Справа № 2/1612/523/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2012 року

Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Таранкової О.О.

при секретарі Васютченко О.О.

з участю позивачів ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

ОСОБА_3

представника позивачів ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої смертю потерпілого

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до страхової компанії Глобус, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої смертю потерпілого ОСОБА_7 Просили стягнути моральну шкоду з СК ГлобусVIG на користь ОСОБА_2 - 2 550 грн., а з ОСОБА_5 моральну шкоду на користь ОСОБА_2- 150 000 грн., на користь ОСОБА_1- 100 000 грн., на користь ОСОБА_3- 100 000 грн.

Свої позовні вимоги мотивують тим, що 29.10.2009 р. близько 0 год. 40 хв. відповідач ОСОБА_5, керуючи автомобілем ОСОБА_8 815 Dтранзитний номерний знак 24 АЕ 36-06, рухаючись по автодорозі Запоряжжя - Дніпропетровськ Бориспіль в напрямку м. Києва в районі кафе КактусГлобинського району Полтавської області, порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху , згідно яких у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7, який отримав тілесні ушкодження, не сумісні з життям.

Постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2011 року ОСОБА_5 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а кримінальна справа відносно нього була провадженням закрита на підставі п.гст.1 Закону України Про амністію у 2011 році .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована Страховою компанією ГлобусVIG у відповідності до полюсу № ВС/ 9705948 від 24.10.2009 року з лімітом відповідальності, що дорівнює 51 000 грн.

Зазначена дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої настала смерть ОСОБА_7, є страховим випадком. Позивач ОСОБА_2 є інвалідом дитинства 2 групи безстроково і отримувала соціальну пенсію. Вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_7 з 18.10 1975 року по день смерті. За життя її чоловік ОСОБА_7 надавав їй матеріальну допомогу, яка була її постійним і основним засобом для існування., що було встановлено рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 02.09.2011 року, яке набрало законної сили.

З відповідача СК ГлобусVIG підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 частина не отриманих доходів з листопада 2009 року по січень 2012 року включно в розмірі 12 388 грн.50 коп., а з лютого 2012 року щомісячними платежами, рівними 1/2 встановленою чинним законодавством мінімальної заробітної плати за відповідний місяць в межах ліміту відповідальності страховика.

Позивач ОСОБА_1 понесла витрати на поховання потерпілого ОСОБА_7 в сумі 2001 грн.50 коп., на спорудження надгробного памятника 5500 грн., а всього на загальну суму 7501 грн.50 коп.

Неправомірними діями ОСОБА_5 позивачам заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, в звязку з втратою близької людини, змінилися їх життєві стосунки, необхідні додаткові зусилля для організації їх життя. Поведінка відповідача ОСОБА_5 після ДТП також спричиняла їм моральну шкоду, яка виразилось в затягування розгляду кримінальної справи та неявкою в судові засідання, запереченнями відповідача проти задоволення заяви про встановлення факту перебування на утриманні померлого чоловіка. Моральну шкоду оцінюють позивачі ОСОБА_2- в сумі 150 000 грн., ОСОБА_1 100 000 грн., ОСОБА_3 100 000 грн.

В своїй позовній заяві від 27.08.2012 року позивачі уточнили свої позовні вимоги і просили стягнути з відповідача ОСОБА_5 моральну шкоду на користь ОСОБА_2- 147450 грн., ОСОБА_1 100 000 грн., ОСОБА_3 100 000 грн. В іншій частині позовні вимоги просили залишити без розгляду.

Ухвалою Комсомольського міського суду від 10.12.2012 року позов в частині вимог до Страхової компанії ГлобусVIG та ОСОБА_5 про зобовязання відшкодувати шкоду, заподіяну смертю фізичної особи - залишені без розгляду.

Представник відповідача СК ГлобусVIG в судове засідання не зявився . Про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Надіслали до суду заперечення, в яких просили в позові відмовити повністю , в звязку з ненаданням доказів на підтвердження позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився . Про вас і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надіслав до суду клопотання, в якому просив прийняти пояснення його представника ОСОБА_6, які він підтримав повністю.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнав повністю. Надав суду заперечення та пояснення, в яких посилався на недоведеність вини відповідача ОСОБА_5 в заподіянні шкоди ОСОБА_3 Посилався на те, що ДТП сталася з вини потерпілого ОСОБА_7, що виразилося в грубому порушенні ним вимог п.4.14 (а,б) ПДР України .За таких обставин вважає, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 відсутня.

