АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц-2090/5020/2012 р.
Справа № 2-33/11 Головуючий І-ої інстанції:Шишкін О.В.
Категорія: трудові Доповідач: Івах А.П.
УХВАЛА
31 жовтня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого Івах А.П.,
суддів Пшенічної Л.В., Борової С.А.,
при секретарі Варюшичевій А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до фізико-технічного інституту низьких температур Національної академії наук України, директора фізико-технічного інституту низьких температур Національної академії наук України ОСОБА_2, заступника директора фізико-технічного інституту низьких температур Національної академії наук України ОСОБА_3, колишнього завідуючого відділом № 9 фізико-технічного інституту низьких температур Національної академії наук України ОСОБА_4, нового завідуючого відділом № 9 фізико-технічного інституту низьких температур Національної академії наук України ОСОБА_5, комісії з трудових спорів фізико-технічного інституту низьких температур Національної академії наук України, третя особа управління Пенсійного фонду України у Дзержинському районі м. Харкова про поновлення порушеного права, визнання незаконними та скасування наказів відповідачів, здійснення перерахунку утримань страхових внесків, надання коригованих звітів до Пенсійного фонду України з урахуванням помісячного нарахування заробітної плати за час вимушеного прогулу, надання довідки про заробітну плату, визнання недійсними заяви та подання до управління Пенсійного фонду України у Дзержинському районі м. Харкова, складання актів за формою Н-1, винесення ухвали за фактом підробки підпису позивача, відшкодування моральної шкоди та спричиненої шкоди здоров'ю, -
в с т а н о в и л а :
У березні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів. Неодноразово доповнюючи свої позовні вимоги, з посиланням на обставини, викладені в описовій частині рішення суду першої інстанції, просив:
- нарахувати та виплатити йому надбавку до посадового окладу за стаж роботи у науковій сфері за період з 5 грудня 2000 року по 24 січня 2001 року;
- провести перерахунок та доплатити заробітну плату за період вимушеного прогулу з 24 січня 2001 року по 21 квітня 2005 року;
- нарахувати та перерахувати до Пенсійного фонду страхові внески окремо за кожен місяць вимушеного прогулу;
- провести перерахунок та здійснити доплату за період знаходження на лікарняних листах та у відпустці за весь період після 21 квітня 2005 року;
- провести перерахунок та доплату недоплаченої заробітної плати за період, коли він знаходився у судах та коли без його згоди його перевели з оплати за тарифною ставкою (окладом) на іншу ставку;
- виготовити дублікат трудової книжки у відповідності з рішенням суду без записів, які були скасовані;
- зупинити дію наказів: №155-Л від 20 вересня 2006 року, №174-Л від 17 жовтня 2006 року, №182-Л від 27 жовтня 2006 року, №181-Л від 27 жовтня 2006 року, №7-Л від 15 січня 2007 року, №20-Л від 5 лютого 2007 року, №28-Л віл 28 лютого 2007 року;
- заборонити директору призначати та проводити його атестацію до вирішення спору;
- стягнути з відповідачів на його користь моральну шкоду у розмірі 200 000 грн. пропорційно;
- зобовязати відповідачів правильно оформити та направити до Дзержинського Пенсійного фонду України у місті Харкові всі документи, які необхідні для призначення йому пенсії, при цьому визнати заяви та подання, які раніше були подані до фонду від його імені, недійсними;
- зобовязати відповідачів на підставі акту КРУ за 1 квартал 2007 року провести перерахунок та доплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 24 січня 2001 року по 21 квітня 2005 року;
- зробити правильний розрахунок страхових внесків окремо за кожний місяць вимушеного прогулу в період з 24 січня 2001 року по 21 квітня 2005 року та перерахувати їх до Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова;
- скласти акти форми Н-1 для розслідування факту неодноразового заподіяння шкоди його здоровю, втрати працездатності та отримання інвалідності;
- зобовязати відповідача надати йому відпустки за період вимушеного прогулу з березня 1992 року по листопад 1994 року;
- визнати незаконним, необґрунтованим та скасувати наказ №144/147-Л від 1 жовтня 2005 року;
- визнати незаконними та скасувати накази: №198-Л від 12 грудня 2008 року; №40-Л від 31 березня 2009 року; №47-Л від 13 квітня 2009 року, №2-16 від 17 листопада 2008 року;
- зобовязати КТС розглянути по суті його заяву від 10 жовтня 2008 року;
- скасувати рішення КТС ФТІНТ НАН України за №2 від 24 грудня 2008 року;
- зобовязати директора інституту ОСОБА_2 виконати всі рішення судів та щомісячно перераховувати до управління Пенсійного фонду України у Дзержинському районі міста Харкова його пенсію;
- скасувати рішення КТС №5 від 14 квітня 2009 року;
- скасувати наказ директора інституту №40-Л від 31 березня 2009 року;
- поновити порушене право на пенсію;
- зобовязати відповідачів видати довідку про заробітну плату;
- провести перерахунок утримань страхових внесків із заробітної плати та надати кориговані звіти до Пенсійного фонду з урахуванням заробітної плати за час вимушеного прогулу в період з 24 січня 2001 року по 21 квітня 2005 року відповідно до рішення апеляційного суду Харківської області від 13 лютого 2006 року.
На підставі ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 27 травня 2011 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо його прохання зобовязати відповідача нарахувати та виплатити надбавку до посадового окладу за стаж роботи у науковій сфері з а період з 5 грудня 2000 року по 24 січня 2001 року, провести перерахунок та доплатити заробітну плату за період вимушеного прогулу з 24 січня 2001 року по 21 квітня 2005 року, провести перерахунок та здійснити доплату за період знаходження на лікарняних листах та у відпустці за весь період після 21 квітня 2005 року, провести перерахунок та доплату недоплаченої заробітної плати за період знаходження позивача у судах переведення без його згоди з оплати за тарифною ставкою (окладом) на іншу ставку, заповнити дублікат трудової книжки у відповідності з рішенням суду без скасованих записів, на підставі акту КРУ за 1 квартал 2007 року провести перерахунок та доплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 24 січня 2001 року по 21 квітня 2005 року, надати усі відпустки за період з березня 1992 року по листопад 1994 року, про визнання незаконним наказу №47-Л від 13 квітня 2009 року, про порушення кримінальної справи за ст. 172 ч.1, ст. 173 ч.1 КК України, зобовязання директора ФТІНТ НАН України ОСОБА_2 надати усі щорічні відпустки повної тривалості провадження у справі закрито на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України.
В частині інших позовних вимог суд першої інстанції справу розглянув по суті.
Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 квітня 2012 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, на недоведеність обставин, що мають значення для справи, та те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, порушує питання про скасування рішення суду від 23 квітня 2012 року з ухваленням нового рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, поважність причини неявки належним чином не обґрунтував, документально не підтвердив того факту, що його дружина в силу стану свого здоровя потребує постійної уваги та стороннього догляду. Тому судова колегія розглядає справу за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 надали апеляційній інстанції заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що зявилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Розглядом справи встановлено, що сторони перебували у трудових відносинах, ОСОБА_1 працював у відповідача з 1 червня 1986 року на посаді молодшого наукового співробітника відділу №9.

Наказом директора ФТІНТ НАН України №157-Л від 15 листопада 1994 року ОСОБА_1 був звільнений за п.4 ст.40 КЗпП України за прогул з 19 вересня 1994 року по 17 жовтня 1994 року.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 5 грудня 2000 року ОСОБА_1 був поновлений на роботі.

Ухвалою судової колегії по цивільним справам Харківського обласного суду від 9 січня 2001 року рішення Дзержинського районного суду скасовано і ОСОБА_1 відмовлено в поновленні на роботі.

Наказом директора ФТІНТ НАН України №12-Л від 24 січня 2001 року ОСОБА_1 був звільнений з 24 січня 2001 року за п.4 ст.40 КЗпП України за прогули без поважних причин з 19 вересня 1994 року по 17 жовтня 1994 року.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 квітня 2005 року позов ОСОБА_1 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди задоволено частково, позивача поновлено на роботі на посаді молодшого наукового співробітника відділу №9 ФТІНТ НАН України з 24 січня 2001 року, було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 січня 2001 року по 24 квітня 2005 року, але лише за один рік в сумі 4200 грн.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 серпня 2005 року скасовано наказ директора ФТІНТ НАН України №12-Л від 24 січня 2001 року, адміністрацію ФТІНТ НАН України зобовязано виписати дублікат трудової книжки ОСОБА_1, середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 4200 грн. стягнуто з відрахуванням виплаченого в порядку негайного виконання рішення в сумі за один місяць та обовязкових податків і зборів.

Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 13 лютого 2006 року рішення в частині розміру стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди змінено, постановлено стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 26836 грн. 86 коп. та моральну шкоду в сумі 1080 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази у їх сукупності, встановив фактичні обставини по справі, правильно визначив правову природу спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та норми права, що підлягають застосуванню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд керувався тим, що позовні вимоги щодо спричинення йому моральної шкоди не знайшли свого підтвердження, що позивачем не доведено факту спричинення такої шкоди діями ФТІНТ НАН України та особисто керівниками, не встановлений причинний звязок між діями відповідача та настанням інвалідності. При цьому суд прийняв до уваги, що питання про стягнення моральної шкоди позивачем неодноразово порушувалися та були предметом судового розгляду з ухваленням судових рішень протягом 2005-2011 років, які є чинними на цей час.

Відповідно до норм п.2 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду, ухвалені та постановлені з приводу спору між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Наявною у справі ухвалою суду першої інстанції від 27 травня 2011 року (т.5, а.с.201-205) підтверджено, що з підстав, передбачених ст.205 п.2 ЦПК України провадження у справі за позовом ОСОБА_1 щодо поновлення його прав, а саме в частині позовних вимог, де він порушував питання про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити надбавку до посадового окладу за стаж роботи у науковій сфері, провести перерахунок та доплатити заробітну плату за період вимушеного прогулу, знаходження на лікарняних листах, у відпустці та у судах та без його згоди його було переведено з оплати за тарифною ставкою (окладом) на іншу ставку, заповнити дублікат трудової книжки без записів, які було скасовано, на підставі акту КРУ за 1 квартал 2007 року провести перерахунок та доплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу, надати усі відпустки, про визнання незаконними наказів №47-Л від 13 квітня 2009 року, про порушення кримінальної справи за ст.172 ч.1, ст.173 ч.1 КК України, зобовязання директора ФТІНТ НАН України ОСОБА_8 надати йому усі передбачені законодавством щорічні відпустки повної тривалості закрито.

Відповідно до ст.60 ЦПК України. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На виконання вимог вказаного процесуального закону позивачем не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх позовних вимог.

Судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції про фактичну відсутність доказів, які б підтвердили обставини, на які посилається позивач, та про визнання його доводів такими, що є безпідставними, необґрунтованими та недоведеними, ґрунтується на основі повно та всебічно зясованих в ході судового розгляду справи обставин, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень.

За результатами оцінки наявних у справі доказів, суд, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, ухвалив рішення, що відповідає вимогам ст.ст. 213-215 ЦПК України, навів мотиви, з яких вважає встановленою відсутність фактів на обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для їх задоволення судова колегія не вбачає.

За положеннями ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливее рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: