Справа № 22ц-3237/2012 Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді : Воробйової Н.С.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Матвієнко Ю.О.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Києво Святошинського районного суду Київської області від 19 квітня 2012 року у справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Києво Святошинської районної ради Київської області», Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, Відділ державної виконавчої служби Києво Святошинського районного управління юстиції про визнання договору іпотеки недійсним ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2011 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Києво Святошинської районної ради Київської області», Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, Відділ державної виконавчої служби Києво Святошинського районного управління юстиції, про визнання договору іпотеки від 17.12.2009 року, недійсним з моменту його вчинення, мотивуючи тим, що оспорюваний договір іпотеки укладений в забезпечення неіснуючого зобовязання що суперечить самому договору іпотеки, Закону України «Про іпотеку» та нормам ст.548 ЦК України.

Зокрема позивачка вказує, що 26 листопада 2009 року за договором купівлі-продажу вона придбала житловий будинок № 12 з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 278.7 кв.м, житловою плошею 92,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Чайки, вул. Білаша Олександра, буд № 12.

17 грудня 2009 року між нею та ОСОБА_3 укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, відповідно до п. 1.1 якого нею в іпотеку було передано вказаний будинок. Також 17 грудня 2009 року відносно названого будинку приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 було накладено заборону відчуження (зареєстровано в реєстрі за №3480).

Позивач вважає даний договір іпотеки недійсним, оскільки його зміст суперечить ч.ч.4-5 ст. З Закону України «Про іпотеку» у редакції станом на момент укладання договору. Договір іпотеки укладений в забезпечення неіснуючого зобов'язання. У відповідності до п. 1.1. Договору іпотеки було визначено, що будинок передається в іпотеку для забезпечення умов та зобов'язань за договором позики від 17 грудня 2009 року, що укладений між нею та ОСОБА_3на суму 3 750 000 грн 00 коп., з кінцевим терміном повернення 20 жовтня 2014 року. При цьому позивачка вказує, що вказаного договору позики вона не підписувала, і гроші від ОСОБА_3 в позику нею не отримувались, а за відсутності факту укладання договору позики, основне зобов'язання, яке забезпечується іпотекою, ніколи не виникало, не існувало в дійсності, а отже, є недійсним, Крім того, позивач посилається на те, що іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного (тобто, реально існуючого) зобов'язання. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 19 квітня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Суд визнав недійсним договір іпотеки від 17.12.2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо житлового будинку № 12 з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 278.7 кв.м, житловою плошею 92,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Чайки, вул. Білаша Олександра, буд № 12 з моменту його укладення, та стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач ОСОБА_3 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, неповного зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності висновків суду обставинам справи, та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 в задоволені позову.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріалами справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що стороною відповідача не доведено та не надано доказів укладення між сторонами договору позики. Стороною позивача доведено, що договір іпотеки від 17 грудня 2009 року було укладено в забезпечення неіснуючого договору позики.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що 17 грудня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального кругу ОСОБА_5 (а.с.9)

Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки ОСОБА_4 для забезпечення умов та зобовязань за договором позики від. 17.12.2009 року зі всіма (належним чином оформленими та підписаними) змінами та доповненнями, в тому числі, ті що будуть укладені в майбутньому, на суму 3 750 000 грн 00 коп., з кінцевим терміном повернення 20 жовтня 2014 року без плати за користування позикою на умовах визначених цим Договором передала в іпотеку відповідачу наступне нерухоме майно: житловий будинок №12 з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 278.7 кв.м, житловою площею 92,0 кв.м., розташований на земельній ділянці 0.0802 га, що знаходиться за адресою: Україна, Київська область, Києво-Святошинський район, с.Чайки, вул. Білаша Олександра, 12 (а.с. 8).

В судовоому засіданні суду апеляційної інстанції представники сторін підтвердили, що окремо договір позики між сторонами ( у формі договору чи розписки) не укладався, нотаріально не посвідчувався. Викладене також підтверджується матеріалами справи, зокрема телеграмою від 01.04.2010 року, в якій ОСОБА_3 повідомив позивача про те, що при оформлені договору іпотеки від 17.12.2009 року нею не було підписано договір позики.

Відповідно до п 2 ч. 1 ст.18 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір повинен містити умови про зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання. Всупереч цим положенням договір іпотеки містить посилання на договір позики, який не укладався.

Відповідно до ч.З ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна з сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

При цьому, недійсність правочину може бути визнана з підстав недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів вважає, що апелянтом в судовому засіданні не підтверджено ті обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Згідно ч.І ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Тому колегія суддів, перевіряючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319, 209, 218 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Києво Святошинського районного суду Київської області від 19 квітня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Н.С. Воробйова

Судді: Н.В. Ігнатченко

ОСОБА_6