Дата документу: 13.12.2012
Номер провадження 2/0818/3114/2012
13грудня 2012 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді Апаллонової Ю.В.
при секретарі Посник Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського районного суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Мета Банкдо фізічна особа підприємець ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача справу просив розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання повторно не з'явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, не надали суду заяви про розгляд справи за його відсутності, тому зі згоди позивача, суд ухвалив про розгляд справи в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. До того ж, в письмовій заяві до суду, відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що проти позову він заперечує через те, що порука припинилася , а тому грошові кошти отримані в кредит ФОП ОСОБА_1 з нього не підлягають стягненню.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксуванння судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Однак, ОСОБА_1, як позичальник, не виконує своїх зобов'язань за договором належним чином, не сплачує своєчасно щомісячні платежі.
Встановлено також, що 27.12.2012 року між позичальником, банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № №32-14-07/0114-МК/П-2 від 27.12. 2007р., відповідно до якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання відповідати за зобов'язанням відповідача ФОП ОСОБА_1 по кредитному договору.
Згідно із ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
ПАТ МетаБанк, як кредитор, наполягав у своєму позові саме на солідарному стягненні заборгованості як з позичальника ФОП ОСОБА_1 так й з його поручителя ОСОБА_2, оскільки відповідач ФОП ОСОБА_1В ухиляється від сплати вищезазначеної заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.
Проте, згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.
Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі ч.1 ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики.
На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною 1 ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом.
На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.
Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Заперечуючи проти стягнення суми боргу з поручителя, представник відповідача ОСОБА_2 посилався на те, що договором поруки не передбачено строк дії поруки, у зв'язку з чим відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. ОСОБА_1 порушив зобов'язання щодо місячного платежу ще у 2009 році, відповідно строк виконання основного зобов'язання настав у 2010 році, а не у 2012 році, коли було пред'явлено позов.
З наведених підстав, відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України, відповідач ОСОБА_2 і її представник вважають поруку припиненою, однак під час судового розгляду обставини, з якими законодавство пов'язує можливість припинення зобов'язань за договором поруки, свого підтвердження не знайшли.
У п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносинроз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.
При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.
Приймаючи до уваги те, що строк спірного договору поруки визначений часом повного виконання позичальником або поручителем своїх обов'язків за основними зобов'язаннями по договору кредиту, а зазначені зобов'язання на даний час не виконані, заборгованість по кредитному договору не сплачена, а також те, що банк пред'явив поручителю вимогу щодо погашення заборгованості по кредитному договору, суд вважає доводи відповідача щодо припинення поруки не обґрунтованими.
Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України на користь позивача ПАТ МетаБанкз відповідачів слід солідарно стягнути понесені позивачем документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 214,60 грн. (платіжне доручення а.с. 33).
Керуючись ст. ст. 204, 258, 267 ч.3, 525-526, 530, 541, 543, 551 ч.3 599, 623-624, 629, 1054, 1056 ЦК України, ст. ст. 10-11, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, су
Позов Публічного акціонерного товариства МетаБанк- задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів після отримання ним копії рішення.
Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя: Ю.В. Апаллонова