У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.

суддів: Громіка Р.Д.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Сенчук А.О.,

за участю: апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 05 липня 2012 року по справі за поданням відділу Державної виконавчої служби Іллічівчського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и л а:

04 липня 2012 року ВДВС Іллічівського МУЮ звернулось до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2

Мотивуючи вимоги свого подання тим, що у ВДВС Іллічівського МУЮ знаходяться на примусовому виконанні виконавчі листи, по яким відкриті виконавчі провадження:

-виконавчий лист №2-64 від 17.11.2011 року, виданий Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 23 424 гривень,

-виконавчий лист №2-64 від 17.11.2011 року. виданий Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 68,15 гривень,

- виконавчий лист №1511/655/2012 від 28.04.2012 року. виданий Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» боргу у розмірі 45 071,33 гривень.

На підставі того, що боржник у добровільному порядку не виконує рішення суду ВДВС Іллічівського МУЮ звернулось до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 05 липня 2012 року подання ВДВС Іллічівського МУЮ задоволено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 05 липня 2012 року, посилаючись на порушення місцевим судом норм процесуального та матеріального права.

У судове засідання до апеляційного суду не з'явилися представник ВДВС Іллічівського МУЮ в Одеській області, однак про розгляд справи він був завчасно сповіщений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки, однак документів підтверджуючих поважність причини неявки представника до апеляційного суду надано не було. Тому згідно ч.2 ст.305 ЦПК України його неявка в суд не перешкоджає розглядові справи і не порушує право на доступ до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 і його пояснення на апеляцію, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання ВДВС Іллічівського МУЮ про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі території України суд першої інстанції, мотивував тим, що боржник ухиляється від виконання своїх зобов'язань. В обґрунтування застосування вказаних заходів суд посилався на ст.217 ЦПК України та ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Проте, судова колегія вважає, що з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна виходячи з наступних підстав.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначає правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави згідно з принципом верховенства права, закріпленим ст. 8 Конституції України.

Відповідно до ст.ст. 1,2 цього Закону судова влада в Україні здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом, і реалізується шляхом здійснення суддями правосуддя в рамках відповідних судових процедур та у межах наданих повноважень.

Стаття 7 цього Закону гарантує кожному захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру передбачено і п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст. 2,8 ЦПК України.

У розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Повноваження судів першої інстанцій при вирішенні цивільних справ визначені Цивільним процесуальним кодексом України, у тому числі повноваження щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Стаття 6 цього Закону передбачає, що при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Зокрема пункт 5 зазначеної статті передбачає таку підставу для відмови громадянину у виїзді з України, як ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; а у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням (п. 18 ч. 3).

З матеріалів наданих ВДВС Іллічівського МУЮ вбачається, що виконавче провадження відкрито 28.11.2011 року по виконавчому листу № 2-64, а за виконавчим листом 1511/655/2012 виконавче провадження відкрито 14.02.2012 року. Але державним виконавцем не було додано до подання документів, які б засвідчували вчинення державним виконавцем заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, а також докази ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, ОСОБА_2 надав докази щодо його доходів, та відшкодування ним з отриманих доходів коштів в рахунок суми заборгованості, яка стягнута з нього судовим рішенням, а саме із заробітної плати яку отримує ОСОБА_2, в підтвердження чого ним надано довідку з місця роботи яка визначає суми, що утримуються із заробітної плати боржника.

При вказаних обставинах, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції без достатніх на те правових підстав обмежив у праві виїзду за кордон ОСОБА_2, у зв'язку з чим ухвала Іллічівського міського суду Одеської області від 05 липня 2012 року підлягає скасуванню.

Керуючись п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312,314,315,317,319 ЦПК України, колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 05 липня 2012 року скасувати.

Відмовити у задоволенні подання відділу Державної виконавчої служби Іллічівчського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Судді апеляційного суду Одеської області: підпис ОСОБА_4

ОСОБА_1

ОСОБА_5