Справа № 2-н-327/12/1222
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

28.05.2012 року суддя Попаснянського районного суду Луганської області Суббота М.І.

розглянувши матеріали заяви прокурора Попаснянського району в інтересах ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої , але не виплаченої заробітної плати з Попаснянського КП «Місто» , -

встановив:

Прокурор Попаснянського району звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з заявою про видачу судового наказу та просив видати наказ, відповідно до якого стягнути нараховану , але не виплачену заробітну плату з Попаснянського КП «Місто». В своїй заяві прокурор Попаснянського району посилається на те , що заборгованість підприємства із виплати заробітної плати перед ОСОБА_1 складає 1073 грн.

Розглянувши надані матеріали, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у прийнятті даної заяви.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами норм цивільного процесуального законодавства, що регулює наказне провадження, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи прийнята постанова №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження».

Так, п.9 вказаної Постанови передбачено, що наявність спору про право (п.2.ч.3 ст.100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. А п.12 вказаної Постанови передбачено , що не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Так , заявник посилається на те , що заборгованість підприємства із виплати заробітної плати перед ОСОБА_1 складає 1073 грн, та на підтвердження своїх вимог додає до своєї заяви довідку про заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 - станом на 01.05.2012 року у розмірі 2913 грн. 19 коп. При цьому , Попаснянським районним судом з Попаснянського КП «Місто» на користь ОСОБА_1 була стягнута сума заборгованості згідно довідки підприємства станом на 23.04.2012 року у розмірі 2913 грн. 19 коп. (справа № 2-253/12/1222) і даний судовий наказ набрав чинності.

Вказане позбавляє суд можливості прийти до беззаперечного висновку про розмір заборгованості підприємства перед заявником і є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу .

На підставі викладеного, керуючись ст. 100 ч. 3 п. 2 ЦПК України

Ухвалив:

У прийнятті заяви прокурора Попаснянського району в інтересах ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої , але не виплаченої заробітної плати з Попаснянського КП «Місто» , ВІДМОВИТИ.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Копію ухвали направити заявнику, а після сплину строку на її оскарження повернути заяву з додатками.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги в апеляційний суд Луганської області через Попаснянський районний суд протягом 5 днів.

Суддя Попаснянського райсуду М.І.Суббота