АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження 22-ц/2090/6931/2012 р. Головуючий 1 інстанції Демченко І.М.
Справа № 2027/583/2012 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Коровіна С.Г., Довгаль Г.П.

при секретарі Рудь А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 21 червня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО»про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО»про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу йому належить автомобіль НОМЕР_1.

24.01.2011 року ОСОБА_2 приблизно о 16.00 керував автомобілем ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3, та рухаючись в сторону селища Ківшарівка не вибрав безпечної швидкості, не врахував умови дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з його автомобілем Міцубісі Лансер.

Згідно постанови Куп'янського міськрайонного суду від 12.05.2011 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Харківської області від 08.06.2011 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, свою вину у вчиненні ДТП ОСОБА_2 повністю визнав написавши йому розписку про зобов'язання відшкодувати заподіяну шкоду.

Згідно висновку спеціаліста, складеного 31.01.2011 року, вартість відновлювального ремонту складає 77036,02грн.

Також, у даному позові зазначено відповідачем ПАТ Українська страхова компанія «Гарант -Авто»оскільки в матеріалах справи знаходиться поліс який підтверджує, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в даній страховій компанії.

В звязку з цим просив стягнути в солідарному порідку з відповідачів 78536,02грн. матеріальної шкоди.

Крім того, він поніс витрати на проведення даної експертизи в сумі 1500грн., які також підлягають стягненню з відповідачів.

Також просив стягнути з відповідачів 12000 грн. на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у спричиненні йому незручностей та у порушенні звичайного ритму життя внаслідок неможливості використання автомобіля протягом тривалого часу.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і його представник підтримали уточнений позов, вказав в обґрунтування своїх позицій на обставини, що викладені у позові. Пояснили, що ОСОБА_2 керував автомобілем, який належить ОСОБА_3 та, на який був оформлений страховий поліс ВС/1364454 ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО»тому всі співвідповідачі повинні нести солідарну відповідальність перед позивачем.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти позову, вважаючи його необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Представник ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО»Харківської філії позов не визнала і просила відмовити посилаючись на те, що на момент ДТП працівники ДАІ на місце не викликались. Таким чином, встановити, чи були підстави законного керування ОСОБА_2 автомобілем не представляється можливим.

Отже відсутня об'єктивна можливість визнання події ДТП Страховим випадком.

Крім того, висновок експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку від 31.01.2011 року, не може бути визнаним належним доказом, оскільки експертом зазначено перелік пошкоджень автомобіля на день огляду ним зазначеного транспортного засобу.

Тобто, експертом не встановлювалась інформація, чи мав пошкодження зазначений автомобіль до настання ДТП, яка нібито сталася 24.01.2011 року та про яку повідомлено в ДАІ 13.04.2011 року. Та чи усі зафіксовані ним пошкодження завдані автомобілю внаслідок лише ДТП, про яку йдеться у позові.

Крім того, учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані терміново повідомити про дорожньо-транспортну пригоду відповідні органи МВС України; зберегти транспортний засіб чи пошкоджене майно в такому стані, в якому воно знаходилось після ДТП, до тих пір, доки їх не огляне призначений страховиком аварійний комісар або експерт. Жодної з цих вимог Закону, а звідси умови договору страхування ОСОБА_2 і ОСОБА_1 не виконали.

Відповідно до ст. 35 зазначеного Закону, для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування зобов'язана звернутися до страховика з заявою, встановленого зразка та надати необхідні документи, якими обґрунтовує свою заяву, право на отримання страхового відшкодування, та розмір завданих збитків.

Ні ОСОБА_1, ані ОСОБА_2 до ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» з повідомленням про настання страхового випадку ДТП 24.01.2011 року та заявою про сплату страхового відшкодування, не дивлячись на неодноразові рекомендації представника страховика у двох судових засідання та неодноразові особисті роз'яснення, не звернулися.

Тобто, страхувальник та потерпіла особа своїми діями повністю позбавили можливості страховика встановити обставини ДТП, оглянути пошкоджені транспортні засоби, визначити розмір збитків та їх характер.

Моральна ж шкода не може бути відшкодована Страховою компанією оскільки відповідно до ч. З ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки позивач, згідно позовної заяви, пов'язує завдану йому моральну шкоду лише з пошкодженням належного йому автомобіля, така завдана йому моральна шкода згідно приписів вищезазначеного Закону за рахунок Страхової компанії відшкодуванню не підлягає.

Співвідповідач ОСОБА_5 надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позову ОСОБА_1 заперечувала, вказала, що підстав для стягнення з неї шкоди немає.

Рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 21 червня 2012 року позов задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 77036,02 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 2000 грн. відшкодування моральної шкоди, 850грн судових витрат на виготовлення експертного дослідження та 1067,67грн судового збору.

В іншій частині в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити його вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, оскільки судом безпідставно не були взяті до уваги надані ним докази та пояснення.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення з?явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Із матеріалів справи вбачається, що 24.01.2011 року ОСОБА_2 приблизно о 16.00 керував автомобілем ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3, та рухаючись в сторону селища Ківшарівка не вибрав безпечної швидкості, не врахував умови дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з його автомобілем Міцубісі Лансер.

Згідно постанови Куп'янського міськрайонного суду від 12.05.2011 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Харківської області від 08.06.2011 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження спеціаліста, складеного 31.01.2011 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 77036,02грн.

Отже, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню саме ця сума.

Доводи позивача стосовно того, що відшкодовувати шкоду повинна ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО», з якою відповідач уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції і не приймаються колегією суддів, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про повідомлення страхової компанії відповідачем або позивачем про настання страхового випадку.

Також обґрунтовано суд першої інстанції дійшов і висновку про відмову в позові в частині солідарного стягнення з відповідачів матеріальної та моральної шкоди , оскільки відповідальність відповідачів визначена вимогами п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, а відповідальність страхової компанії визначена Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що підстав для стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 немає, оскільки винним у даній ДТП є ОСОБА_2, ОСОБА_3 учасником ДТП не була.

Обґрунтовано суд першої інстанції дійшов і висновку стосовно відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки в результаті даної ДТП ОСОБА_1 були причинені моральні страждання. Розмір моральної шкоди визначений судом першої інстанції відповідно до вимог ст..23 ЦК України та п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року Про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідачі рішення суду не оскаржували.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 21 червня 2012 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

судді