2007р. про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Ощадний».
Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобовязань ухиляється.
Відповідно до п.2.2-2.6 договорів укладених між сторонами, процентна ставка за договорами № 0436Д від 21.12.2007р., №0437Д від 22.12.2007р., № 0438Д від 24.12.2007р., № 0441Д від 25.12.2007р. була встановлена в розмірі 24% річних, згідно встановлених ставок, що діють в Спілці на день укладення вказаних вище договорів.
3
Проценти нараховуються на суму вкладу і їх виплата здійснюється вкладнику 21 числа кожного місяця.
Змісту уточненої позовної заяви вбачається, що відповідач здійснив виплату відсотків за вказаними вище договорами за період з грудня 2007р. по жовтень 2008р. включно (а.с.59-64).
Отже загальна сума заборгованості по всім умовам договору, яку повинен повернути відповідач складає 386727.00 грн.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.
Оскільки відповідач відмовив позивачу у поверненні грошових коштів, які належать позивачу та безпідставно їх утримує, то дані дії свідчать про те, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання прийнятих на себе зобовязань, тобто порушив вимоги закону, права та законні інтереси позивачки.
Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Стаття 1074 ЦК України передбачає, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.
Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі сплином встановленого договором строку (строковий вклад) (ч.1 ст.1060 ЦК України). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Згідно з підпунктами 3.1.3. кредитних договорів, кредитна спілка зобовязана повернути всю суму вкладу, прийнятого від вкладника і сплатити проценти за користування вкладом, згідно з умовами договору.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині повернення грошових коштів та відсотків є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної останній внаслідок неправомірних дій КС «Альянс-Інвест», нормами вищевказаного Закону не передбачені та не зазначено про таку відповідальність і в договорах.
Договірні зобовязання не передбачають відшкодування моральної шкоди.
За таких обставин, суд вважає, що право позивачки на відшкодування моральної шкоди, за захистом якого вона звернулася до суду Законом України «Про кредитні спілки»не передбачено, а тому підстав для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди немає.
Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 3219.00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до Закону України «Про судовій збір»при зверненні до суду з вимогами немайнового характеру позивач повинен сплатити судовий збір в сумі 107,30грн. Вказаний судовий збір позивач не сплатила. У звязку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, з останньої слід стягнути судовий збір в сумі 107,30грн.
Керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 1058, 1059 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218,224-226 ЦПК України, суд
вирішив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Альянс-Інвест»про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовій збір в сумі 107 (сто сім) гривень 30 коп.
В інший частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.М. Сегеда