Справа № 1513/3372/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2012 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бошкова М.І.

при секретарі Фоміній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Релігійної громади Свято-Нікольської Руської Православної старообрядницької церкви

про

визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений між нею та релігійною громадою 11.01.2011 року, і визнати за нею право власності на придбане за правочином нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

Позивач надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, з позовом згоден і просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в особі священика-настоятеля також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає у повному обсязі, проти визнання за позивачем права власності на здобуте нерухоме майно не заперечує.

Дослідивши матеріали справи у судовому засіданні, суд вважає позов заснованим на законі, таким що не порушує законних прав та інтересів сторін, а тому задовольняє позов у повному обсязі.

Як вказано в договорі купівлі-продажу житлового будинку від 11.01.2011 року, релігійна громада Свято-Нікольської Руської Православної старообрядницької церкви в особі священика-настоятеля ОСОБА_2 продавець, продав, а покупець ОСОБА_1 купила 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями і надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Т.Повстання, 21, яка (2/5 частина) складається з літ. «А» кв. № 1 загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м., до складу якої входять приміщення 1-1 прихожої, 1-2 складової, 1-3 коридору, 1-4 кухні, 1-5 житлової кімнати, 1-6 житлової кімнати, 1-7 житлової кімнати, 1-8 санвузлу; літ. «Б» сараю 1/3 частини, літ. «В» сараю, надвірних споруд № 1-2 та І-1/3 частина. Дана частина будинку з будівлями та спорудами належала продавцю на праві приватної власності. Сторони по укладеному правочину виконали взаємоповязані зобовязання щодо передачі обговореної ціни нерухомого майна та передачі майна, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі від 11.01.2011 року, розпискою про отримання обговореної суми від 11.01.2011 року. Відповідачу вказана частина житлового будинку належала на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на будівлі № 2281 від 03.04.1998 року.

Відповідно до ст. ст. 328, 386, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вказано в технічному паспорті, складеному КП «Кілійське РБТІ та РОН» житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Т.Повстання, 21 складається з: літ. А житловий будинок (складається з 1-1 прихожої, 1-2 складової, 1-3 коридору, 1-4 кухні, 1-5 житлової кімнати, 1-6 житлової кімнати, 1-7 житлової кімнати, 1-8 санвузлу), літ. Б сарай, літ. В сарай, літ. Д сарай, літ. Е вбиральня, № 1-3, І надвірні споруди, та даний будинок з будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці площею 500 кв.м..

Як передбачає ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Укладений сторонами договір нотаріальному посвідченню не підлягався, але, як вбачається ст. 657 ЦК нотаріальна форма та державна реєстрація дослідженого договору є підставою для породження дійсних правових наслідків двостороннім правочином. Але згідно ч. 2 ст. 220 чинного ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна з сторін ухилялася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Як було встановлено судом, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору а саме щодо предмету, ціни, часу та моменту здійснення сторонами взаємних обовязків, що характерно для такого типу договорів та підтверджуються дослідженими доказами по справі, беручи до уваги регламентацію ст. 64 ЦПК України. Відбулося повне виконання договору з обох сторін, але відповідач ухилився від його нотаріального посвідчення, що дає підстави суду застосувати норму ч.2 ст. 220 ЦК України та, відповідно, визнати такий договір дійсним.

Як указано в Постанові № 9 Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, при розгляді справ про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні зясувати, чи підлягає правочин обовязковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Зважаючи на вивчені обставини справи підстав нікчемності правочину судом не виявлено, права та інтереси сторін укладений правочин не порушував, а навпаки, покупець після набуття прав на нерухоме майно, в повному обсязі не може користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, як то притаманно власнику речі.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивач правомірно набув право власності на вказаний обєкт нерухомого майна 2/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і надвірними спорудами, невизнане право підлягає захисту відповідно до положень ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, що у комплексному дослідженні підстав виникнення, правонаступництва та захисту речового права позивача, дає всі підстави суду задовольнити предявлений позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 57 - 66, 107, 209, 210, 212 - 215 ЦПК, ст.ст. 15, 16, 202 214, 220, 316, 328, 386, 392, 655 697 ЦК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений між Релігійною громадою Свято-Нікольської Руської Православної старообрядницької церкви і ОСОБА_1 11.01.2011 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями і надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Т.Повстання, 21, яка складається з літ. «А» кв. № 1 загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м., до складу якої входять приміщення 1-1 прихожої, 1-2 складової, 1-3 коридору, 1-4 кухні, 1-5 житлової кімнати, 1-6 житлової кімнати, 1-7 житлової кімнати, 1-8 санвузлу; літ. «Б» сараю 1/3 частини, літ. «В» сараю, надвірних споруд № 1-2 та І-1/3 частина.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3