Справа № 217/3712/2012 Провадження № 22-ц/0290/3428/2012Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 48 Доповідач: Іващук В. А.

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2012 м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоОСОБА_2,
суддів:ОСОБА_3, ОСОБА_4,
при секретаріОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені),

за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2012 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ОСОБА_6 звернулась в суд 11 липня 2012 року.

Зазначала, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 14 листопада 2006 року з ОСОБА_7 стягнуто аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно починаючи з дня подачі заяви і до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку.

Відповідач аліменти не платив та заборгував відповідно до розрахунку державного виконавця 20 445, 76 грн. аліментів. Крім того з нього підлягає стягненню пеня 6 133 грн. за весь час прострочення, а тому просила стягнути з ОСОБА_7 на її користь 20445 грн. 76 коп. заборгованості по аліментам та 6133 грн. неустойки (пені).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачка змінила вимоги та підтримала вимоги лише в частині стягнення заборгованості за аліментами в сумі 20445 грн. 76 коп.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2012 року зазначений позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 20445 грн. 76 коп. заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_6

Стягнуто з ОСОБА_7 214 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

У апеляційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в позові ОСОБА_6 відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно частинам 1 та 2 статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Рішення суду таким визнати не можна оскільки суд не виконав всі вимоги цивільного судочинства та допустив неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 14 листопада 2006 року з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною 23-річного віку (а.с.6).

Не оспорюється сторонами також те, що ОСОБА_7 допустив заборгованість по сплаті цих аліментів.

Згідно з розрахунком державного виконавця відділу державної виконавчої служби Немирівського районного управління юстиції заборгованість ОСОБА_7 по виконавчому листі №2-788 від 11 жовтня 2006 року становить 20445 грн. 76 коп. (а.с.7, 11-12 - довідка №504 від 11 червня 2012 року, довідка-розрахунок від 16 жовтня 2012 року).

Задовольняючи позов та стягуючи з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 20445 грн. 76 коп. заборгованості по аліментам суд першої інстанції виходив із того, що при наявній заборгованості ОСОБА_7 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_6 у зазначеному розмірі відповідач зобовязаний сплатити цю заборгованість позивачу, а тому в силу правил статті 194 СК України вказана сума підлягає стягненню з нього рішенням суду.

З таким висновком суду погодитись не можна оскільки суд дійшов до таких висновків внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Так, відповідно положень статті 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували предявленню виконавчого листа до виконання.

Якщо за виконавчим листом, предявленим до виконання, аліменти не стягувались у звязку з розшуком платника аліменти або у звязку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час.

Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Отже вказана норма закону визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до правил статті 187 СК України.

Зі змісту та суті статті 194 СК України вбачається, що допущена заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом виданим на підставі рішення суду, за наявності відкритого виконавчого провадження про стягнення аліментів, за правилам статті 194 СК України судовим рішенням не стягується.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження»(далі - Закон) і відповідно до частини 7 цієї статті цього Закону суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості в порядку статті 194 СК України.

Порушення або неправильне застосування судом норм матеріального права, відповідно до правил пункту 4 частини 1 статті 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Отже оскільки суд дійшов до своїх висновків внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2012 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості по аліментам відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом вірно: