АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/2090/1878/2012 р. Головуючий 1 інстанції: Зуб Г.А.
Справа № 2018/2-3084/11/07 Доповідач: Івах А.П.
Категорія: відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Пшенічної Л.В., Борової С.А.,

при секретарі - Чабан А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 5 липня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

встановила:

10 лютого 2012 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом. Уточнивши свої позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку та доходу. В ході розгляду справи зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку та доходу.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, з 14 червня 2008 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, при цьому працює на посаді електрослюсаря ВАТ ДЕК „Центренерго" в особі відокремленого структурного підрозділу Зміївська ТЕС.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 5 липня 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів (доходу) заробітку щомісячно, до досягнення повноліття дитиною, починаючи з 10 лютого 2012 року.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, змінити розмір стягнення аліментів, замість 1/4 на 1/6 частини усіх видів заробітку. При цьому посилається на: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та стягуючи з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, суд виходив із того, що сторони по справі мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), яка мешкає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Згідно виписки з історії хвороби ОСОБА_3 має захворювання нецукровий діабет (а.с.29). Відповідач ОСОБА_1 працює на підприємстві Зміївська ТЕС ПАТ «Центренерго»на посаді електрослюсара з обслуговування автоматики та засобів вимірювань електроустановки та має середньомісячну заробітну плату у розмірі 4089 грн.25 коп.

Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Проте, визначаючи розмір аліментів на утримання ОСОБА_3, суд у повній мірі не прийняв до уваги вимоги ст.182 СК України, а семе те, що відповідач є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сплачує аліменти на її утримання відповідно до рішення Зміївського районного суду Харківської області від 11 червня 2012 року у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.46-47).

Крім того, ОСОБА_1 має захворювання очей та потребує додаткових витрат на лікування, що підтверджується випискою із медичної карти хворого та мед документації, наданої ним в апеляційній інстанції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

З огляду на викладене, судова колегія вважає за необхідне зменшити розмір стягнення аліментів з 1/4 до 1/6 частини усіх видів заробітку , оскільки визначений судом розмір аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 позбавляє відповідача можливості забезпечувати своє матеріальне становище та однакове виконання зобовязань по утриманню дітей, щоб вони були у рівних матеріальних умовах.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 5 липня 2012 року змінити, зменшити розмір стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ј до 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

В іншій частині це рішення залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: