Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-183/12
РІШЕННЯ

Іменем України

24.01.2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Дубас Т.В.

за участю секретаря: Решетнікової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, зобовязання зареєструвати квартиру, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: товарна біржа «Київська універсальна біржа», товариство з обмеженою відповідальністю «Атон ЛТД» про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права користування квартирою, визнання незаконним та скасування рішення, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду з позовом про визнання права власності на квартиру.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що згідно договору купівлі-продажу на імя ОСОБА_1 було придбано житлову квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу, реєстраційний номер Б 5374/13091 від 26.11.1997 року.

Договір купівлі-продажу був посвідчений Київської універсальною біржею.

Згідно довідки форми 3 за № 1678 від 26.11.2008 року ОСОБА_1 являється власником особового рахунку на вказаній житловій площі квартири АДРЕСА_1.

Зазначений договір купівлі-продажу квартири не був зареєстрований в Києво- Святошинському БТІ, оскільки ОСОБА_1 був неповнолітнім та необізнаним у законодавстві.

Позивач зазначає, що оскільки зазначений договір не був зареєстрований у встановленому законом порядку він не може вільно розпоряджатись зазначеною квартирою.

Щоб зареєструвати договір купівлі-продажу квартири ОСОБА_1 звернувся в Комунальне підприємство «БТІ Києво-Святошинського району Київської області» (далі - КП «БТІ»),

Згідно відповіді КП «БТІ» за № 255 від 15.12.2008 року було прийнято рішення про відмову в реєстрації права власності на зазначений обєкт, оскільки дана угода купівлі-продажу не була зареєстрована в нотаріальному порядку.

Тому ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на спірну квартиру, зобовязати КП «БТІ» зареєструвати зазначене право та зобовязати виконавчий комітет Вишневої міської ради видати йому свідоцтво про право власності на квартиру.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.12.2008 року позов був задоволений у повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15.12.2009 року зазначене рішення від 25.12.2008 року було скасовано, справу направлено на новий розгляд.

25.12.2009 року Києво-Святошинським районним судом було знову відкрито провадження у справі. 10.02.2010 року судом було залучено у якості третьої особи ОСОБА_3

У лютому 2010 року ОСОБА_3 подав до Києво-Святошинського суду позовну заяву до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 05.06.2009 року ОСОБА_1 було подано позовну заяву про виселення ОСОБА_3 із квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Проте ОСОБА_3 зазначає, що раніше в спірній квартирі проживав лише він та його дружина ОСОБА_4 Позивач зазначає, що від дружини ніколи не чув про те, що квартира їй не належить, до її смерті в спірній квартирі були зареєстровані лише ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ОСОБА_3 зазначає, що оскільки він на законних підставах проживає у спірній квартирі і у ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, реєстраційний номер D 5374/13091 від 26.11.1997 року виникають вимоги до Позивач про виселення, то він являється прямо заінтересованою особою, яка має право подати позов про визнання спірного договору недійсним.

Позивач зазначає, що вимогами ст. 227 ЦК України 1963 року встановлено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 ЦК України). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів. Оскільки квартира за своїми властивостями є частиною жилого будинку, зміст даної статті поширюється і на договори купівлі-продажу квартир.

Тому ОСОБА_3 просив суд визнати договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер D 5374/13091 від 26.11.1997 року недійсним.

03.03.2010 року ухвалою суду було обєднано позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: товарна біржа «Київська універсальна біржа», ТОВ «Атон ЛТД» про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним з позовом ОСОБА_1 до КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради», виконавчого комітету Вишневої міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру в одне провадження.

ОСОБА_3 подав заяву про уточнення та збільшення позовних вимог відповідно до якої просив суд, крім зазначеної вище вимоги, визнати за ним право користування спірною квартирою.

ОСОБА_1 теж змінив свої позовні вимоги. Просив суд залишити без розгляду позовну вимогу щодо визнання за ним права власності на квартиру, але визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, укладеного на Київській універсальній біржі між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, яка діяла від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 Заявлені вимоги обґрунтовував тим, що після укладання спірного договору відбулося повне його виконання, договір не був нотаріально посвідчений з поважних причин, оскільки покупець на той час був неповнолітнім і не мав можливості це зробити. Зараз ОСОБА_1 вжив всіх заходів для нотаріального посвідчення договору, однак ОСОБА_2 ухиляється від цієї дії за браком у неї часу та коштів.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.09.2010 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: товарна біржа «Київська універсальна біржа», ТОВ «Атон ЛТД» про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.06.2011 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.09.2010 року та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 11.01.2011 року були скасовані та справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

06.10.2011 року ОСОБА_2 подала заяву, відповідно до якої зазначила, що вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, 26.11.1997 року на Київській Універсальній Біржі в м. Києві між брокером Брокерської контори № 587 ОСОБА_6, діючим по дорученню від ОСОБА_2 та брокер Брокерської контори № 587 ОСОБА_7 діючий по дорученню ОСОБА_8, яка діяла від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, який було зареєстровано на Київській універсальній біржі під реєстраційним номером D 5374/13091. Предметом даного договору була однокімнатна квартира АДРЕСА_5.