Заслухавши пояснення позивачів, допитаних в якості свідків, та їх представника ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_6, дослідивши докази, надані сторонами, на підтвердження своїх вимог та заперечень , суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що згідно постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2011 року ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 29.10.2009 р. близько 00 год. 40 хв. в темний час доби, в умовах обмеженої видимості, керуючи автомобілем ОСОБА_8 815 Dтранзитний номерний знак 24 АЕ 36-06, рухаючись по автодорозі Запоряжжя-Дніпропетровськ-Бориспіль в напрямку м. Києва в районі кафе КактусГлобинського району Полтавської області, порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України , згідно яких у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7, який перебуваючи в стані алкогольного спягніння, перебігав автомобільну дорогу зліва-направо по ходу руху автомобіля. Внаслідок наїзду ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, не сумісні з життям, від яких помер на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою Глобинського районного суду від 11 жовтня 2011 року ОСОБА_5 був звільнений від покарання, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за злочин, вчинений 29 жовтня 2009 року на підставі Закону України Про амністію у 2011 роцівід 08.07.2011 року Кримінальна справа відносно ОСОБА_5 про притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.286 КК України була закрита на підставі ч.1 ст. 6 КПК України.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області від 17.01.2012 року в порядку ст.365 КПК України постанова Глобинського районного суду від 11 жовтня 2011 року щодо ОСОБА_5 була уточнена. Вважати його звільненим від кримінальної відповідальності на підставі ст.ст.1,6 Закону України Про амністіювід 8 липня 2011 року.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача ОСОБА_6 в запереченнях на позов на відсутність підстав для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди, в звязку з тим, що ОСОБА_5 згідно зазначеної постанови не було визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, оскільки вони не ґрунтуються на законі.

З матеріалів кримінальної справи вбачається , що ОСОБА_5 визнає факт, що він 29.10.2009 р. близько 00 год. 40 хв. , керуючи автомобілем ОСОБА_8 815 Dтранзитний номерний знак 24 АЕ 36-06, рухаючись по автодорозі Запоряжжя-Дніпропетровськ-Бориспіль в напрямку м. Києва в районі кафе КактусГлобинського району Полтавської області, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3, який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.

Згідно п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій ( право власності, інше речове право, договір підряду, аренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч.5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, та неповязана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд не приймає до уваги в обґрунтування розміру моральної шкоди посилання позивачів на поведінку відповідача після вчинення ДТП, який заперечував проти позову та оспорював свою вину, неявку відповідача в судові засідання по кримінальній справі та затягування ним розгляду кримінальної справи, оскільки вони не повязані зі вчиненням злочину і не ґрунтуються на законі.

Суд не приймає до уваги також посилання позивача ОСОБА_3 на заподіяння йому моральної шкоди відповідачем внаслідок погіршення його стану здоровя, в звязку зі смертю батька, оскільки він не надав суду будь-яких доказів на підтвердження наявності причинного звязку між настанням смерті батька та погіршенням його стану здоровя.

Суд вважає, що з урахуванням необережної форми вини, обставин скоєння ДТП відповідачем, з урахуванням характеру, глибини та тривалості душевних страждань позивачів, ступеня спорідненості з потерпілим та характеру відносин з ним, суттєвості змін в їх життєвих стосунках, додаткових зусиль необхідних для організації їх життя, вимог розумності і справедливості , розмір моральної шкоди на користь дітей потерпілого ОСОБА_1 ОСОБА_3 М суд визначає по 50 000 грн. - кожному, а на користь дружини потерпілого ОСОБА_2 - 100 000 грн.

Згідно ч.1 ст.1193 ЦК України шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу не відшкодовується.

Відповідно до ч.2 ст.1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого ( а в разі вини особи, яка завдала шкоди - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом .

З матеріалів кримінальної справи та висновку експертаавтотехніка № 61 від 27.11.2009 року вбачається, що в діях водія автомобіля ОСОБА_8 815 Dтранзитний номерний знак 24 АЕ 36-06 ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п.12.3 ПДР України, які з технічної точки зору знаходились в причинному звязку з виникненням даної пригоди. Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог п.12.3 ПДР України, тобто шляхом застосування своєчасного гальмування із зупинкой автомобіля до місця наїзду на пішохода ОСОБА_7В.( т.1 а.с.111-114).

Згідно висновку експерта № 149-А від 16.2011 року при судово-токсологічному дослідженні крові та сечі від трупу ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт в концентрації : в крові: - 3.5 проміле, в сечі 3.23 проміле, що стосовно живої людини відноситься до тяжкого ступеня спягніння ( т.1 а.с.103-105 ).

Суд вважає, що груба необережність потерпілого, який перебуваючи в стані алкогольного спяніння, в темну пору доби, в умовах обмеженої видимості, в порушення вимог п.4.14 ( а,б) ПДР України, перебігав автомобільну дорогу, сприяла виникненню шкоди. Ступень вини потерпілого становить 50 %, і ступень вини заподіювача шкоди ОСОБА_5 становить 50 %, що враховується судом при визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивачів.

Таким чином, за наявності змішаної вини заподіювача шкоди і потерпілого з відповідача ОСОБА_5 необхідно стягнути моральну шкоду на користь позивачів ОСОБА_1 в сумі 25 000 грн., ОСОБА_3 - в сумі 25 000 грн., ОСОБА_2- в сумі 50 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23,п.1ч.2ст.1167,1187,1192,1193 ЦК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 моральну шкоду на користь ОСОБА_1 25 000 грн., на користь ОСОБА_2 - 50 0 00 грн. , на користь ОСОБА_3 - 25 000 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис ОСОБА_9

З оригіналом вірно:

Суддя І. М. Таранкова