Справа № 2-1090/12
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Коцюрби М.П.

за участю секретаря Кучер В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського району Київської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2, працюючи завідуючим патологоанатомічного відділення Києво-Святошинської ЦРЛ, скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 143 КК України, а саме переслідуючи мету незаконного вилучення органів вилучив хірургічним шляхом очні яблука у трупа матері Позивача ОСОБА_3, яка померла та була доставлена до моргу патологоанатомічного відділення Києво-Святошинської ЦРЛ Київської області, для проведення розтину з метою встановлення причин смерті.

05 грудня 2011 року, постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області, вина Відповідача була доведена, ОСОБА_2 визнав себе винним у скоєнні даного злочину. Кримінальна справу по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.1 ст. 143 КК України, було закрито відповідно до ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року.

В результаті своїх злочинних дій Відповідачем по справі спричинено Позивачу моральну шкоду, яку ОСОБА_1 визначає у розмірі 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. Так як Відповідача не отримав згоди на взяття анатомічних утворень, тканин, їх компонентів та фрагментів тіла матері Позивача, а саме очних яблук. Позивач зазначає, що ОСОБА_2 цинічно повів себе по відношенню до тіла померлої людини. ОСОБА_1 перенесла шок та нервовий зрив.

Позивач зазначає, що зазнала душевних страждань, так як її викликали як потерпілу до слідчого та під час судового засідання.

Як результат Позивач втратила нормальний сон, тому змушена вживати заспокійливі ліки.

Відповідач не намагався вирішити питання про відшкодування моральної шкоди мирним шляхом, а тому Позивач змушена була звертатись до суду із позовом до ОСОБА_2

В судовому засіданні Позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, Відповідач позовні вимоги визнав частково у сумі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_2, працюючи завідуючим патологоанатомічного відділення Києво-Святошинської ЦРЛ, скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 143 КК України, а саме переслідуючи мету незаконного вилучення органів вилучив хірургічним шляхом очні яблука у трупа матері Позивача ОСОБА_3, яка померла та була доставлена до моргу патологоанатомічного відділення Києво-Святошинської ЦРЛ Київської області, для проведення розтину з метою встановлення причин смерті.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про трансплантацію органів та інших анатомічних матеріалів людині» від 16.07.1999 року кожна повнолітня дієздатна особа може дати письмову згоду або незгоду стати донором анатомічних матеріалів у разі своєї смерті. За відсутності такої заяви анатомічні матеріали у померлої повнолітньої дієздатної особи можуть бути взяті за згодою подружжя або родичів, які проживали з нею до смерті. У померлих неповнолітніх, обмежено дієздатних або недієздатних осіб анатомічні матеріали можуть бути взяті за згодою їх законних представників. Взяття анатомічних матеріалів у померлого донора не повинне призвести до спотворення його тіла. Взяття анатомічних матеріалів у померлого донора оформляється актом. Цей акт підписується лікарями, які брали участь у взятті анатомічних матеріалів, а у випадку проведення судово-медичної експертизи - і судово-медичним експертом, і додається до медичних документів померлої особи.

05 грудня 2011 року, постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області, вина Відповідача була доведена, ОСОБА_2 визнав себе винним у скоєнні даного злочину. Кримінальна справу по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.1 ст. 143 КК України, було закрито відповідно до ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у який беруть участь ті самі особі а бо особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 14 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011 року амністія не звільняє від обов'язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, який покладено на винну особу вироком або рішенням суду.

Позивач зазнала душевних страждань у зв'язку з протиправною поведінкою Відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Однак, розмір моральної шкоди в сумі 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп., суд вважає значно завищеним і з врахуванням вимог розумності та справедливості, а також інших обставин, які мають істотне значення, суд визначає для ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди в розмірі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

На підставі ст. 16 Закону України Закону України «Про трансплантацію органів та інших анатомічних матеріалів людині», ст. 14 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011року, ч. 2, 3 ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України та керуючись ст. ст. 61, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 214 (двісті чотирнадцять) грн. 60 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з його проголошення чи протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.П. Коцюрба