Після укладення даного договору відбулося повне виконання договору сторонами, а саме Покупець повністю до підписання договору сплатив Продавцю передбачені договором грошові кошти у сумі 3 000 грн.

Проти позову ОСОБА_3 заперечувала в повному обсязі, оскільки ОСОБА_3 ніякого відношення не мав до вказаної квартири та до самого договору на час його укладання.

Просила позов розглянути за її відсутності.

23.12.2011 року ОСОБА_1 подав до Києво-Святошинського районного суду Київської області уточнену позовну заяву відповідно до якої просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6, укладеного 26.11.1997 року на Київській універсальній біржі в м. Києві між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 та зобовязати КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради» зареєструвати спірну квартиру на імя ОСОБА_1

12.01.2012 року ОСОБА_3 подав уточнену позовну заяву, згідно якої зазначив, що оскільки рішення суду на основі якого виконавчим комітетом Вишневої міської ради було затверджене рішення про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на спірну квартиру та реєстрації КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради» права власності на спірну квартиру за ОСОБА_1 було скасовано, то це є підставою для скасування згаданих рішення виконавчого комітету та державної реєстрації права власності в БТІ.

Тому ОСОБА_3, крім зазначених вище вимог, просив суд поновити йому строк позовної давності, визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області № 4/3 від 27.01.2009 року про видачу свідоцтва про право власності на імя ОСОБА_1 на АДРЕСА_7, визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності від 09.02.2009 року на імя ОСОБА_1 на АДРЕСА_7, скасувати державну

реєстрацію права власності на імя ОСОБА_1 на АДРЕСА_7.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив суд задоволити його позовні вимоги, у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: товарна біржа «Київська Універсальна Біржа», ТОВ «Атон ЛТД» про визнання договору купівлі- продажу квартири недійсним просив відмовити у повному обсязі.

Представник ОСОБА_3 проти задоволення вимог ОСОБА_1 заперечував, просив суд задовольнити позов ОСОБА_3

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, просила суд слухати справу за її відсутності. Проти задоволення вимоги ОСОБА_1 не заперечувала, була проти задоволення позову ОСОБА_3

Представники виконавчого комітету Вишневої міської ради та КП «БТІ Києво- Святошинської районної ради» подали заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності і позов вирішити відповідно до чинного законодавства.

Інші особи в судове засідання не зявились, про час та розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ряди Київської області», виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, зобовязання зареєструвати квартиру, а вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво- Святошинського району Київської області, треті особи: товарна біржа «Київська універсальна біржа», товариство з обмеженою відповідальністю «Атон ЛТД» про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права користування квартирою, визнання незаконним та скасування рішення, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 26.11.1997 року на Київській універсальній біржі в м. Києві між брокером Брокерської контори № 587 ОСОБА_6, діючим по дорученню від ОСОБА_2 та брокер Брокерської контори № 587 ОСОБА_7 діючий по дорученню ОСОБА_8, яка діяла від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, який було зареєстровано на Київській універсальній біржі під реєстраційним номером D 5374/13091. Предметом даного договору була однокімнатна квартира АДРЕСА_5. Нотаріально договір не посвідчений.

Пунктом 14 договору купівлі-продажу застережено сторони про обовязкову реєстрацію в Києво-Святошинському БТІ на виконання вимог ст. 227 ЦК України 1963 року.

У 2008 році ОСОБА_1 звернувся до КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради» з метою реєстрації спірного договору, однак у вчиненні даної дії 15.12.2008 року йому було відмовлено, оскільки договір нотаріально не посвідчений.

На момент звернення ОСОБА_1 до суду у спірній квартирі був зареєстрований лише ОСОБА_3, який являвся йому родичем., як зазначено у довідці форми 3 і який, виходячи зі змісту листів КП «Управління міським господарством» був зареєстрований у спірній квартирі з 12.09.2003 року на підставі заяви про реєстрацію місця проживання та свідоцтва про одруження з ОСОБА_4, на дану реєстрацію була надана згода ОСОБА_8, яка на той час представляла інтереси неповнолітнього сина ОСОБА_1

У червні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про виселення без надання іншого жилого приміщення, не підтвердження своїх позовних вимог додав до позову довідку № 464 від 25.03.2009 року, з якої вбачається, що на цю дату у спірній квартирі вже був прописаний також і ОСОБА_1

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Цивільний кодекс України набрав чинності 01 січня 2004 року, тобто норми ЦК України слід застосовувати з 01 січня 2004 року, тому суд приходить до висновку про застосування положень Цивільного кодексу 1963 року, який регулював цивільні відносини до 01.01.2004 року.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1, то у відповідності до ст.45 ЦК України 1963 року недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі.

Стаття 47 ЦК України 1963 року зазначає, що нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою ст. 48 цього кодексу.

Згідно ст. 48 ЦК України 1963 року недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

У відповідності до ст. 59 ЦК України 1963 року угода визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення.

Відповідно до ст. 227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» зі змінами та доповненнями розяснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах).

Згідно розяснень Міністерства юстиції України № 17-12/44 від 10.04.1998 року «Щодо діяльності товарних бірж», передбачено, що, беручи до уваги вимоги ст. 227 ЦК України 1993 року, яка передбачає особливі умови щодо договір купівлі-продажу будинку (його частини), якщо хоча б однією із сторін є громадянин, вважається, що такі договори, укладені та зареєстровані біржами з дотриманням закону, підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, недотримання цієї вимоги згідно ст. 47 ЦК України 1963 року тягне недійсність договору, таким чином, зазначений договір набуватиме чинності з моменту його нотаріального посвідчення.

На основі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки відповідно до чинного законодавства на час укладення спірної угоди вона підлягала нотаріальному посвідченні, то задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», виконавчого комітету Вишневої міської-ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, зобовязання зареєструвати квартиру необхідно відмовити.

Щодо позову ОСОБА_3, то слід зазначити, що суд вважає за необхідне задоволити його вимоги про поновлення йому строку позовної давності, оскільки зазначений строк є пропущеним з поважних причин, так як обєктивної можливості дізнатися про існування спірного договору купівлі-продажу у ОСОБА_3 не було.

Щодо його вимоги про визнання недійсним спірної угоди, то суд приходить до висновку про відмову у її задоволенні, оскільки в даному випадку ОСОБА_3 не є належним позивачем так як на час укладення спірного договору він не мав жодного відношення до спірної квартири і жодних його прав на час укладення договору порушено не було.

Також суд приходить до висновку і про відмову у задоволенні вимоги про визнання права на користування спірною квартирою, так як ОСОБА_3 був поселений у спірну квартиру саме за дозволом ОСОБА_1, від якого діяла його мати, крім того ОСОБА_3 не являється членом сім'ї ОСОБА_1

Слід зазначити, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.12.2008 року позов ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на спірну квартиру, зобовязання КП «БТІ» зареєструвати зазначене право та зобовязання виконавчого комітету Вишневої міської ради видати йому свідоцтво про право власності на квартиру був задоволений у повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15.12.2009 року зазначене рішення від 25.12.2008 року було скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Згідно ст. 319 ЦПК України рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Частиною 1 ст. 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Оскільки рішення суду на основі якого виконавчим комітетом Вишневої міської ради було затверджене рішення про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на спірну квартиру та реєстрації КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради» права власності на спірну квартиру за ОСОБА_1 було скасовано, то це є підставою для скасування згаданих рішення виконавчого комітету, свідоцтва про право власності та державної реєстрації права власності в БТІ.

На підставі викладено до відповідно до ст. 58 Конституції України, ст. 5 ЦК України 2004 року , ст. 45, 47, 48, 59,227 ЦК України 1963 року, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» зі змінами та доповненнями та керуючись ст. ст. 21, 208, 209, 212,213,214,215,319 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво- Святошинського району Київської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, зобовязання зареєструвати квартиру - відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_9, ОСОБА_2, виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: товарна біржа «Київська універсальна біржа», товариство з обмеженою відповідальністю «Атон ЛТД» про визнання договору купівлі- продажу недійсним, визнання права користування квартирою, визнання незаконним та скасування рішення, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішенням виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області № 4/3 від 27.01.2009 року.

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності від 09.02.2009 року на імя ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_8.

Скасувати державну реєстрацію права власності на імя ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_8.

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя Дубас Т.В.