Справа №: 1118/1812/12
РІШЕННЯ

Іменем України

30 березня 2012 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Паламарчука М.С., при секретарі Шаповал І.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надрадо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача кредитної заборгованості в сумі 359184,66 грн. Своє прохання мотивує тим, що 22 грудня 2007 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 401/26/12/2007/840-7556/КФ про надання відповідачеві 37014,48 доларів США для проведення розрахунків по договору купівлі-продажу № 5632 від 26.12.2007 р., що укладений між позичальником та ОСОБА_2, згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Кредит видавався під 12,99 % річних строком до 12 грудня 2031р. Повернення кредиту та сплата відсотків повинні були здійснюватися згідно графіку, доданого до договору.

Кредит та проценти за користування кредитом погашалися без дотримання вимог п.п. 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 кредитного договору щодо щомісячного обовязкового платежу, що призвело до значної кредитної заборгованості.

Листами-претензіями № 660 від 22.05.2009р., № 784 від 11.06.2009 р., № 1660 від 20.01.2010 р. та неодноразовими переговорами банк нагадував відповідачу про необхідність погашення кредитної заборгованості, однак, до теперішнього часу вона погашена не була.

Станом на 13.02.2012 р. заборгованість складала суму позовних вимог, з них: основний борг 36358,18 дол. США (290498,22 грн.), заборгованість по відсотках 4222,12 дол. США (33734,32 грн.), заборгованість по пені 673,09 дол. США (5377,92 грн.), заборгованість по штрафу 3701,45 дол. США (29574,20 грн.).

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Розбіжності в датах укладення кредитного договору, зазначених в позові і в доданому договорі, пояснила помилкою. Точну дату укладання договору зазначити не змогла. Як і не змогла пояснити на підставі яких документів відповідачеві видавалися 656,3 $, на які відповідач не подавала заяву.

Відповідач та її представник позов не визнали. Пояснили, що відсутні підстави для стягнення суми кредиту за договором від 27.12.2007 р., яка до того ж становить менший розмір, ніж у розрахунку позивача, оскільки вона отримала готівкою 36360 доларів США, а не 37014,18 доларів США. Тому залишок по кредиту повинен становити 35703,7 доларів США.

Відповідно до умов п.п. 4.2.3., 4.2.4, 4.2.6, 4.2.8, 4.3.6 кредитного договору від 27.12.2007 р. передбачені випадки, коли банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту та інших платежів. Таке право банку кореспондується із обовязком позичальника, визначеним у п. 4.3.5 кредитного договору від 27.12.2007 р., згідно з яким позичальник протягом семи календарних днів з дня отримання вимоги банку про дострокове повне виконання зобовязань по цьому договору повинен виконати зобовязання щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, інших платежів та можливих штрафних санкцій. У п. 8.3.9 договору визначено, що всі повідомлення будуть вважатись зробленими належним чином у випадку, якщо вони здійсненні у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, курєром або вручені особисто. Жоден з указаних позивачем листів їй не вручався. До того ж жоден з цих листів за своїм змістом не є вимогою про дострокове повне виконання зобовязань за кредитним договором. Тому у відповідача не виникло обовязку протягом семи календарних днів погасити заборгованість по кредиту та відсоткам, а також сплатити інші платежі.

Придбану квартиру вона передала в іпотеку банку, тому відповідач повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 1-4 частини 10 ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів. Але банк вимогу про дострокове повернення нею кредиту не надсилав, не попереджав її про необхідність дострокового повернення кредиту на протязі 60 днів.

Покладення на відповідача банком цивільно-правової відповідальності одного виду (неустойки) двічі (штрафу і пені) за одне і те ж саме порушення умов кредитного договору (порушення порядку та строків сплати щомісячного обовязкового платежу) суперечить ч. 1 ст. 61 Конституції України.

Крім того, банк з незрозумілих причин не зазначає, що 30 листопада 2011 р. відповідач на його вимогу подала заяву про виконання зобовязань по кредитному договору (додаток 1 до договору), згідно з якою вона зобовязалась з грудня 2011 до травня 2012 р. погасити існуючу прострочену заборгованість на суму 3000 доларів США по 500 доларів щомісячно у період з 1 до 12 числа. В свою чергу банк прийняв на себе зобовязання після виконання нею умов заяви розглянути питання про реструктуризацію залишку заборгованості за кредитним договором. В день подання цієї заяви нею додатково до каси банку було внесено готівкою 10 000 доларів США, які були направлені банком на погашення заборгованості по відсоткам. Також нею щомісячно сплачувалися кошти по 500 доларів США.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 3 ст. 10 ЦПК Країни передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Всупереч цим вимогам позивач не надав кредитного договору від 22 грудня 2007 року, яким він обґрунтовує свої вимоги. Представник позивача не надала письмової заяви про зміну підстав позовних вимог (дати укладання договору). В той час, як і в наданому іпотечному договорі, укладеному сторонами і засвідченому нотаріусом 26 грудня 2007 р., датою укладення кредитного договору зазначено 26 грудня 2007 р.. Не надано суду і доказів того, що про необхідність дострокового виконання умов кредитного договору від 27.12.2007 р. позивач письмово попереджав відповідача; що відповідач не виконує взятий на себе обовязок погасити частину заборгованості до 12 травня 2012 р.

Керуючись ст. 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Повністю відмовити в задоволенні позовної заяви.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд.

Суддя: