Справа №
Провадження №22-ц-1230/12
22-ц/1090/1287/12 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія23Доповідач у 2 інстанціїПриходько
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 березня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

при секретарі: Мариняко М.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства»Бучанської міської ради на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Бучанського управління житлово-комунального господарства про стягнення незаконно привласнених коштів та зобовязання вчинити перерахунок за ненадані в повному обсязі послуги з утримання будинків і споруд.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

встановила :

у листопаді 2010 року ОСОБА_2, звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з березня 2006 року він є власником квартири № 50 у будинку № 2 за адресою м. Буча, бульв. Б. Хмельницького.

Відповідач - Бучанське управління житлово-комунального господарства згідно з договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій №5261 від 18.01.2010 року є виконавцем житлово-комунальних послуг в тому числі: технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водовідведення, зливової; обслуговування димових каналів; підготовка житлового фонду до експлуатації в зимовий період; поточного ремонту конструктивних елементів, технічних пристроїв будинку.

Відповідач згідно ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»та умов договору зобовязаний надавати йому вищезазначені послуги, а в разі їх ненадання або надання в неповному обсязі робити відповідний перерахунок; він своєчасно сплачує за житлово-комунальні послуги і не має ніяких боргів.

Позивач вказував, що відповідач свої обовязки не виконував належним чином впродовж 2006-2010 років, неналежне виконання виявилося у тому, що відповідач впродовж декілька років на багаторазові звернення про порушення умов договору, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року №529 «Про затвердження порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій»або не відповідає, або обмежується відписками.

Окрім того, ніколи не робилися перерахунки за ненадані або надані не в повному обсязі 4-х видів вищезазначених послуг, відповідач безпідставно продовжував нараховувати суму послуг не з загальної площі квартири 59,9кв.м., як того потребують нормативи, а з приватизованої - 63,9кв.м., і не враховує пільги по вивозу сміття йому як дитині війни.

Внести, доповнення до договору щодо діючого законодавства відповідач відмовлявся, все це призвело до появи у відповідача упевненості у безкарності та неможливості примушення його до виконання своїх обовязків.

За ненадані послуги відповідачем за 2006-2010 роки безпідставно отримано 1 237,43 грн., ухилення відповідача від надання пільг як дитині війни складає 200,12 грн., свавільне маніпулювання розміром загальної площі квартири за цей же строк позбавило його 224,94 грн., таким чином загальна сума незаконно привласнених відповідачем коштів складає 1 662,49 грн.

Крім того з урахуванням почуття обману, душевних страждань та переживань, підвищенню артеріального тиску, порушення морально-психічного стану, які були надані йому під час багаторазових як усних, так і письмових звернень до відповідача він зазнав моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 500 гривен.

Уточнивши позовні вимоги позивач просив зобовязати відповідача зробити перерахунок сплачених позивачем ненаданих 4-х видів послуг в сумі 1 237,43 грн. безпідставно отриманих коштів за рахунок невизнаних пільг як дитині війни в сумі 200,12 грн., неправомірно отриманих коштів в сумі 224,94 грн. за рахунок помилок в оцінюванні загальної площі квартири; зобовязати відповідача відшкодувати позивачу моральну шкоду в сумі 500 грн.; зобовязати відповідача оформити за заявою позивача доповнення до договору, які не суперечать чинному законодавству; покласти відповідача судові витрати на інформаційно-технічне обслуговування в розмірі 30 грн., визнати договори недійсними, стягнути з відповідача загальну суму за ненадані послуги 4 615,61 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 06 грудня 2011 року позов задоволено частково.

Зобовязано Бучанське управління житлово-комунального господарства провести перерахунок сплачених ОСОБА_2 ненаданих видів послуг в сумі 4 615, 61 гривень.

Стягнуто з Бучанського управління житлово-комунального господарства на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 500 гривен, стягнуто з Бучанського управління житлово-комунального господарства на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 30 гривен. В інший частині позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі КП «Бучанське управління житлово-комунального господарства»Бучанської міської ради просить рішення суду скасувати та відмовити ОСОБА_2 в задоволенні його позовних вимог посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 31 березня 2006 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території №3217.

18.01.2010 року між позивачем та Комунальним підприємством Бучанське управління житлово-комунального господарства був укладений новий Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території №5261.

Відповідно до п.1 Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 18.01.2010 року предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку №2 по вул. Б. Хмельницького кв. №50 у м. Буча, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором; власником зазначеної квартири є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ №617060 від 03.03.2006 року.

Відповідно до п.9 даного договору у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних виконавець проводить перерахунок розміру оплати.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 заборгованості по квартирній платі немає, ці обставини визнаються сторонами і відповідно до ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Позивач по справі є дитиною війни, і тому відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має пільги встановлені цим законом.

Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами та претензіями з приводу неналежного надання відповідачем послуг, передбачених Договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 18.01.2010 року.

03 грудня 2010 року позивач звертався до начальника Бучанського УЖКГ із заявою про оформлення додаткової угоди до договору №5261 від 18.01.2010 року та надав копію цієї додаткової угоди, однак відповідач листом від 23.12.2010 року №453 надав позивачу відповідь про відмову прийняти умови, запропонованої позивачем додаткової угоди.

Згідно з вимогами ч.1 ст.19 Закону «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

У відповідності до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, вказано, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

18.01.2010 року між позивачем та Комунальним підприємством Бучанське управління житлово-комунального господарств був укладений Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території №5261. Пунктом 1 якого визначено, що предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку №2 по вул. Б. Хмельницького кв. №50 у м. Буча, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

Позивач не мав заборгованості перед відповідачем з оплати за надані послуги, а відповідачем, як виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, неналежним чином надавалися передбачені договором послуги.

Жодних доказів про надання позивачу послуг з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водовідведення, зливової; обслуговування димових каналів; підготовка житлового фонду до експлуатації в зимовий період; поточного ремонту конструктивних елементів, технічних пристроїв будинку, відповідачем не подано.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 500 гривень у відшкодування спричиненої моральної шкоди із підстав передбачених п.4 ч.1 ст. 611 ЦК України.

Проте з таким висновком суду першої інстанції не можливого погодитися з наступних підстав.

18.01.2010 року між позивачем та Комунальним підприємством Бучанське управління житлово-комунального господарства був укладений новий Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території №5261.

Проте зазначеним вище договором не передбачено відшкодування жодній із сторін договору, не невиконання чи за неналежне виконання, моральної (немайнової) шкоди, а тому рішення суду першої інстанції в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягає скасуванню із постановленням рішення, в цій частині, про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Оскільки рішення суду першої інстанції, про задоволення решти позовних вимог, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне врешті залишити рішення суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись: ст.ст.307,309,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

апеляційну скаргу Комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства»Бучанської міської ради задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 грудня 2011 року скасувати в частині стягнення з Бучанського управління житлово-комунального господарства на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 500 гривень, і постановити нове рішення про відмову у задоволенні вказаної позовної вимоги.

В решті рішення суду першої інстанції від 06 грудня 2011 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді