Справа №: 2-1102/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 лютого 2012 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Ніколової С.В.

при секретарі Івановському П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Волочиську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 91000 грн. боргу за договором позики, які відповідач одержав 31 грудня 2009 року, про що написав письмову розписку. Зазначає, що між нею та відповідачем була домовленість про повернення боргу 31 грудня 2010 року. Відповідач добровільно відмовляється повертати борг.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, від її представника ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача, просить провести заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. А тому, за згодою представника позивача, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 2 ст. 1047 цього ж Кодексу визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 31 грудня 2009 року позивачка ОСОБА_1 передала відповідачу ОСОБА_2 в борг 91000 грн. з умовою повернення даного боргу 31 грудня 2010 року.

В підтвердження боргових зобовязань відповідач ОСОБА_2 31 грудня 2009 року власноручно написав розписку, якою підтвердив отримання в борг у позивачки коштів у зазначеному вище розмірі.

Відповідач не виконав взяті на себе зобовязання щодо повернення боргу, незважаючи на те, що строк повернення позики у сумі 91000 грн. настав 31.12.2010 року, на вимоги позивачки повертати такий заперечував, у звязку з чим позивачка звернулася з даним позовом до суду.

Суд вважає, що відповідно до наведених вимог Цивільного кодексу України, представлена позивачкою розписка відповідача як позичальника є достовірним доказом в підтвердження її вимог про стягнення з відповідача отриманих ним в борг коштів у сумі 91000 грн.

За таких обставини, з наведених вище підстав позов підлягає задоволенню.

Судові витрати становлять 910 грн. 00 коп. і розподіляються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 197 ч. 2, 209, 212 - 215, 88 ЦПК України, ст.ст. 1046, 1047, 1049, 1051 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 91000 грн. боргу та 910 грн. 00 коп. понесених судових витрат, а всього 91910 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: