РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 0616/4935/12

провадження у справі № 2/0616/1387/12

20 грудня 2012 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Коцюби О.М.,

за участю секретаря Лось Н.О.,

позивачів-відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

відповідача-позивача ОСОБА_3

представника позивачів-відповідачів ОСОБА_4

представника відповідачів-позивачів ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Новоград-Волинський справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні житлом та за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСББ «Чайка», Виконкому Новоград-Волинської міської ради та Управління житлового-комунального господарства та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради про визнання приватизації незаконною та визнання членом сімї наймача -

в с т а н о в и в:

11.10.2012 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні житлом, у якому просили суд виселити відповідачів з квартири №18, що знаходиться за адресою: вул. Леваневського, 3, м. Новоград-Волинський.

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що вони (позивачі), разом зі своїм сином, зареєстровані у квартирі № 18, що знаходиться за адресою: вул. Леваневського, 3, м. Новоград-Волинський та є її власниками на підставі свідоцтва про право власності. Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та разом із своєю сестрою є співвласниками цієї квартири. Відповідач ОСОБА_7А, яка являється дружиною відповідача ОСОБА_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Раніше між ними було досягнуто домовленість про те, що ОСОБА_3 разом із своєю сімєю тимчасово проживатимуть в їхній квартирі № 18, що знаходиться за адресою: Леваневського, 3, м. Новоград-Волинський а вони, у свою чергу, в квартирі відповідача. У серпні цього року вони (позивачі) виявили бажання проживати у власній квартирі. Однак відповідачі відмовились повернутися у своє житло де вони зареєстровані та яке належить їм на праві власності, та не пустили позивачів до власної квартири. Тому, вони змушені звернутися з даним позовом до суду.

23.10.2012 року, у попередньому судовому засіданні, ОСОБА_6В та ОСОБА_7 подали до суду зустрічну позовну заяву з вимогами до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСББ «Чайка», Виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, Управління житлового-комунального господарства та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради Житомирської області про визнання приватизації незаконною та визнання членом сімї наймача.

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що у серпні 2012 року, відповідач ОСОБА_1, який є рідним дядьком позивача ОСОБА_3, неодноразово зявлявся за їхнім місцем проживання АДРЕСА_1, де відбувся конфлікт. У ході конфлікту відповідач ОСОБА_1 повідомив, що вказана квартира ним приватизована, а тому його племінник, дружина і їхня дитина зобовязані звільнити займане приміщення. Вважають що приватизація поведена не законно. Приватизацію проведено відповідачами, які не проживали у цій квартирі більше 10 років. Позивачі посилаються на те, що згідно законодавства передача займаних квартир здійснюється в спільну власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у даній квартирі. Однак ОСОБА_1, отримуючи довідку № 8 від 28.10.2010 року про осіб які мають право на житло вказав лише осіб, які зареєстровані у спірній квартирі. Тому позивачі за зустрічною позовною заявою змушені звернутися до суду про визнання недійсною довідку № 8 від 28.10.2010 року про склад сімї наймача, видану ОСББ «Чайка», наказ Управління житлового-комунального господарства та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради Житомирської області № 103 від 25.11.2010 року в частині передачі у власність ОСОБА_1 та членам його сімї у власність спірну квартиру та свідоцтво № 29 від 25.11.2010 року про право власності на житло видане на імя ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6. Просять також визнати ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 таким, що втратили право користування житловим приміщенням та визнати ОСОБА_7 членом сімї померлого наймача ОСОБА_8 і зобовязати ОСББ «Чайка» укласти з позивачем ОСОБА_7 договір найму квартири.

Суд, заслухавши позивачів-відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, їхнього представника ОСОБА_4, відповідачів-позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_7, їхнього представника ОСОБА_5, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку дійшов висновку.

Стосовно первісного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні житлом встановлено наступне.

Позивачі-відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 являються власниками квартири № 18, що знаходиться за адресою: вул. Леваневського, 3, м. Новоград-Волинський, що підтверджується копією свідоцтва про право власності № 29 від 25.11.2010 року (а.с. 8).

Відповідач-позивач ОСОБА_3 являється разом із своєю рідною сестрою ОСОБА_15 співвласником квартири № 3, що знаходиться за адресою: вул. Спортивна 2, м. Новоград-Волинський, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16.12.1996 року (а.с. 9).

Позивач-відповідач ОСОБА_1 намагався потрапити до власного будинку, однак відповідачі-позивачі ОСОБА_6В та ОСОБА_7 чинили перешкоди у цьому, що підтверджується копією постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 07.09.2012 року (а.с. 6).

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Ст. 391 ЦК України зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Стосовно зустрічної позовної заяви ОСОБА_6В та ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСББ «Чайка», Виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, Управління житлового-комунального господарства та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради Житомирської області про визнання приватизації незаконною та визнання членом сімї наймача встановлено наступне.

22.09.2009 року померла ОСОБА_8, яка являлася матірю позивача-відповідача ОСОБА_1 та бабою відповідача-позивача ОСОБА_3

З пояснень відповідачів-позивачів випливає, що відповідач-позивач ОСОБА_7 проживала разом з ОСОБА_8 у спірній квартирі з 2007 року. На підтвердження даного факту надали Акт обстеження квартири від 27.08.2012 року, у якому факт проживання відповідача-позивача ОСОБА_8 (дівоче прізвище - Саксонік) Г.А. у спірній квартирі з 2007 року встановлений зі слів сусідів (а.с. 34). Суд відкидає вказаний Акт як доказ, оскільки жодним належним доказом не підтверджується факт постійного проживання ОСОБА_7 у вказаній квартирі саме з 2007 року. Натомість, у матеріалах справи є копія медичної картки ОСОБА_7, де дата заповнення вказана 26.09.2008 року та зазначена адреса: АДРЕСА_1 (а.с. 72-78). Із зазначеного доказу достовірно випливає, що відповідач-позивач ОСОБА_7 проживала з вересня 2008 року за адресою: АДРЕСА_1.

Посилання відповідачів-позивачів на те, що ОСОБА_7 була вселена у спірну квартиру за згодою усіх наймачів померлої ОСОБА_7, та позивачів-відповідачів ОСОБА_1В і ОСОБА_2 спростовується поясненнями як самих позивачів-відповідачів ОСОБА_1В і ОСОБА_2 так і свідком ОСОБА_15, яка являється рідною сестрою, відповідача-позивача ОСОБА_3. Із пояснень вищевказаних осіб випливає, що наймачі дали згоду на тимчасове проживання ОСОБА_7. Зазначений факт про те, що позивачі-відповідачі не надавали згоди на постійне проживання у спірній квартирі, підтверджується й тим, що лише при подачі зустрічної позовної заяви до суду ОСОБА_7 знялася з реєстрації за попереднім місцем село Дубрівка, Баранівського району, Житомирської області (а.с. 47).

Ст. 65 ЖК України зазначає, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

З матеріалів справи не вбачається, що наймачі надавали письмову згоду на вселення ОСОБА_7

Із пояснень свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 випливає те, що дійсно у спірній квартирі проживали, окрім померлої ОСОБА_8, ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_7. Однак вказані свідки не підтвердили того, що ОСОБА_7 проживала у вказаній квартирі як член сімї наймача квартири. Крім цього, пояснення свідків в основному стосуються відповідача-позивача ОСОБА_3, а не його дружини ОСОБА_7.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Як встановлено вище та достовірно відомо, що відповідач-позивач ОСОБА_7 проживала у квартирі наймача померлої ОСОБА_7 з вересня 2008 року. У вересні 2009 року ОСОБА_7 померла. Тобто разом проживали близько 1 року. Судом не може зазначений строк розцінюватися як постійність проживання в контексті вищевказаної норми закону. Також суду не надано й доказів на ведення спільного господарства ОСОБА_7 та померлою.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 р. № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Тому, на підставі вище викладено, суд вирішив відмовити у задоволенні позовної вимоги за зустрічним позовом в частині визнання ОСОБА_7 членом сімї померлого наймача.

Оскільки ОСОБА_7 не є членом сімї наймача - тому її права приватизацією жодним чином не порушуються, а тому вона не є особою, яка має право оскаржувати дійсність довідки № 8 від 28.10.2010 року про склад сімї наймача, видану ОСББ «Чайка», наказ Управління житлового-комунального господарства та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради Житомирської області № 103 від 25.11.2010 року в частині передачі у власність ОСОБА_1 та членам його сімї у власність спірну квартиру та свідоцтво № 29 від 25.11.2010 року про право власності на житло видане на імя ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 оскільки не знайшло підтвердження те, що вона повинна була бути залучена як учасник приватизації.

На вищевикладених підставах слід відмовити також і у задоволенні зустрічних позовних вимогах в частині визнання ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 таким, що втратили право користування житловим приміщенням.

Крім цього, зі змісту зустрічного позову та з пояснень відповідачів-позивачів та їхнього представника не вбачається будь-яких порушених прав відповідача-позивача ОСОБА_3.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

ОСОБА_3 не вказав, за захистом якого саме свого порушеного немайнового чи майнового права звертається до суду.

Позовні вимоги за первісним позовом судом вирішено задовольнити у повному обсязі, оскільки вони ґрунтуються на нормах закону, а саме, як зазначено вище, ст. 150 ЖК України та ст. 391 ЦК України.

Крім цього, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів-позивачів слід стягнути сплачений позивачами-відповідачами судовий збір у розмірі 107 грн. 30 коп..

Стосовно зауваження представника відповідачів-позивачів ОСОБА_5 про те, що судом не залучено у справу орган опіки і піклування, оскільки вирішується питання про виселення ОСОБА_7, яка має неповнолітню дочку судом встановлено наступне. ОСОБА_7 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2008 року (а.с. 25). Батьком неповнолітньої ОСОБА_16 є відповідач-позивач ОСОБА_3 (а.с. 26). ОСОБА_3 є співвласник квартири № 3, що знаходиться за адресою: вул. Спортивна, 2, м. Новоград-Волинський (а.с. 9). ОСОБА_3 зареєстрований у цій квартирі, що ні ким не оспорюється. Визнаний такими, що втратив право користування цією квартирою у судовому порядку не був. Представником ОСОБА_5 не вірно трактується ч. 4 ст. 29 ЦК України, що вказаною нормою визначено, що місцем проживання неповнолітньої дитини є місце проживання її матері. Натомість, ч. 4 ст. 29 ЦК України чітко вказує, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Оскільки, ОСОБА_3 є батьком неповнолітньої та забезпечений житлом на праві приватної власності, а тому права неповнолітньої дитини не порушуються. На цій підставі судом не ставилось на обговорення питання про залучення у справу органу опіки чи піклування. Крім цього, на початку розгляду справи судом розяснювалися права та обовязки сторін, відповідних клопотань з цього приводу сторонами не заявлялося.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 211-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги за первісною позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні житлом задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з квартири № 18, що знаходиться за адресою: вул. Леваневського, 3, м. Новоград-Волинський.

У задоволенні вимог зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСББ «Чайка», Виконкому Новоград-Волинської міської ради та Управління житлового-комунального господарства та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради про визнання приватизації незаконною та визнання членом сімї наймача відмовити.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 сплачений ними судовий збір у розмірі 107 грн. 30 коп.

Заходи забезпечення позову накладених ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 0616/4935/12 від 29.10.2012 року, з моменту набрання чинності даним рішенням, скасувати.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошена його вступна і резолютивна частини у судовому засіданні 20.12.2012 року.

Повний текст рішення складено 25.12.2012 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий: О.М. Коцюба