Дата документу: 23.07.2012
Справа № 0818/8188/2012
Номер провадження 2/0818/2697/2012
У ХВ А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2012 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя Світлицької В.М. про покарання судді за винесення нею завідомо неправосудного рішення по справі № 2/0808/1264/2012 , -

В С Т А Н О В И В:

20.07.2012 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя Світлицької В.М. про покарання судді за винесення нею завідомо неправосудного рішення по справі № 2/0808/1264/2012.

Конституцією України встановлено, що судді при здійснені правосуддя незалежні й підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а також однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом (ст.ст. 126,129).

Згідно із зазначеними положеннями Конституції України судові рішення і, відповідно, дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (повязаних з підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції, а не в інший суд першої інстанції. Тобто, процесуальні акти і дії судді, які стосуються питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в апеляційному і касаційному порядку та прийняття по них судових рішень, належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Останнє порушувало б і принцип незалежності суддів, і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Суд є органом, який розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб, а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише в порядку, визначеному ст. 129 Конституції та законодавством про судочинство.

Виходячи із зазначених норм Конституції, рішення, дії чи бездіяльність судді при здійсненні правосуддя можуть бути оскаржені лише у передбаченому законом процесуальному порядку, зокрема, шляхом включення зазначених питань до апеляційної скарги на рішення чи ухвалу суду, а не шляхом звернення до суду чи судді з позовом як до відповідача.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року №8 Про незалежність судової владизазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує до суду процесуальну діяльність судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, повязану із здійсненням правосуддя по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про скасування права власності на майно, що є підставою для відмови у відкритті провадження по справі, оскільки у відповідності із діючим законодавством, здійснюється інший порядок виправлення помилок та недоліків, допущених при здійсненні судочинства. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у звязку з розглядом судових справ.

У зв'язку з викладеним розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом справи, нормами ЦПК України чи іншими законами не передбачено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що предметом заявленого ОСОБА_1 позову є оскарження дій судді Заводського районного суду м. Запоріжжя у ході здійсненні правосуддя, що є процесуальною дією, яка передбачена ст. ст. 209,222 ЦПК України, суд вважає, що даний спір не має встановлених нормами ЦПК України ознак справи цивільної юрисдикції і у відкритті провадження по даній справі слід відмовити на підставі п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.122 ч.2 п.1 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя Світлицької В.М. про покарання судді за винесення нею завідомо неправосудного рішення по справі № 2/0808/1264/2012.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається апеляційному суду Запорізької області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Ю. В. Апаллонова